У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Ситнік О.М., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроінвестхолдинг» до ОСОБА_1, приватного акціонерного товариства «Технологічна аграрна компанія об'єднана», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ держаної реєстрації Ружинскої районної державної адміністрації, відділ Держземагенства у Ружинському районі Житомирської області, про визнання недійсним договору оренди землі та скасування державної реєстрації за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Технологічна аграрна компанія об'єднана»на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 16 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 17 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ТОВ «Украгроінвест Холдинг» звернулося з указаним позовом до ОСОБА_1 і посилалось на те, що 12 травня 2006 року товариством укладено з ОСОБА_1 договір оренди належної йому земельної ділянки площею 4,37 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрований у встановленому порядку, а 25 грудня 2009 року - додаткову угоду до цього договору, відповідно до якої строк договору оренди продовжено до 2019 року.

Проте 1 серпня 2014 року ОСОБА_1 уклав договір оренди цієї ж земельної ділянки із ПрАТ «Технологічна аграрна компанія об'єднана», зареєстрований реєстраційною службою Ружинського РУЮ Житомирської області. Оскільки укладений відповідачами договір оренди землі порушує права позивача та суперечить вимогам законодавства, просив визнати його недійсним та скасувати державну реєстрації вказаного договору.

Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 16 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 17 травня 2016 року, позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 1 серпня 2014 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «Технологічна аграрна компанія об'єднана» про передачу в оренду земельної ділянки площею 4,37 га, розташованої на території Топорівської сільської ради Ружинського району Житомирської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної ОСОБА_1 на підставі державного акта на право власності на землю від 15 червня 2004 року.

У іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПрАТ «Технологічна аграрна компанія об'єднана» просить скасувати рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 16 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 17 травня 2016 року, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах його повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, у складі, визначеному цим Законом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 12 травня 2006 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Украгроінвест Холдинг» укладений договір оренди земельної ділянки площею 4,37 га, розташованої у с. Топори Ружинського району Житомирської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на п'ять років, зареєстрований у Державному земельному кадастрі 1 жовтня 2006 року.

25 грудня 2009 року між сторонами укладено додаткову угоду до цього договору, якою сторони встановили, що строк оренди земельної ділянки становить 10 років. Додаткова угода зареєстрована у Ружинському відділі Житомирської філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» того ж дня.

Судами також встановлено, що 1 серпня 2014 року ОСОБА_1 уклав з ПрАТ «Технологічна аграрна компанія об'єднана» договір оренди цієї ж земельної ділянки і право зареєстроване 2 вересня 2014 року, про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 125, ст. 202 ЗК України в редакції, що діяла на час укладення договору оренди між ОСОБА_1 та ТОВ «Украгроінвест Холдинг» і додаткової угоди, право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації.

Окрім того, на час передачі в оренду ТОВ «Украгроінвест Холдинг» спірної земельної ділянки була чинною Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди, затверджена наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року за № 43, якою передбачено, що державна реєстрація державних актів на право власності на земельну ділянку, на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі здійснюється структурними підрозділами Центру державного земельного кадастру при Держкомземі України.

Отже, укладені між ТОВ «Украгроінвест Холдинг» та ОСОБА_1 договір оренди землі та додаткова угода були зареєстровані відповідно до вимог законодавства, чинного на час виникнення спірних правовідносин.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції, з яким обґрунтовано погодився і апеляційний суд, вірно виходив з того, що існування одночасно двох правочинів щодо однієї земельної ділянки не узгоджується з вимогами законодавства та порушує права ТОВ «Украгроінвест Холдинг». Суди також виходили з того, що визнання протиправною та скасування державної реєстрації договору оренди і додаткової угоди в судовому порядку не є підставою для відмови у позові.

З огляду на вищезазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 1 серпня 2014 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «Технологічна аграрна компанія об'єднана».

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази, надали їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 58-60, 212 ЦПК України і ухвалили законні й обґрунтовані судові рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду відповідають вимогам матеріального та процесуального права, а наведені у касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими й правильність зазначених висновків судів не спростовують. За таких обставин рішення першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Керуючись статтями 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ПрАТ «Технологічна Аграрна Компанія Об'єднана» відхилити.

Рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 16 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 17 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийС.О.Карпенко
Судді: О.М.Ситнік О.В.Ступак