Справа № 487/4981/16-ц
Провадження № 2/487/257/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

30.11.2017 року

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П., при секретарі Табунщик К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_3, в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

05.10.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_3, в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_4 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.11.2017 року, позов ОСОБА_3, в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності, залишено без розгляду.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.11.2017 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, залучено ОСОБА_3, в інтересах своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_4.

У своєму позові позивач зазначила, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності. 03.01.2012 року помер ОСОБА_5. 31.07.2015 року помер ОСОБА_6.

Після смерті померлих у порядку спадкування право спільної часткової власності на вищезазначену квартиру мають: ОСОБА_1 у розмірі 1/8 частини після смерті ОСОБА_5 та 1/8 частину після смерті ОСОБА_6 та з урахуванням її частки у спільному майні, яку вона мала до смерті спадкоємців їй належить 1/2 частина спірної квартири. ОСОБА_4 на праві спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_6 належить 1/8 частка, а усього їй належить 3/8 частини спірної квартири. ОСОБА_2 на праві спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_5 належить 1/8 частина зазначеної квартири.

Посилаючись на те, що частка вищезазначеної квартири відповідача є незначною, виділити її в натурі неможливо, так як вона менша, ніж площа будь-якого з приміщень квартири, крім того припинення права власності на вказану квартиру не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача, так як він має інше місце проживання, просила припинити право власності відповідача на 1/8 частку квартири АДРЕСА_2 та визнати за нею право власності на цю частку квартири.

У судове засідання позивач не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

У судове засідання третя особа ОСОБА_3, в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_4 не зявилася надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідач у судове засідання зявився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1 Першого протоколу до (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Право приватної власності є непорушним.

Також, передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 60 ЦПК України, обов'язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є

підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову, а, відповідно, для задоволення вимог позивача.

Дійсно, за ст. ст. 355-356, 358, 364 та 365 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Власність двох чи більше фізичних або юридичних осіб, держави, територіальних громад із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Крім того, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:

1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі;

2) річ є неподільною;

3) спільне володіння і користування майном є неможливим;

4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

При цьому, суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні лише за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27.11.2006 року виданого Управлінням з використання та розвитку комунальної власності міської ради м.Миколаєва, свідоцтва про право на спадщину від 31.10.2012 року виданого державним нотаріусом Другою Миколаївською державною нотаріальною конторою (зареєстровано в реєстрі за №1-1922) та свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.08.2016 року виданого державним нотаріусом Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою (зареєстровано в реєстрі за №2-557), ОСОБА_1, є власницею 1/2 частки квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до висновку судової оціночно-технічної експертизи №125-005 від 20.02.2017 року, вартість 1/8 частини квартири АДРЕСА_2, складає 97155,00 грн.

Вказані кошти позивачем ОСОБА_1 внесені на депозитний рахунок ТУ ДСА в Миколаївській області (квитанція № 1/КЗ від 21.11.2017 року).

Згідно з постановою Верховного Суду України від 16 січня 2012 року, ухваленою у відповідності з правилами п.1 ч.1 та яка є обов'язковою для всіх судів України, для припинення права особи на частку у спільному майні потрібно встановити будь - яку з обставин, передбачених п.п.1-3 ч.1 , за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Таким чином, враховуючи, що частка у спільній власності, на яку відповідач ОСОБА_2 має право, є, незначною та не може бути виділена в натурі, спільне володіння та користування спірним майном неможливо, тому суд дійшов висновку, що оплатне припинення права відповідача на частку у спільній власності не завдасть істотної шкоди його інтересам, оскільки останній, забезпечений іншим житлом, не проживає та не зареєстрований у спірній квартирі, участі в утриманні спірного житла не приймає.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи, а тому вимоги позивачів обґрунтовані, законні і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,60, 213-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/8 частку квартири АДРЕСА_3 по у м.Миколаєві.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частку квартири АДРЕСА_3 по у м.Миколаєві.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/8 частки квартири АДРЕСА_3 по у м.Миколаєві в розмірі 97155,00 грн. (девяносто сім тисяч сто пятдесят пять грн. 00 коп.), які перебувають на депозитному рахунку Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, розрахунковий рахунок: 6294, банк одержувача: Держказначійська Служба України м. Київ, МФО: 820172, , внесені за квитанцією 0.0.841959161.1 від 05.09.2017 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів після його проголошення. Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Миколаївської області через Заводський районний суд м.Миколаєва в порядку ст.294 ЦПК України.

Суддя: Павлова Ж.П.