йСправа № 304/1439/17 Провадження № 2/304/524/2017
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

04 грудня 2017 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., розглянувши позовну заяву-скаргу ОСОБА_1 до ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою-скаргою до ОСОБА_2, в якій доводить до відома голову суду, що відповідач зводить на нього наклепи і подає щодо нього недостовірну інформацію. Ніяких фактичних відносин між ними не було і те, що вони жили дружно і розуміли один одного, і що він впадав у депресію та запої, є брехнею. Крім цього, відповідач незаконно привласнила квартиру і оформила її всю на себе, вкрала два великих килими, про що він звертався до начальника Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області. Свого часу він продав квартиру у м.Дніпродзержинську, а квартира по вул. Станційній, 14-59, належала його померлій дружині ОСОБА_3 та йому. Приватизувати вони її не змогли, оскільки покійна дружина не мала пенсії, а він свою можливість безоплатної приватизації використав для приватизації вищевказаної квартири у м. Дніпродзержинську. Тому квартиру по вул. Станційній, 14-59 приватизувала ОСОБА_2 та відразу подарувала доньці ОСОБА_4 За свою квартиру він буде боротися до кінця, так як чужого не хоче, залишився без прописки і квартири. У нього є шість онуків та двоє правнуків, дорослі сини і йому є чим пишатись, а тому хоче наказати відповідача і поставити крапку, щоб остання заплатила йому за моральну шкоду та нервування гроші.

Частиною 1 статті 122 ЦПК України визначено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що така позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити вимоги передбачені ст. ст. 119, 120 ЦПК України. А саме, у позовній заяві має міститись посилання, зокрема, на те, до кого предявлений позов (відповідача), його місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Згідно ч. 2 ст. 119 цього Кодексу позовна заява повинна містити, зокрема зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги та докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, перелік документів, що додаються до заяви.

Так, зазначена заява в порушення вимог ст. 119 ЦПК України не містить: місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку відповідача ОСОБА_2; зазначення доказів, що підтверджують кожну наведену позивачем обставину та перелік документів, що додаються до заяви; з такої є незрозумілим, чи позивач звертається до суду з позовом, чи скаргою на дії особи, яка порушила його право. Також позовна заява не підписана позивачем із зазначенням дати її подання та попри вимоги ч. 1 ст.120 цього Кодексу, позивачем не додано копії позовної заяви та копії всіх доданих до неї документів для відповідача.

Крім цього, у разі звернення до суду з позовною заявою про відшкодування моральної шкоди, відповідно до положень ч. ч. 2, 5 ст. 119 ЦПК України у такій зазначається ціна позову та додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Як розяснено у п. 4 постанови Пленуму ВСУ № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування немайнової (моральної) шкоди» від 31 березня 1995 року, у позовній заяві слід зазначати, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, в чому полягає така шкода, якими доказами підтверджується її наявність.

Разом з тим, у своїй заяві позивач посилається на обставини наявності моральної шкоди, разом з тим жодного доказу про обґрунтування розміру такої шкоди не долучає до матеріалів позову, вказуючи про такі у позовній заяві.

З огляду на зазначене, позивачу необхідно визначитися із предметом та правовими підставами заявленого позову та зазначити конкретно, які незаконні дії відповідача, на його думку завдали шкоди.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості зясувати предмет спору та межі доказування.

Крім того, до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору (ч. 5 ст. 119 ЦПК України).

Так, при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов'язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Разом з цим, статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як розяснено у пункті 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. Обставини для звільнення або відстрочки від сплати судового збору повинні бути виключними та такими, що обумовлюють необхідність у звільнені.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

При усуненні вказаних недоліків слід врахувати всі вищенаведені вимоги закону, подавши новий процесуальний документ.

Тому, керуючись ст. ст. 119, 121, 209, 210 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

позовну заяву-скаргу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 залишити без руху і надати строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали та розяснити, що в разі невиконання вимог ухвали заява буде вважатися неподаною і підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_5