АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 619/2559/17
Провадження № 22-ц-/790/6837/17 Головуючий І інстанції: Якименко Л.О.
Категорія: спадкові Доповідач: Сащенко І.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Сащенко І.С.

суддів Коваленко І.С., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря Бойко А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру в Харківській області на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2017 року (суддя Якименко Л.О. ) по справі за позовом ОСОБА_1 до Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, третя особа - Головне управління Держгеокадастру в Харківській області про встановлення факту родинних відносин, про встановлення факту, що має юридичне значення та про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом.

В обґрунтування вимог посилався на те, що згідно сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії ХР № 0151342 від 11.09.1997 року за ОСОБА_2 обліковується земельна ділянка площею 8,50 умовних кадастрових гектарів (пай № 178), що розташована на території Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, колишнє КСП «Проходянське». ОСОБА_3 мати позивача, померла 08.08.2004 року. ОСОБА_1 отримував орендну плату за користування вищевказаною земельною ділянкою. У видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на імя спадкодавця.

Справа була розглянута за відсутності сторін.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 24.10.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме факт належності ОСОБА_2, померлій 08.08.2004 року, правовстановлюючого документу: сертифікату серія ХР № 0151342 на право на земельну ділянку (пай) по КСП «Проходянське» №178, що розташована на території Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області. Встановлено факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2, померла 08.08.2004 року, була матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. Визнано за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку (пай).

В апеляційній скарзі представник Головного управління Держгеокадастру в Харківській області просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. При цьому посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що для задоволення позову відсутні підстави.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, що з`явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 367 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, знаходить скаргу такою, що задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст.ст. 263, 264 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 щодо встановлення факту, що має юридичне значення та визнання за ним права на земельну частку (пай), що належала його матері, після її смерті, суд першої інстанції виходив із того, що позивач є спадкоємцем померлої за законом.

Судова колегія з такими висновками погоджується, оскільки вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Встановлено, що ОСОБА_1 згідно свідоцтва про народження серія II-КА №098024, виданого 14.11.1969 року Краснофлагською сільською радою Ціліноградського району с. Оразак за актовим записом №45 є сином ОСОБА_2, померлої 08.08.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія II ВЛ № 459709 за актовим записом про смерть № 14.

Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 8,50 умовних кадастрових гектарів (пай № 178), що розташована на території Проходівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, колишнє КСП «Проходянське», згідно сертифікату на право на земельну ділянку (пай) серії ХР № 0151342 від 11.09.1997 року.

На день смерті ОСОБА_2 проживала разом з позивачем в с. Великі Проходи вул. Іллінська (колишня вул. Радянська) №24 кв.1 Дергачівського району Харківської області, спадщину після смерті матері позивач прийняв у відповідності до ст. 1268 ч. 3 ЦК України.

У видачі свідоцтва про право на спадщину у виді земельної ділянки після померлої ОСОБА_1 було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку.

З відповіді Дергачівської державної нотаріальної контори від 04.09.2017 року за вих. № 1399/01-16 вбачається, що інших спадкоємців, крім позивача після смерті ОСОБА_3 не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з розясненнями п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердження цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно з Указами Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року та «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року право на земельний пай надається всім особам, які входили до складу сільськогосподарського підприємства на момент паювання землі і яких внесено до списку, що додається до Державного акту про право колективної власності на землю.

Статтями 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв) »передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державної адміністрації. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай),також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

З відповіді відділу Держгеокадастру у Дергачівському районі Харківської області від 11.08.2017 року за № 29-20-0.23.18-839/109-17 встановлено, що відповідно до запису № 276 від 11.09.1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Проходянське» на імя ОСОБА_4 зареєстровано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0151342 розміром 8,50 умовних кадастрових гектарів. Проте згідно Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю, державний акт на право власності на земельну ділянку взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) не зареєстроване.

В сертифікаті серії ХР № 0151342 по-батькові ОСОБА_4 зазначено як «Набіумовна», тоді як згідно актового запису про смерть «Набіуллівна» ( а.с. 32 ). Також, прізвище позивача в паспорті зазначено як «Ахмєтов», прізвище його матері - «Ахметова». Вищевказана невідповідність унеможливила вирішити питання про прийняття спадщини в позасудовому порядку, так як нотаріус у видачі свідоцтва про право власності на спадщину відмовила.

В п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 роз'яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

Факт родинних стосунків заявника та ОСОБА_2, а також факт належності правовстановлюючого документа сертифіката серії ХР № 0151342 ОСОБА_2 підтверджений письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, тому позов в цій частині задоволений правомірно.

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги та прийняв спадщину у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як на момент смерті спадкодавця ОСОБА_2 проживав разом з нею, з заявою про відмову від спадщини не звертався.

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою.

З урахуванням викладеного, суд обґрунтовано дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

Інші доводи викладені в апеляційній скарзі були предметом розгляду суду першої інстанції, їм дана належна оцінка, висновків суду вони не спростовують, а лише зводяться до переоцінки доказів по справі.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.365, 367, 368, п.1.ч.1 ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 24 жовтня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Верховного Суду.

Головуючий

Судді