Ухвала

іменем україни

07 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Фаловської І.М., Гримич М.К., Кафідової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, комунального підприємства «Червонограджитлокомунсервіс», треті особи: Головне управління державної міграційної служби України у Львівській області, орган опіки та піклування Червоноградської міської ради, про визнання незаконною приватизації квартири та втрату права користування жилим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_8 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 01 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 28 жовтня 1997 року їй та її сім'ї у складі ОСОБА_5 та ОСОБА_9 видано ордер на вселення в квартиру АДРЕСА_1. З жовтня 1997 року по 17 листопада 2005 року вона перебувала за кордоном, повернувшись додому їй стало відомо, що за час її відсутності в спірній квартирі без її згоди зареєструвалися ОСОБА_6 та її син ОСОБА_7 19 травня 2004 року бюро приватизації КП «Червонограджитлокомунсервіс» прийняло рішення про приватизацію вищевказаної квартири ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 Позивач зазначає, що згоди на вселення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вона не надавала, а заяву про приватизацію житла не подавала.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 просила визнати незаконною приватизацію квартири АДРЕСА_1; визнати незаконним та скасувати рішення органу приватизації Червоноградської міської ради від 09 квітня 2013 року № 22 та свідоцтво про право власності на житло, видане на підставі рішення органу приватизації Червоноградської міської ради № 22 від 09 квітня 2013 року; визнати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 26 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 17 березня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_9,мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач ОСОБА_4, перебуваючи в Ізраїлі, 23 лютого 2004 року, видала нотаріальну довіреність на свого сина ОСОБА_5, якою уповноважила останнього приватизувати квартиру АДРЕСА_1. (т. 3, а.с. 16).

Згідно з рішенням бюро приватизації комунального підприємства «Червоноградсжитлокомунсервіс» від 19 травня 2004 року у приватизації квартири, відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», брали участь ОСОБА_4, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 19 травня 2004 року бюро приватизації комунального підприємства «Червонограджитлокомунсервіс», квартира АДРЕСА_1 приватизована та належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та членам її сім'ї: ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в рівних частинах кожному. ( а.с.18. т. 1).

Судами вірно встановлено, що для приватизації спірної квартири було подано всі необхідні документи, в тому числі довідка про склад сім'ї та прописку, згода зареєстрованих у ній повнолітніх осіб на приватизацію квартири.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вірно виходив із того, що приватизація спірної квартири була проведена сином позивача на підставі нотаріально посвідченого доручення від 23 лютого 2004 року, за змістом якого ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_5 приватизувати квартиру АДРЕСА_1, при цьому, приватизація відбулась за згодою всіх членів сім'ї.

Отже, місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Крім того, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив вказане рішення без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 26 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 01 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: І.М. Фаловська

М.К.Гримич

О.В.Кафідова