"29" листопада 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Чех Н.А.
з участю секретаря - Кузьменко А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни, до державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича про скасування постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання вчинити дії,
Позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 25.09.2007 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ Фірма «СКС» було укладено Кредитний договір № 551, відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати Позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 41 804 000,00 грн. з терміном користування до 01.05.2015 року включно та з процентною ставкою за користування кредитом 0,01% річних.
27 серпня 2014 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ Фірма «СКС» було укладено Договір іпотеки, посвідчений 27 серпня 2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Дахно О.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1553, відповідно до умов якого з метою забезпечення виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором № 551 від 25.09.2007 року Іпотекодавець передає в іпотеку Банку квартири, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, в тому числі квартири АДРЕСА_2. В подальшому до Договору вносилися зміни і доповнення.
06 жовтня 2015 року Господарським судом Харківської області було винесено рішення по справі № 922/4879/15 за позовом ТОВ Фірма «СКС» до ПАТ «ВіЕйБі Банк» про визнання припиненими зобов'язань, договорів та зобов'язання вчинити певні дії. В подальшому, рішення у вказаній справі переглядалось 22.03.2016 року Харківським апеляційним господарським судом, а постановою Вищого господарського суду України від 31.05.2016 року у справі № 922/4879/15 за касаційною скаргою ПАТ «ВіЕйБі Банк» на рішення Господарського суду Харківської області від 06.10.2015 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22.03.2016 року, задоволено касаційну скаргу ПАТ «ВіЕйБі Банк»; скасовано рішення Господарського суду Харківської області від 06.10.2015 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22.03.2016 року; прийнято нове рішення, в позові відмовлено.
Таким чином, постановою Вищого господарського суду України від 31.05.2016 року у справі № 922/4879/15 встановлена чинність Кредитного договору № 551 від 25.09.2007 року та всіх договорів про внесення змін та доповнень до нього, додаткових угод, укладених між ТОВ Фірма «СКС» та ПАТ «ВіЕйБі Банк» з 14.07.2015 року, та Договору іпотеки від 27.08.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дахно О.А., зареєстрованого в реєстрі за № 1553 та всіх договорів про зміни та доповнення, додаткових угод, укладених між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ Фірма «СКС».
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна позивачу стало відомо, що квартири АДРЕСА_2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, належать на праві власності приватним особам на підставі договорів купівлі-продажу. Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся за поновленням записів про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, а саме вказаних квартир, до державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача В.В. Однак, позивачем було отримано ряд постанов про відмову у реєстрації іпотеки та заборони відчуження нерухомого майна, у зв'язку з тим, що відбулася заміна власника нерухомого майна.
ПАТ «ВіЕйБі Банк», вважаючи, що записи про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна повинні бути поновлені в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в результаті чого буде дотримано принцип судочинства щодо обов'язковості рішення суду та забезпечено виконання постанови Вищого господарського суду України від 31.05.2016 року у справі № № 922/4879/15, просить скасувати відповідні постанови державного реєстратора та зобов'язати його поновити записи про заборону відчуження відповідних квартир.
В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та задоволення позовних вимог в повному обсязі, а також не заперечував щодо прийняття заочного рішення.
Відповідач державний реєстратор - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач В.В. в судове засідання не з'явився про день, час та місце слухання справи сповіщався згідно норм процесуального законодавства, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав, що дає підстави прийняти рішення по суті спору без присутності відповідача по доказам, наданим стороною позивача.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
В суді встановлено, що відповідно до постанови Правління Національного Банку України від 19.03.2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Славкіну Марину Анатоліївну строком на 1 рік з 20 березня 2015 року по 19 березня 2016 року включно.
22 лютого 2016 року Виконавчою дирекцією Фонду було прийнято рішення № 213 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та легування повноважень ліквідатора, яким продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» по 19 березня 2018 року включно.
Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI від 23 лютого 2012 року, на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 48 згаданого Закону, фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб.
Так, 25 вересня 2007 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ Фірма «СКС» було укладено Кредитний договір № 551, відповідно до умов якого Банк зобов'язався надати Позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у розмірі 41 804 000,00 грн. з терміном користування до 01.05.2015 року включно та з процентною ставкою за користування кредитом 0,01% річних.
Згідно з п. 1.2 Кредитного договору, цільовим використанням кредиту було фінансування будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до умов кредитної угоди надання кредитних коштів здійснюється траншами шляхом перерахування грошових коштів з позичкового рахунку в ПАТ «ВіЕйБі Банк» на рахунок позичальника відкритий у ПАТ «ВіЕйБі Банк».
