Справа № 308/7950/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2017 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Монич О.В., ознайомившись із клопотанням ОСОБА_1 про забезпечення доказів по справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-приватного підприємця ОСОБА_2, фізичної особи-приватного підприємця ОСОБА_3, третя особа: управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Закарпатській області про поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 подала до суду клопотання про витребування доказів та виклик свідків, як спосіб забезпечення доказів.

У відповідності до вимог ст. 133 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Ч.2 ст.134 ЦПК України, предбачено, що до заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовуються наслідки, встановлені статтею 121 цього Кодексу.

Водночас, клопотання подано з порушенням вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України, а саме: до клопотання не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру встановлюється у розмірі 0.4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення доказів або позову встановлюється в розмірі 0.2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» з 1 січня 2017 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 1600 гривень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» № 3674-VI, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 № 10, оскільки передбачені Законом № 3674-VI пільги щодо сплати судового збору стосуються лише справи та її руху, то сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову (підпункт 13 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI) здійснюється на загальних підставах за визначеними ставками незалежно від того, чи звільнені позивачі від сплати судового збору за пред'явлення певних позовів.

Крім цього, відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:

1) позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі;

2) позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи;

3) позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення;

4) позивачі - у справах щодо спорів, повязаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, повязаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні";

5) особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники - у справах щодо спорів, повязаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги;

6) позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення;

7) громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб;

8) інваліди Великої Вітчизняної війни та сімї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи;

9) інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів;

10) позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи;

11) виборці - у справах про уточнення списку виборців;

12) військовослужбовці, військовозобовязані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, повязаних з виконанням військового обовязку, а також під час виконання службових обовязків;

13) учасники бойових дій, Герої України - у справах, повязаних з порушенням їхніх прав;

14) позивачі - у справах у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту";

15) фізичні особи (крім субєктів підприємницької діяльності) - кредитори, які звертаються з грошовими вимогами до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати, зобовязань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоровю громадян, виплати авторської винагороди та аліментів, - після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом;

15-1) органи місцевого самоврядування - за подання заяви про визнання спадщини відумерлою;

16) позивачі - за подання позовів щодо спорів, повязаних з наданням статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

17) засуджені до покарання у виді довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк та до покарань, не повязаних з позбавленням волі, а також особи, взяті під варту, - у справах, повязаних із питаннями, які вирішуються судом під час виконання вироку відповідно до статті 537 Кримінального процесуального кодексу України, у разі відсутності на їхніх особових рахунках коштів, достатніх для сплати судового збору.

18) Пенсійний фонд України та його органи, органи Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття та Фонду соціального страхування України;

19) органи виконавчої влади Автономної Республіки Крим, структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчі органи міських рад, на які покладено завдання щодо вирішення питань соціального захисту населення;

20) центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, структурні підрозділи виконавчих органів міських рад міст обласного значення та обєднаних територіальних громад, на які покладені функції із здійснення контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення.

Позивач ОСОБА_1 подала до суд клопотання в якому просила звільнити її від сплати судового збору у звязку з її перебування у важкому матеріальному становищі, однак доказів наведеного ОСОБА_1 не надала та не зазначила з яких саме підстав з посиланням на ст. 5 Закону України «Про Судовий збір» позивач звільнена від сплати судового бору,

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України до клопотання про витребування доказів мають бути долучені відомості про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі.

В порушення зазначених норм у заяві про забезпечення доказів не зазначені обставини, що можуть бути підтверджені доказами, які просить позивачка витребувати, а також обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим; не долучені відомості про неможливість отримання доказів, які просить витребувати позивачка, особисто відповідачем.

Крім того клопотання про забезпечення доказів не підписана заявником.

Також позивачем не зазначено, що подання потрібних доказів є неможливим або у заявника є складнощі в поданні цих доказів.

Крім цього, заявником не чітко викладена прохальна частина клопотання, а саме не зазначено в кого саме існує необхідність витребування доказів, які докази необхідно витребувати та яких свідків існує необхідність викликати в судове засідання.

Враховуючи наведене, вважаю, що до даного клопотання слід застосувати правила ст. 121 ч. 1 ЦПК України та залишити його без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. 121 ч. 1 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотанням ОСОБА_1 про забезпечення доказів по справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-приватного підприємця ОСОБА_2, фізичної особи-приватного підприємця ОСОБА_3, третя особа: управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Закарпатській області про поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогул залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків клопотання, зазначених у мотивувальній частині ухвали, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

У випадку, якщо недоліки не будуть усунені в зазначений строк, клопотання буде вважатися неподаним та повернутим позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4