Справа № 456/1930/17
Провадження № 2/456/1432/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2017 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Ковалишин Н. І.

при секретарі Свержинській І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,

встановив:

Позивач звернувся із позовом до суду про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, який був зареєстрований 07.07.2016 року в Кавській сільській раді Стрийського району Львівської області, актовий запис №4. Дітей від шлюбу немає. Позивач посилається на те, що подружжя припинили шлюбні стосунки вже в серпні 2016 року через те, що у позивача з відповідачем різні характери та різні погляди на життя, спільне життя у них не склалося, що призвело до розпаду їхньої сім'ї. Сторони втратила почуття любові та поваги один до одного.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої просити розгляд справи проводити за його відсутності та позовні вимоги задоволити, прізвище отримане під час реєстрації шлюбу залишити без змін.

Відповідачка подала до суду заяву, згідно якої прость розгляд справи проводити за її відсутності та позовні вимоги задоволити.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з»явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про шлюб виданого 07 липня 2016р. серії І-СГ №263900, виданого Кавською сільською радою Стрийського району Львівської області, актовий запис №4, був зареєстрований шлюб між сторонами по справі.

Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягав на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги пояснення, що викладені в позовній заяві, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 197, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112, 113 СК України суд, -

вирішив:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 14 квітня 1981року народження, що зареєстрований 07.07.2016 року в Кавській сільській раді Стрийського району Львівської області, актовий запис №4. .

Прізвище позивача - ОСОБА_2, після розірвання шлюбу залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_3