пр. № 2-о/759/586/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю., ознайомившись із заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2, Святошинський районний у м.Києві відділ реєстрації актів цивільного стану,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеною заявою у якій просить встановити дату смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м.Києві.

Згідно з п.5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до частини 4 статті 235 Цивільного процесуального кодексу України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Згідно ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом.

Вважаю, що заява не відповідає вимогам ст. ст. 119, 256, 258 ЦПК України.

Згідно зі ст. 258 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що підтверджують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Відповідно до абзацу першого п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту. Якщо в заяві не зазначено, який конкретно факт просить встановити заявник, з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 258 ЦПК України у заяві про встановлення факту повинно бути зазначено причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт.

До компетенції суду віднесено встановлення фактів, якщо: у відповідності до закону він породжує юридичні наслідки; а крім цього заявник не може підтвердити іншим шляхом (отриманням або відновленням загублених документів або внесенням виправлень до актового запису).Відповідно до вимог ст. 258 ЦПК України заявник разом із заявою про встановлення факту зобов'язаний надати докази про те, що він не може іншим шляхом, ніж судовий, доказати вищезазначений факт. Таким чином, виходячи з даної норми, заявник повинен надати докази того, що він намагався вирішити дане питання досудовим способом та отримав відмову про це. Заявник не надає доказів, що він намагався вирішити питання у досудовому порядку та отримав відмову.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119-121 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків заяви - три дні з часу отримання ними даної ухвали.

Заяву залишити без руху.

У разі невиконання ухвали заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: