Провадження № 22-ц/779/1939/2017
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.

суддів: Девляшевського В.А., Малєєва А.Ю. секретаря Капущак С.В.

з участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_3 про витребування майна із чужого незаконного володіння, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 14 листопада 2017 року,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 18 квітня 2016 року , залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 26.05.2016 року, задоволено позов ОСОБА_1 та витребувано від фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 із чужого незаконного володіння автомобіль МАЗ, 1979 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та передано ОСОБА_1.

На виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 18 квітня 2016 року видано виконавчий лист від 11 липня 2016 року.

20 липня 2016 року постановою старшого державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області відкрито виконавче провадження ВП № 51729998 з виконання вказаного виконавчого листа.

В ході виконавчих дій було накладено арешт на автомобіль МАЗ, 1979 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, та заборонено його відчуження згідно постанови старшого державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 25.07.2016року та постановою старшого державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області від 11.08.2016р. оголошено розшук майна: МАЗ, 1979 року випуску, номер двигуна НОМЕР_2.

29 березня 2017 року постановою старшого державного виконавця Івано-Франківського МВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області закінчено виконавче провадження з примусового виконання рішення суду в звязку із відсутністю за місцем проживання боржника спірного майна.

11 серпня 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про зміну способу виконання рішення суду, посилаючись на те, що згідно відповіді від 08 травня 2017 року №7183 Івано-Франківського міського відділу ДВС ГТУЮ Івано-Франківської області, вказано, що ДВС вжито всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи щодо виконання судового рішення, однак спірний автомобіль йому не повернуто. Згідно актів складених державним виконавцем автомобіль МАЗ, 1979 року випуску, державний номерний знак Т3342 ОС не було виявлено за місцем проживання боржника, вважає, що присуджене йому майно відсутнє в натурі. Посилаючись на те, що боржник не повертає майно, просить змінити спосіб виконання рішення Івано-Франківського міського суду від 18 квітня 2016 року та замість витребування автомобіля МАЗ, 1979 року випуску, державний номерний знак Т3342 ОС із незаконного володіння фізичної особи-підприємці ОСОБА_3, вказати стягнути з ОСОБА_3 на його користь вартість автомобіля в розмірі 52220 грн.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 14 листопада 2017 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні заяви про зміну способу виконання рішення суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали з постановленням нової про зміну способу виконання рішення суду, вказуючи на те, що суд неповно зясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам у справі, допустив порушення норм процесуального права й постановив незаконну ухвалу. На думку апелянта, суд не врахував того, що згідно довідки Територіального сервісного центру 2641 Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області від 15 липня 2017 року №31/9/ф-488-з-оп за ним зареєстровано автомобіль марки МАЗ, 1979 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1. Зазначає, що даний автомобіль зареєстрований за ним та є рішення суду про витребування його із незаконного володіння ОСОБА_3, однак виконати вказане рішення не вдалося та володіти власним автомобілем не може. Розшук автомобіля не дав жодних результатів, що є підставою для зміни способу виконання рішення суду.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги, просить задовольнити цю скаргу.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Івано-Франківського міського суду від 18 квітня 2016 року задоволено позов ОСОБА_1 та витребувано від фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 із чужого незаконного володіння автомобіль МАЗ, 1979 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 та передано ОСОБА_1. Зазначене рішення суду не виконане у звязку із відсутністю присудженого майна.

Установлено, що у заяві ОСОБА_1 від 11 серпня 2017 року про зміну способу виконання рішення суду, у звязку із відсутністю присудженого майна, ставиться питання про стягнення вартості спірного автомобіля в розмірі 52220 грн.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

У частині першій ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Така ж норма міститься і в ст. 373 ЦПК України( в редакції 2004 року), ст.435 ЦПК України.

Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Відмовляючи у задоволенні заяви про зміну способу виконання судового рішення, суд першої інстанції прийшов правильного висновку, оскільки зміна способу виконання судового рішення з повернення майна (відновлення становища, яке існувало до порушення - п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України) на стягнення його вартості (відшкодування майнової шкоди - п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України) фактично змінюється рішення суду по суті тобто, змінюється спосіб захисту порушеного права, передбачений статтею 16 ЦК України, який вирішується шляхом предявлення позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1829цс15.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права і порушення норм процесуального права при його ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновком суду по їх оцінці, тому не можуть бути підставою для скасування справедливого і по суті правильного рішення суду лише з одних формальних міркувань.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам процесуального права, а наведені в скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків судів не спростовують, тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 374, 375, 381-382, 390 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення. Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 14 листопада 2017 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуючий В.Д.Фединяк

Судді: В.А.Девляшевський

ОСОБА_5