г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2946/17
Номер провадження 2/213/1329/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нестеренка О.М.,

при секретарі Цапенко О.С.,

за участі відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ТОВ «Служба миттєвого кредитування» звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 17207,28 грн., в тому числі 904,16 грн. - основного боргу, 253,12 грн. проценти за договором, 16050,00 грн. пеня за договором, Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 25.04.2015 між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 42, згідно з яким відповідач отримав кредит в розмірі 1000,00 грн.

Відповідно до п.3.1. Договору відповідач зобовязаний повернути отримані грошові кошти в розмірі 1000,00 грн., а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 280,00 грн., що разом складає 1280,00 грн., у строк до 08.05.2015.

13.05.2015 відповідач відповідно до п.2.3. Договору сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 380,00 грн., частково сплатив суму кредиту у розмірі 28,00 грн. та пролонгував договір строком до 27.05.2015. Потім 04.06.2015 сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 432,16 грн., частково сплатив суму кредиту у розмірі 67,84 грн. та пролонгував договір строком до 18.06.2015, зобовязавшись повернути кредит разом з відсотками у розмірі 1260,60 грн.

26.08.2015 сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 100,00 грн., потім - 02.10.2015 сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 490,00 грн., 24.11.2015 сплатив відсотки за користування кредитом в сумі 400,00 грн.

Більше відповідач до позивача не з'являвся, на телефонні дзвінки не відповідає. Разом з тим, в порушення договірних умов відповідач станом на 17.10.2017 не виконує свої зобовязання щодо повернення отриманих грошових коштів в розмірі 904,16 грн., а також щодо сплати процентів за користування кредитом.

Позивач зазначає, що згідно з п.4.4 Договору у разі несвоєчасного повернення позичальником обумовленої суми кредиту, до нього застосовуються штрафні санкції у виді неустойки пені з розрахунку 2 % за кожен день прострочення платежу, тому за період з 19.06.2015 по 17.10.2017 (852 дні), за наявності суми заборгованості у розмірі 1260,60 грн. сума пені становить 16050,00 грн.

Сума заборгованості разом із процентами та пенею, з врахуванням часткової сплати процентів за Договором у розмірі 552,16 грн. станом на 17.10.2017 становить 17207,28 грн. (904,16 грн.+ 805,25 грн.+ 16050 грн. 552,16 грн.).

Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу в його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі /а.с.48-50/.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, пояснив, що брав кредит в сумі 1000 грн., оскільки не працює, є пенсіонером, та через сімейні обставини потребував додатково кошти. Оскільки сума була невелика, розраховував її повернути в установлений договором строк, але через скрутне матеріальне становище повністю виконати договірні зобовязання можливості не має, тому просив застосувати строк позовної давності до вимоги про стягнення пені, а також стягнути пеню у розмірі не більшому суми основного боргу за кредитом, про що надав письмову заяву /а.с.52/.

Заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25 квітня 2015 року ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №42, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 1000,00 грн. та підтвердив свою згоду на те, що він був ознайомлений з умовами надання фінансової послуги /а.с.5,10-14).

Згідно з цим Договором Позивач надав, а Відповідач 25.04.2015 отримав 1000 грн., що підтверджується копією видаткового касового ордера /а.с.6/.

На теперішній час, відповідач свої зобовязання за вказаним кредитним договором повністю не виконав, та станом на 17 жовтня 2017 року має заборгованість у розмірі 17208,28 грн., в тому числі 904,16 грн. - основний борг, 253,12 грн. проценти за договором, 16050,00 грн. пеня за договором, що підтверджується наданим позивачм е розрахунком /а.с.15-30/.

Згідно зі ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України.

За приписами ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання зобовязання на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів на встановлений договором або законом.

Згідно з положеннями ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідач належними доказами не спростував обставину наявності грошових зобовязань перед позивачем, не оспорював їх розмір.

Отже, в цій частині суд вважає, що вимоги позивача грунтуються на нормах чинного законодавства і договірних відносинах, які склались між позивачем та відповідачем.

Встановлені в судовому засіданні обставини витікають з правовідносин по належному виконанню зобовязань та з недопустимості односторонньої відмови від виконання зобовязання і наслідків, які виникають при неналежній відмові.

Водночас, положеннями ч.3 ст.551 ЦК України визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру штрафних санкцій у відповідності до ч.3 ст.551 ЦК України на підставі клопотання відповідача, суд прийшов до наступного.

Відповідач є особою пенсійного віку, не працює, що підтвердив своїми свідченнями в судовому засіданні. Цю обставину суд враховує при вирішенні питання про зменшення розміру пені.

При цьому, в позові не зазначено про будь-які збитки, які змушений був понести відповідач внаслідок невиконання зобовязань відповідачем.

Також суд враховує, що відповідачем частково виконані зобовязання за кредитним договором, та ту обставину, що за користування грошовими коштами відповідачу нараховувались відсотки, які частково сплачені останнім.

Отже суд приходить до висновку, що наведені обставини мають істотне значення, а розмір неустойки, яку просить стягнути позивач, - значно перевищує розмір збитків. Тому суд вважає за необхідне, на підставі ч.3 ст.551 ЦК України зменшити розмір неустойки у вигляді пені по цій справі до суми основного боргу - 904,16 грн.

При цьому суд не може задовольнити клопотання відповідача про застосування для правовідносин в частині стягнення пені строків позовної давності, оскільки укладеним між сторонами Договором передбачена договірна позовна давність 10 років.

За таких підстав позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути їх в повній сумі із відповідача, оскільки заявлені позивачем в позові вимоги є обґрунтованими, позивачем документально підтверджено понесені ним судові витрати,а зменшення суми до задоволення відбулось судом за проханням відповідача.

Керуючись ст.ст.526, 551, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 141, 227-229 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (, що знаходиться за адресою: 69037, м. Запоріжжя, вул. Сорок років Радянської УкраїниАДРЕСА_2), заборгованість за кредитним договором № 42 від 25.04.2015 у розмірі 2061, 44 грн., в тому числі 904,16 грн. основний борг, 253,12 грн. проценти за договором, 904,16 грн. пеня за договором.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» (ідентифікаційний код 38839217) сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошено в судовому засіданні 20.12.207.

Повне рішення складено та підписано 22.12.2017.

Суддя О. М. Нестеренко