Справа № 159/4260/17
Провадження № 2/159/1373/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Восковської О.А.

за участю секретаря Канашкової О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивачка обгрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 22.11.1992 року. Від спільного шлюбу народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Позивачка вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження у поглядах на сімейні відносини та сімейні обовязки. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам. Вважає, що шлюб існує лише формально, сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а тому звернулась до суду та просить шлюб розірвати.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, подала до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у заяві та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно свідоцтва про одруження серії І-ЕГ №450271 виданого відділом ЗАГСу м.Ковеля Волинської області ОСОБА_2 22.11.1992 року вступив в юридичний шлюб з ОСОБА_4В, про що зроблено відповідний актовий запис №538.

Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-ЕГ №013031 від 29.07.2005 року).

Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Враховуючи ту обставину, що сторони, згідно поданих заяв, виявили взаємну згоду на розірвання шлюбу, суд вважає недоцільним надавати подружжю термін на примирення.

Керуючись ст. ст. 12-13, 19, 81, 258, 259, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 24, 110, 112 Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 22.11.1992 року відділом ЗАГСу м.Ковеля Волинської області, актовий запис №538.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити «Федорук».

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючаОСОБА_5