Справа № 362/4721/17 Головуючий у І інстанції Кравченко Л. М.
Провадження № 22-ц/780/5466/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 6 14.12.2017
УХВАЛА

Іменем України

14 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

та секретаря Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2017 року про залишення заяви без розгляду у справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою, в якій просить суд скасувати судовий наказ №362/4721/17, виданий 12 вересня 2017 року Васильківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3, посилаючись на те, що він на даний час оспорює своє батьківство відносно дитини сторін ОСОБА_4.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2017 року заяву ОСОБА_2 було залишено без розгляду.

Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та передати справу для продвження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ним не було пропущено строк для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу, натомість суд першої інстанції повинен був розглянути заяву по суті, однак залишив її без розгляду на підставі ст. 96 ЦПК України, через що вважає такий висновок суду безпідставним.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до п.3, ч.1, ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не було надано належних доказів оспорювання батьківства щодо дитини, тому заява ОСОБА_2 підлягає залишенню без розгляду на підставі ст. 96 ЦПК України.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернулася до суду першої інстанції із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини (а.с.1).

12 вересня 2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_4 (а.с.9).

У подальшому, ОСОБА_2 подав заяву про скасування цього наказу, посилаючись на оспорювання ним батьківства щодо доньки ОСОБА_4 (а.с.12).

Ухвалою цього ж суду заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу залишено без розгляду на підставі ст. 96 ЦПК України (а.с.16).

Відповідно до ч. 1 ст. 105 ЦПК України, боржник має право протягом десяти днів з дня отримання копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 41 частини першої статті 96 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 105-1 ЦПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 105 цього Кодексу, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви. У разі якщо суд прийшов до висновку про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу, який набрав законної сили, то в ухвалі про прийняття такої заяви до розгляду суд має вирішити питання про зупинення виконання судового наказу.

Відповідно до ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: 1) залишити заяву про скасування судового наказу без задоволення; 2) скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову; 3) змінити судовий наказ.

Таким чином, на думку колегії, у даному випадку суд мав зясувати, чи пропущений строк для звернення боржника із заявою про скасування судового наказу, та у разі, якщо такий строк пропущено не було, місцевий суд повинен вирішити питання про розгляд такої заяви по суті, чого місцевим судом зроблено не було та у наслідку було порушено порядок для вирішення такого питання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, ухвала місцевого суду підлягає скасуванню на підставі ст. 312 ЦПК України із передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 вересня 2017 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: