Справа 237/4801/17
Номер провадження 6/237/182/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.17 року м. Курахове

Мар'їнського району Донецької області

Марїнський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Сметаняка О.Я.,

секретаря судового засідання Куропятник Н.С.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Курахове подання старшого державного виконавця Мар'їнського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

На адресу Марїнського районного суду Донецької області надійшло подання головного державного виконавця Мар'їнського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій областів якому головний державний виконавець просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, зобовязаного на підставі виконавчого листа №2/235/3043/16, виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 15.12.2016 року, сплачувати на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно. Боржник добровільно не виконує покладені на нього зобовязання, аліменти не сплачує, тим самим на думку головного державного виконавця ухиляється від виконання покладених зобовязань.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Старший державний виконавець просив розгляд подання проводити без участі представника Мар'їнського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у судове засідання не прибув.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця від 24.02.2017 року було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/235/3043/16, виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 15.12.2016 року, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно.

Як стверджує державний виконавець, боржник ухиляється від виконання покладених на нього зобовязань, аліменти на сплачує.

Державним виконавцем не надані суду докази стосовно того, що боржник ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання покладених на нього зобовязань.

Згідно ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо громадянин ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання цих зобовязань.

Отже Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобовязання, а за ухилення від їх виконання. Особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання.

Крім того, всупереч положень ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» до подання не додано доказів, що підтверджують факт надсилання документів виконавчого провадження на адресу боржника. Отже, суду не відомо чи отримував боржник документи виконавчого провадження, постанову про відкриття виконавчого провадження, чи взагалі викликався він до відділу ДВС, чи обізнаний він щодо строків добровільного виконання вимог виконавчих документів, а також щодо дій, які проводилися по виконанню вказаних документів.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на державного виконавця покладається тягар доказування.

Виходячи з положень ст.33 Конституції України, ст.1 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає, що обставини, на які посилається державний виконавець не є достатніми для обмеження конституційного права боржника ОСОБА_2

Враховуючи викладене, суд вважає, що подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 задоволенню не підлягає як недоведене, передчасне та необґрунтоване.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 209-210, 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Мар'їнського районного відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до судової палати по цивільних справах апеляційного суду Донецької області через місцевий Мар'їнський районний суд Донецької області суд протягом п′яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Я. Сметаняк

Дата документу 06.12.2017