Справа № 467/756/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2017 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Явіци І.В.

за участю секретарів судового засідання Похитун М.В., Андросової А.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 про визнання права власності на 7/16 часток будинку в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік ОСОБА_3, після смерті якого вона прийняла спадщину, як спадкоємець першої черги.

В позовній заяві позивач вказує, що спадщина, яка відкрилась після смерті її чоловіка складається з 7/8 частин будинку АДРЕСА_2 з прилеглими до нього господарськими спорудами та побутовими будівлями.

Так, 7/16 часток цього домоволодіння належало ОСОБА_3 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 29.10.1981 року та від 19.03.1987 року, а 7/16 часток ОСОБА_3 прийняв після смерті свого брата ОСОБА_4, який помер у 1997 році.

Позивач зазначає, що спадщина у вигляді 7/16 частки житлового будинку ніким із спадкоємців ОСОБА_4 прийнята не була, а тому її чоловік ОСОБА_3 прийняв її як спадкоємець другої черги у зв'язку з тим, що вступив у фактичне володіння цим майном, а саме: житловим будинком, право власності на 7/16 якого позивач просить визнати за собою.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на те, що спадщину у вигляді 7/16 часток житлового будинку її чоловік хоч і прийняв після смерті свого брата, не здійснив державної реєстрації, у зв'язку з чим вона не може оформити спадщину в позасудовому порядку.

При цьому вважає, що вона прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_3

Просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на 7/16 часток будинку АДРЕСА_2 після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, і які належали йому після смерті його брата ОСОБА_4.

Представник відповідача - Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області в заяві від 19 грудня 2017 року просив в задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 28 серпня 2017 року було задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказу та зобов'язано Арбузинську державну нотаріальну контору Миколаївської області надати Арбузинському районному суду Миколаївської області належним чином завірену копію спадкової справи, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 у строк до 14 вересня 2017 року. Завірена копія спадкової справи надійшла на адресу суду 12 вересня 2017 року та долучена до матеріалів справи в судовому засіданні.

Повторним запитом Арбузинського районного суду Миколаївської області від 10 листопада 2017 року від Державного нотаріального архіву Миколаївської області витребувано належним чином завірену копію спадкової справи, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4.

Належно завірена копія вказаної спадкової справи надійшла до суду 14 листопада 2017 року і повторно 24 листопада 2017 року. Обидві копії цієї спадкової справи долучені до матеріалів цивільного провадження ухвалою суду в судовому засіданні.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 28 листопада 2017 року за ініціативою суду до участі у справі було залучено ОСОБА_1 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, оскільки позивач згоди на її залучення в якості співвідповідача не надала, мотивуючи виїздом ОСОБА_1 за межі України на постійне місце проживання.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2017 року задоволено клопотання позивача та до матеріалів справи долучено довідку Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області № 1771 від 18 грудня 2017 року.

В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просила його задовольнити та пояснила суду, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік, який фактично прийняв спадщину у виді 7/16 часток житлового будинку АДРЕСА_2 після смерті свого рідного брата ОСОБА_4 Однак покійний чоловік цю спадщину після смерті брата не оформив, право власності на 7/16 часток будинку не зареєстрував, тому вона не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право власності на спадщину, у зв'язку з чим просить визнати за нею право власності. У ОСОБА_4 була дружина, яка спадщину у виді 7/16 вказаного житлового будинку не прийняла та виїхала за межі України до Сполучених штатів Америки на постійне місце проживання.

Представник відповідача - Костянтинівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, про його дату, час та місце повідомлений належно, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа - ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, викликалась в нього шляхом направлення судової повістки за адресою, наявною в матеріалах справи. Причин своєї неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала, будь-яких клопотань до суду не направляла.

Тож суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, достатності та взаємозв'язку, в межах заявлених вимог, керуючись принципом верховенства права, встановивши фактичні обставини та визначивши відповідні їм правовідносини, прийшов до такого.

В судовому засіданні було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер чоловік позивачки ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1, видане виконавчим комітетом Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області 16 січня 2016 року, копія паспорта позивача (Розділ «Сімейний стан», копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2, видане відділом РАЦС Арбузинського РУЮ Миколаївської області 06 травня 2010 року).

19 березня 1987 року державним нотаріусом Арбузинської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, за яким ОСОБА_4, ОСОБА_5 є спадкоємцями ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, на ? частку житлового будинку АДРЕСА_2, а саме : по 1/8 кожний.

Цього ж дня ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, на 5/8 часток житлового будинку АДРЕСА_2

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 лютого 2017 року позивачка успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 7/16 часток житлового будинку АДРЕСА_2 з прилеглими до нього господарськими спорудами та побутовими будівлями.

Як встановив суд, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3, видане Арбузинським РАЦС ГТУЮ у Миколаївській області 06.07.2017 року), а позивачка звернулась до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після його смерті, однак постановою державного нотаріуса від 02 серпня 2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з пропуском встановленого законом 6-місячного строку для прийняття спадщини, відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно та документів, що підтверджують родинні стосунки позивачки з померлим ОСОБА_4

При цьому, як доведено перед судом, померлий чоловік позивачки ОСОБА_3 доводився рідним братом померлого ОСОБА_4, про що, зокрема, свідчать відомості із свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 від 26 червня 1948 року та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження (а.с. 26 - 27).

Тож позивач, обґрунтовуючи свої вимоги, стверджує, 7/16 часток житлового будинку АДРЕСА_2, які належали ОСОБА_4 на момент його смерті, ніким із його спадкоємців прийняті не були, а тому вважає, що її чоловік - ОСОБА_3, як спадкоємець другої черги, прийняв спадщину після смерті його брата ОСОБА_4 у виді 7/16 часток цього будинку, оскільки постійно в ньому проживав.

Однак, прийнявши у спадщину після смерті брата у виді 7/16 часток будинку, ОСОБА_3 своє право власності не зареєстрував, що позбавляє її, як спадкоємицю першої черги за законом, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Таким чином, позивач вважає, що її чоловік ОСОБА_3 прийняв спадщину у виді 7/16 часток житлового будинку після смерті свого брата ОСОБА_4, а вона має право на цю частку житлового будинку, як така, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка. Однак реалізувати це право вона не має змоги через відсутність оригіналу документу, що підтверджує державну реєстрацію права власності її чоловіка на цю частку будинку.

В свою чергу суд не може погодитись з такою позицією позивачки, виходячи з такого.

Як достовірно підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, а тому суд, обговорюючи питання щодо прийняття спадкоємцями спадщини, яка відкрилась після його смерті, керується положеннями ЦК УРСР.

Так, згідно із положеннями ч.1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних долях діти (в тому числі усиновлені), один із подружжя та батьки (усиновителі) померлого.

Як видно із спадкової справи, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, спадщину прийняла його дружина ОСОБА_1 (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 від 16.11.1976 року).

Так, остання отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 22 грудня 1997 року на ? частку квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3; свідоцтво про право на спадщину за законом від 09 лютого 1996 року на гараж НОМЕР_6; свідоцтво про право на спадщину за законом від 11 жовтня 1997 року на квартиру АДРЕСА_1.

З матеріалів спадкової справи не вбачається отримання ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у будинку АДРЕСА_2, на що в позовній заяві посилається позивач, стверджуючи, що спадщину на належну ОСОБА_3 частку у цьому будинку ніхто із спадкоємців не прийняв.

Однак такі доводи позивачки суд відхиляє, оскільки із змісту ч.1 ст. 548 ЦК УРСР випливає, що прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається, а тому спадкоємець приймає або не приймає спадщину в повному обсязі.

Тож прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_4, його дружина ОСОБА_1 прийняла спадщину на все належне йому на момент смерті майно, в тому числі й на частку у будинку АДРЕСА_2.

За таких обставин, з урахуванням положень ст. 530 ЦК УРСР, за якими брати відносяться до другої черги спадкоємців і мають право на спадщину лише за умови відсутності спадкоємців першої черги, або якщо вони не прийняли спадщину, або якщо вони не закликаються до спадкування, суд приходить до висновку, що чоловік позивачки ОСОБА_3 не мав права на спадкування належного його братові ОСОБА_4 майна, оскільки спадщину після його смерті прийняла його дружина ОСОБА_1, як спадкоємець першої черги за законом.

Що стосується доводів позивачки про те, що її чоловік ОСОБА_3, проживаючи за адресою будинку, щодо якого вона ставить питання перед судом, вступив у володіння цим майном, а тому прийняв спадщину, в той час як ОСОБА_1 в цьому будинку не проживала, а також посилання позивачки на статті 548-549 ЦК УРСР, то суд вважає їх такими, що не мають правового значення у даному, конкретному випадку, оскільки, як було встановлено в ході судового розгляду, спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняла його дружина, як спадкоємець першої черги за законом, подавши заяву про прийняття спадщини до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори.

За такого, чоловік позивачки ОСОБА_3 не міг бути спадкоємцем після смерті свого брата ОСОБА_4 та прийняти спадщину після його смерті шляхом фактичного вступу у володіння майном.

А отже, і 7/16 часток житлового будинку АДРЕСА_2 не входили до складу спадщини, яка відкрилась після смерті чоловіка позивачки ОСОБА_3

Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а тому до правових відносин, що виникли у зв'язку з його смертю та відкриттям спадщини слід застосовувати положення Книги шостої ЦК України.

За правилами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Як встановив суд, до складу спадщини, яка відкрилась після смерті чоловіка позивачки ОСОБА_3 не входило спадкове майно у виді 7/16 часток житлового будинку АДРЕСА_2, а відтак позивачка не має права на спадкування цієї частки вказаного житлового будинку, що робить неможливим визнання за нею права власності на це спадкове майно.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову у спосіб, що визначений позивачкою в позовній заяві, оскільки її права у даному, конкретному випадку, не є порушеними, оспорюваними або ж невизнаними.

Питання щодо судових витрат, а саме - судового збору, належить вирішити на підставі п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12,13, 76-81, 263-265, 273 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 про визнання права власності на 7/16 часток будинку в порядку спадкування - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Явіца