27 серпня 2014 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ Фірма «СКС» було укладено Договір іпотеки, посвідчений 27 серпня 2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Дахно О.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1553, відповідно до умов якого з метою забезпечення виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором № 551 від 25.09.2007 року Іпотекодавець передає в іпотеку Банку квартири, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, в тому числі квартири АДРЕСА_2. В подальшому до Договору вносилися зміни і доповнення.
06 жовтня 2015 року Господарським судом Харківської області було винесено рішення по справі № 922/4879/15 за позовом ТОВ Фірма «СКС» до ПАТ «ВіЕйБі Банк» про визнання припиненими зобов'язань, договорів та зобов'язання вчинити певні дії, яким у тому числі:
22 березня 2016 року Харківським апеляційним господарським судом було прийнято постанову у справі № 922/4879/15 за апеляційною скаргою ПАТ «ВіЕйБі Банк» на рішення Господарського суду Харківської області від 06.10.2015 року, якою:
-залишено без задоволення апеляційну скаргу ПАТ «ВіЕйБі Банк»;
-залишено без змін рішення Господарського суду Харківської області від 06.10.2015 року.
31 травня 2016 року Вищим господарським судом України було винесено постанову у справі № 922/4879/15 за касаційною скаргою ПАТ «ВіЕйБі Банк» на рішення Господарського суду Харківської області від 06.10.2015 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22.03.2016 року, якою:
-задоволено касаційну скаргу ПАТ «ВіЕйБі Банк»;
-скасовано рішення Господарського суду Харківської області від 06.10.2015 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22.03.2016 року;
- прийнято нове рішення, в позові відмовлено.
Відповідно до частини третьої статті 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Таким чином, постановою Вищого господарського суду України від 31 травня 2016 року у справі № 922/4879/15 встановлена чинність Кредитного договору № 551 від 25 вересня 2007 року та всіх договорів про внесення змін та доповнень до нього, додаткових угод, укладених між ТОВ Фірма «СКС» та ПАТ «ВіЕйБі Банк» з 14.07.2015 року, та Договору іпотеки від 27.08.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Дахно О.А., зареєстрованого в реєстрі за № 1553 та всіх договорів про зміни та доповнення, додаткових угод, укладених між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ Фірма «СКС».
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна позивачу стало відомо, що:
-квартира № 176, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_5 на підставі Договору купівлі-продажу, серія та номер 1636 виданого 10.11.2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального Харківської області Самощенко О.А.;
-квартира № 106, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_7 на підставі Договору купівлі-продажу, серія та номер 1656 виданого 12.11.2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального Харківської області Самощенко О.А.;
-квартира № 99, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_8 на підставі Договору купівлі-продажу, серія та номер 1643 виданого 10.11.2015 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального Харківської області Самощенко О.А.;
-квартира № 2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_9 на підставі Договору купівлі-продажу, серія та номер 231 виданого 19.02.2016 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального Харківської області Самощенко О.А.;
-квартира № 9, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_10 на підставі Договору купівлі-продажу, серія та номер 106 виданого 14.03.2016 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального Харківської області Самощенко О.А.;
-квартира № 18, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_11 на підставі Договору купівлі-продажу, серія та номер 4804 виданого 30.08.2016 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального Харківської області Самощенко О.А..
Таким чином, відсутність обтяжень іпотечного майна надала змогу здійснити перехід права власності на нерухоме майно.
Враховуючи викладене, ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулося за поновленням записів про іпотеку та заборону відчуження нерухомого майна, а саме вказаних квартир, до державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача В.В.
Однак, позивачем 29 червня 2017 року було отримано постанови про відмову у реєстрації іпотеки та заборони відчуження нерухомого майна за вих. № 72/02-31 від 29.06.2017, № 73/02-31 від 29.06.2017, № 75/02-31 від 29.06.2017, № 76/02-31 від 29.06.2017, № 77/02-31 від 29.06.2017, № 74/02-31 від 29.06.2017, у зв'язку з тим, що відбулася заміна власника нерухомого майна.
Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових прав та інших прав, які підлягають реєстрації врегульовані нормами Закону України «Про державну реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 1 липня 2004 року, що спрямований на забезпечення визнання та захисту державою цих прав, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна. Відповідно до вказаного Закону, державній реєстрації прав підлягає виникнення, перехід та припинення обтяження речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 1952-IV від 1 липня 2004 року, державній реєстрації прав підлягають право власності; речові права, похідні від права власності; право власності на об'єкт незавершеного будівництва, заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження
Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 1952-IV від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Частина перша статті 4 Закону України «Про іпотеку» № 898-IV від 5 червня 2003 року передбачає, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством.
Згідно з частиною третьою статті 3 Закону України № 1952-IV від 1 липня 2004 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.
Аналогічні положення містяться й у частині 2 статті 3 Закону України «Про іпотеку», відповідно до якої взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.
Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 27 Закону України № 1952-IV від 1 липня 2004 року, державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.
Згідно з частиною 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VIII від 2 червня 2016 року, судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Відповідно до частини 4 статті 3 вказаного Закону, невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Таким чином, якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення. За таких умов у разі скасування судового рішення про визнання іпотеки недійсною, на підставі якого з Державного реєстру іпотек виключено запис про обтяження, дія іпотеки підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі іпотек, який виключено на підставі незаконного рішення суду, оскільки відпала підстава виключення цього запису. З огляду на викладене, іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек.
Зазначене твердження узгоджується із положеннями статті 204 ЦК України, що закріплює презумпцію правомірності правочину, що означає, вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права та обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Таким чином, у разі не спростування презумпції правомірності договору, всі права, набуті сторонами за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов'язки підлягають виконанню.
Відтак, ухвалення судом рішення про недійсність договору іпотеки, яке згодом було скасоване, не спростовує презумпції правомірності правочину, а договір іпотеки залишається чинним з моменту його первинної реєстрації в Державному реєстрі.
Відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Згідно з пунктом 41 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» № 1141 від 26.10.2011 року, Державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі коли внесення записів про скасування державної реєстрації прав здійснюється щодо державної реєстрації переходу чи припинення речових прав, державний реєстратор робить відмітку про скасування державної реєстрації прав та поновлює записи про речові права на нерухоме майно, обтяження таких прав, що існували до проведення державної реєстрації прав.
Оскільки, на даний час відповідно до рішень Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснюється процедура ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк», спрямована в першу чергу на задоволення вимог держави, в особі Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому безпідставна відсутність обтяжень іпотечного майна, що надає змогу здійснювати перехід права власності, завдає збитку не тільки ПАТ «ВіЕйБі Банк», а і державі в цілому.
Викладені обставини свідчать про те, що позивачем обґрунтовано заявлено вимоги про скасування постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання вчинити дії, які підлягає до задоволення.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до частини другої ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. По даній справі ухвалою суду від 12.09.2017 року позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення по даній справі, у зв'язку з чим сплачено судовий збір у сумі 1 600 грн. підлягає стягненню із відповідача в дохід держави.
На підставі вищевикладеного та керуючись п. Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» № 1141 від 26.10.2011 року, ст.ст. 37, 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452-VI від 23.02.2012 року, ст.ст. 2-4, 26, 27 «Про державну реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року, ст. 4 Закону України «Про іпотеку» № 898-IV від 05.06.2003 року, ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» № 1402-VIII від 02.06.2016 року, ст. 204 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 212-215, 218, 223, 224-228, 233, 294 ЦПК України, суд,
Позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк», в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» Славкіної Марини Анатоліївни, до державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича про скасування постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання вчинити дії - задовольнити.
Скасувати постанови державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича за вих. № 72/02-31 від 29.06.2017, № 73/02-31 від 29.06.2017, № 75/02-31 від 29.06.2017, № 76/02-31 від 29.06.2017, № 77/02-31 від 29.06.2017, № 74/02-31 від 29.06.2017 про відмову у реєстрації заборони відчуження нерухомого майна, а саме квартир АДРЕСА_2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору іпотеки від 27 серпня 2014 року, посвідченого 27 серпня 2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Дахно О.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1553, та всіх договорів про зміни та доповнення до нього, додаткових угод, укладених між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ Фірма «СКС».
Зобов'язати державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича поновити записи про іпотеку та заборону відчуження на квартири АДРЕСА_2, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору іпотеки від 27 серпня 2014 року, посвідченого 27 серпня 2014 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Дахно О.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 1553, та всіх договорів про зміни та доповнення до нього, додаткових угод, укладених між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ТОВ Фірма «СКС».
Стягнути з державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогача Вадима Вікторовича в дохід держави судовий збір в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень.
Заочне рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення, якщо апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення не було подано.
Суддя: