Номер провадження: 22-ц/785/357/17
Номер справи місцевого суду: 496/1158/16-ц
Головуючий у першій інстанції Галич О. П.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської

області у складі:

Головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

Суддів: Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Сідлецької Ю.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 29 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Державна інспекція сільського господарства в Одеській області про визнання протиправним та скасування свідоцтв про реєстрацію машин - тракторів та зернозбирального комбайна,

в с т а н о в и л а:

07.04.2016 року ОСОБА_2 звернулась із позовом до ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування свідоцтв про реєстрацію сільськогосподарських машин, виданих на його ім'я, оскільки такі належали її чоловіку ОСОБА_4, і були придбані ними під час сумісного проживання без реєстрації шлюбу. У позовній заяві посилалася на те, що після смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, вимушена була звернутися до суду для отримання прав на майно, в тому числі сільськогосподарської техніки: трактору колісного МТЗ-80, 1989 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, трактору колісного МТЗ-80, 1987 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, комбайну зернозбирального СК-5 НИВА, 1981 року випуску, однак під час вирішення спору ОСОБА_3 були надані свідоцтва про реєстрацію машин на його ім'я, які начебто оформлені за життя чоловіка, чим позбавлено її прав власника майна. Оскільки наявні всі ознаки протиправності свідоцтв, виданих Інспекцією державного технічного нагляду ОДА, яка на той час вже не мала повноважень на реєстрацію техніки, без відповідної реєстрації в електронній системі реєстрації техніки та в спеціальних книгах реєстрації машин, без відома та звернення її чоловіка - власника машин, без оплати збору за реєстрацію машин, то вимушена звернутися до суду.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 29 вересня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції послався на те, що постановою Одеського окружного адміністративного суду 26 листопада 2015 року було відмовлено ОСОБА_2 в задоволені адміністративного позову, і оскільки постановою суду надано оцінку листам Державної інспекції сільського господарства в Одеській області (а.с.15-20), то не може бути задоволено позов, який не обґрунтований належними правовими підставами.

Крім того, суд першої інстанції послався на принцип правової визначеності і зловживання процесуальними правами.

Проте до таких висновків суд прийшов із порушенням норм процесуального права, які є безумовною підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового, виходячи з наступного.

Як видно зі змісту позовної заяви, ОСОБА_2 оскаржується правомірність свідоцтв про реєстрацію машин, виданих на ім'я ОСОБА_3 , які за життя належали ОСОБА_4 через їх невідповідність вимогам закону і недотриманні порядку видачі некомпетентним на той час органом.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26.11.2015 року, ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову про визнання протиправними дій Державної інспекції сільського господарства в Одеській області та скасування свідоцтв, оскільки Державною інспекцією сільського господарства в Одеській області свідоцтва не видавалися (а.с.45-50,51-55).

Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Разом із тим, правові висновки суду і встановлені ним обставини не є тотожними поняттями. Висновки (судження) суду щодо прав і обов'язків сторін, зроблені на підставі встановлених при розгляді справи обставин не є преюдиційними (п.4 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»), відтак під час вирішення спору суд зобов'язаний розмежувати вказані поняття і навести обґрунтовані висновки.

Всупереч вимогам ст.ст.214,215 ЦПК України рішення суду не містить висновків щодо встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, не вбачається з висновків суду, що слід вважати встановленими іншими рішеннями суду фактами, які унеможливлюють задоволення позову позивача, а що - є правовими висновками, які не носять преюдиційного характеру. Суд обмежився констатацією факту звернення із позовом, і тим, що у задоволенні позову відмовлено, не надав оцінки доводам сторони.

Відповідно до ч.4ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Всупереч обов'язку забезпечити право на справедливий судовий розгляд, судом було відмовлено в задоволенні клопотання про витребування документів, що стали підставою для реєстрації машин, із посиланням на ненадання доказів неможливості їх отримання при очевидності ненадання таких на запит фізичної особи, хоча з'ясування таких обставин має істотне значення для вирішення спору.

Крім того, судом по суті розглянуто позов до неналежного відповідача, що є порушенням норм процесуального права та самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

Зважаючи на викладене, рішення суду не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, підлягає скасуванню із ухваленням нового про відмову в задоволенні позову з огляду на такі факти та відповідні їм правовідносини.

За відомостями Державної інспекції сільського господарства в Одеській області станом на 19.11.2014 року трактор колісний МТЗ-80, 1989 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, трактор колісний МТЗ-80, 1987 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 зареєстровано за ОСОБА_4 (а.с.20).

Водночас на підставі свідоцтв про реєстрацію машин, виданих 11.10.2012 року Інспекцією державного технічного нагляду Одеської обласної державної адміністрації без зазначення відомостей про посадову особу, що видала документ, власником комбайну зернозбирального, трактору колісного МТЗ-80, 1989 року випуску, заводський номер НОМЕР_3, трактору колісного ТЗЗ-80, 1987 року випуску, заводський номер НОМЕР_4 є ОСОБА_3 (а.с.11-13).

При цьому докази існування відомостей про нього як власника спірного майна в уніфікованій електронно - обліковій системі станом на 2014 рік були відсутні.

В 2015 році на підставі заяви ОСОБА_3 та наданих ним свідоцтв про реєстрацію машин від 11.10.2012 року Державною інспекцією сільського господарства в Одеській області були внесені відомості до Єдиної бази даних відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних, сільськогосподарської техніки, інших механізмів в Одеській області про нього як власника майна (а.с.18,19 т.1), і з того часу в отриманні інформації щодо власника ОСОБА_4 Держсільгоспінспекцією в Одеській області було відмовлено, оскільки її було втрачено (а.с.15 т.1).

На час видачі свідоцтв про реєстрацію машин 11.10.2012 року п.2 Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо - будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 08.07.2009 року № 694, в редакції згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року N 1115, передбачено, що реєстрація та зняття з обліку машин проводяться державними інспекціями сільського господарства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах.

Відповідно до п.7 Порядку відомості про машину, власника, номерний знак, серію і номер реєстраційного документа та інші дані у випадках, визначених цим Порядком, заносяться до книги реєстрації машин фізичних осібабо книги тимчасової реєстрації машин, зразки яких затверджуються Мінагрополітики (далі - книга реєстрації), та до уніфікованої автоматизованої електронно-облікової системи, створеної Держсільгоспінспекцією. При цьому документи, що подані для реєстрації та зняття з обліку машин, зберігаються в інспекції протягом п'яти років, а книги реєстрації зберігаються в інспекції протягом 25 років з часу проведення останнього запису про реєстрацію (п.28 Порядку).

Таким чином, за умов втрати інформації за відомостями електронної облікової системи інформація щодо власника машин, та її облік міститься в книгах реєстрації машин фізичних осіб та документах, що подані для реєстрації та зняття з обліку машин.

Відповіддю Державної інспекції сільського господарства в Одеській області на адресу апеляційного суду у наданні документів, які стали підставою для реєстрації та зняття з обліку сільськогосподарської техніки у 2012 році, а також витягів з книг реєстрації машин фізичних осіб 2009 - 2012 років відмовлено, оскільки вони відсутні (а.с.133 т.1).

Книги реєстрації машин, які повинні зберігатися протягом 25 років, та документи, надані для реєстрації та зняття з обліку машин, які повинні зберігатися протягом 5 років, Інспекцією державного технічного нагляду Обласної державної адміністрації, яка ліквідована, до архіву не передавалися (а.с.1,т.2), так само не передавалися вони до Головного Управління Держпродспоживслужби в Одеській області (а.с.45,т.2), яка на теперішній час виконує функції щодо обліку реєстрації машин.

Отже, на час вирішення спору, доля книг реєстрації машин та документів, що стали підставою для реєстрації прав власника, не з'ясована.

Таким чином, відсутність відомостей про підстави реєстрації машин на ім'я ОСОБА_3, суперечливість відомостей щодо власників цього майна, які надавалися Державною інспекцією сільського господарства в Одеській області в різні часи, відсутність первинних книг реєстрації машин фізичних осіб, та документів, що стали підставою для реєстрації машин, є обставинами, які не були предметом оцінки, виходячи зі змісту рішень адміністративного суду, і надають ОСОБА_2 право вимоги звернення до суду. Крім того, видача свідоцтв про реєстрацію машин здійснювалася Інспекцією державного технічного нагляду Одеської обласної державної адміністрації під час перебування в стадії ліквідації і внесених законодавцем змін про надання функцій щодо реєстрації іншому органу, проте правомірність дій Інспекції держтехнагляду ОДА в інших справах предметом вимог не були.

Разом із тим, у якості відповідача при оспоренні правомірності свідоцтв, які видавалися органом влади, залучений ОСОБА_3, вимог до якого фактично не пред'явлено, а Державна інспекція сільського господарства в Одеській області залучена до участі у справі у якості третьої особи.

Відповідно до Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затв.Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №459/2011 п.п.1,17 Інспекція сільського господарства Одеської області є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства України (далі - Міністр), входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі та забезпечує здійснення відомчої реєстрації та обліку машин, видачі на них номерних знаків та відповідних реєстраційних документів, ведення автоматизованого обліку зареєстрованих машин та систематизацію відомостей про їх власників з використанням Єдиного реєстру, держателем якого вона є.

Відповідно до Порядку здійснення заходів, пов"язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади від 20.10.2011 року №1074 у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади, права та обов"язки органів виконавчої влади переходять до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Встановлено, що Інспекція державного технічного нагляду Обласної державної адміністрації ліквідована, проте відповідні функції у галузі державної політики у сфері нагляду (контролю), забезпечення відомчої реєстрації та обліку машин передано Державній інспекції сільського господарства в Одеській області, отже на час вирішення спору існував орган виконавчої влади, який хоча і не видавав оспорювані свідоцтва, але здійснював відповідні функції, проте не був залучений до участі у справі у якості співвідповідача.

Суд апеляційної інстанції позбавлений можливості залучати до участі у справі осіб, які не брали участь у справі у відповідному статусі, тому у задоволенні позову ОСОБА_2 слід відмовити з огляду на незалучення до участі у справі належного відповідача, що не позбавляє права повторного звернення у передбачений законом спосіб до належних відповідачів.

Керуючись ст. ст.374,376,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 29 вересня 2016 року скасувати, ухвалити нове.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Державна інспекція сільського господарства в Одеській області про визнання протиправним та скасування свідоцтв про реєстрацію машин - тракторів та зернозбирального комбайна відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови суду.

Головуючий:

Судді: