Справа № 206/5847/17
Провадження № 2-о/206/1417/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року Самарський районний суд міста Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

присяжні ОСОБА_1І, ОСОБА_2

за участю:

секретаря Мороза К.Т.

прокурора Очеретяного В.А.

представника заявника ОСОБА_3

лікаря - психіатра ОСОБА_4

особи, щодо якої вирішується питання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро цивільну справу окремого провадження за заявою Комунального закладу "Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня" Дніпропетровської обласної ради, заінтересована особа: ОСОБА_5 про надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку, -

ВСТАНОВИВ:

02.11.2017 заявник звернувся до суду із заявою про надання ОСОБА_5психіатричної допомоги в примусовому порядку.

В обґрунтування заяви зазначив, що 01.11.2017 о 17 год. 31 хв. ОСОБА_5 був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, ОСОБА_5 внаслідок тяжкого психічного розладу є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах.

У судовому засіданні представник заявника та лікар - психіатр підтримали заяву, прокурор не заперечував проти задоволення заяви.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши думки та пояснення учасників процесу, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

В силу ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність.

Згідно ч. ч. 2 - 5 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу» виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного захворювання, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов'язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку. При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону. Рішення, прийняте лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів при наданні психіатричної допомоги, викладається у письмовій формі та підписується лікарем-психіатром або комісією лікарів-психіатрів.

У судовому засіданні було встановлено, що 01.11.2017 о 17 год. 31 хв. ОСОБА_5 був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра лікарні КЗ „ОЦЕМД та МК ОСОБА_6 обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий на місці не утримується. В розмову вступає охоче. На запитання відповідає не завжди в плані заданого, виглядає роздратованим, відповіді не завжди по суті. Мислення непослідовне, примітивне. Висловлює агресію на адресу родичів. При спробі корекції дає афективні спалахи. Критика до свого стану відсутня. ОСОБА_5 було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром на тлі вираженого змішаного типу дефекту, поточний процес.

Лікар - психіатр ОСОБА_4 підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ОСОБА_5 необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах.

Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п."е" цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану.

В звязку із чим, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію ОСОБА_5 до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 14, 16 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 48, 10, 11, 18, 57 60, 130, 208, 209, 212 215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву - задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 до Комунального закладу «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Розяснити, що заява фізичної особи або її законного представника про припинення надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку може бути подана через три місяці з дня ухвалення рішення суду про надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку або її продовження, госпіталізацію у примусовому порядку, її продовження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: К.С. Маштак

Присяжні: ОСОБА_1

ОСОБА_2