Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

21 грудня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ярмола О. Я. ,

при секретарі Ліщинська О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біла Церквіа, в залі суду № 5 справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа : ОСОБА_3 про визнання особи втратившою право користування житловою площею, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона з сином ОСОБА_3 є власниками АДРЕСА_1, в цій квартирі, також, зареєстрований, але не проживає її син ОСОБА_2 - відповідач по справі. Оскільки відповідач не працює, не цікавиться утримання житла, постійно не проживає в зазначеній квартирі, позивач просить суд на підставі ст.405 ЦК України визнати відповідача втратившим право користування житловою площею.

В судовому засіданні 07.12.2017 року позивач уточнила позовні вимоги, змінила підстави своїх позовних вимог, зазначивши що відповідач повернувся до квартири де зареєстрований, почав з весни 2017 року тимчасово проживати в ІНФОРМАЦІЯ_1 та останнім часом створює нестерпні умови для проживання позивачу та своєму батьку в зазначеній квартирі. Відповідач зловживає спиртним, постійно влаштовує сварки, бійки, з приводу чого позивач неодноразово викликала працівників поліції, сумісне життя з відповідачем стало нестерпним, він не підтримує домашнє господарство, погіршує побутові умови, на всі прохання щодо виселення з квартири відповідач не реагує, на будь-які зауваження він відповідає агресією, погрозами фізичною розправою. А тому позивач просить суд виселити відповідача з АДРЕСА_2.

В суді позивач підтримала позовні вимоги.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, причини неявки суду не відомі, відзив не подав, інших будь-яких письмових заяв про відкладення розгляду справи чи клопотань до суду не надходило та відповідно до ст.. 130 ЦПК України вважається, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи,а тому на підставі ст.280-281 ЦПК України суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача.

Третя особа по справі ОСОБА_2, в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належно, жодних заяв чи клопотань суду не подав.

Заслухавши пояснення позивача, покази свідків, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що позивач та третя особа ОСОБА_3 є співвласниками квартири №145 в булд. №11 по вул.Вокзальній в м. Біла Церква Київської області, що стверджується копією свідоцтва на право власності на житло №33728 від 12.09.2002 року та копією свідоцтва про право на спадщину (а.с.4,5).

Згідно довідки управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради від 25.09.2017 року про склад сімї, в квартирі АДРЕСА_3 значаться позивач, її чоловік ОСОБА_4 та син ОСОБА_2 (а.с.7).

Як встановлено судом, між відповідачем та його батьками склалися напружені стосунки, часто виникають сварки, конфлікти із-за того, що відповідач зловживає спиртними напоями, погрожує фізичною розправою, не приймає участі в утриманні житла, в оплаті коштів за комунальні послуги, з приводу неправомірної поведінки відповідача позивач неодноразово зверталася зі скаргами до правоохоронних органів.

Позивач пояснила в суді, що відповідач по справі це її син, який зловживає спиртними напоями, не працює, вимагає у неї гроші, влаштовує сварки, бійки, це може відбуватися в будь-який час доби, спокою не має ні вона, ні її хворий чоловік.

Той факт, що відповідач зловживає спиртними напоями, постійно влаштовує сварки, робить нестерпними умови проживання разом з ним в одному помешканні, підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, батько відповідача, який був очевидцем неодноразових сварок, що влаштовував відповідач в нетверезому стані та свідок ОСОБА_5, яка давно знає позивача, та надавала притулок в своєму помешканні позивачу, яка через поведінку сина ОСОБА_6 не могла ночувати в себе дома. Свідкам відомо, що відповідач не надає жодної допомоги батькам в утриманні квартири.

Крім того, той факт, що відповідач зловживає спиртними напоями, підтверджується також копією постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.04.2017 року, згідно якої відповідача було піддано адміністративному стягненню за ст.173 КУпАП за порушення громадського порядку 22.03. 2017. та Висновком інспектора Білоцерківського відділу поліції про результати розгляду неодноразових повідомлень ОСОБА_1 на неправомірну і загрозливу поведінку сина ОСОБА_2 (а.с.23,24).

Позивач просять суд виселити відповідача з належної їй на праві власності квартири, оскільки він своєю поведінкою створює умови, які роблять неможливим проживання з ним в одному будинку протягом тривалого часу.

Згідно ст.157 ЖК України членів сімї власника жилого будинку /квартири/ може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

За ч.1 ст.116 ЖК України якщо наймач, члени його сімї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

В п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1985 року № 2 /зі змінами/ «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» розяснено, що при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача.

Відповідно до положень ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідач права власності на вказану вище квартиру не має, він набув права на користування цим житлом як член сімї власника житла за приписами ч.1 ст.405 ЦК України, відповідно до якої члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Судом також встановлено, з вини відповідача в сімї постійно виникають конфлікти, сварки, що, дійсно, робить неможливим для позивача та її чоловіка спільне проживання з відповідачем в одному будинку.

А тому проаналізувавши всі надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дійсно саме відповідач своєю неправомірною поведінкою порушує правила співжиття, створює умови, які роблять неможливим проживання з ним в одному будинку, його неодноразово було притягнуто до адміністративної відповідальності за психологічне насильство в сімї, але це не дало позитивних результатів.

Жодних доказів для спростування всіх тверджень позивача, показів свідків і висновків суду відповідачем по справі не було надано. А тому суд вважає, що відповідач дійсно підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: в т.ч. судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Керуючись ст.391 ЦК України, ст.ст. 116,157 ЖК України, ст.ст.10,78,81, 264,265, 280-282 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Виселити без надання іншого житла ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, з житлового приміщення за адресою : АДРЕСА_4 .

Заочне рішення може бути переглянуте Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_7