Провадження № 2/522/9024/17
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Соболевій О.М.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:
Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди у здійсненні Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси права користування та розпорядження к. № 24 - площею 36 кв.м. в буд. 3 військового містечка 186 за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом звільнення цього приміщення.

Позов мотивовано тим, що в приміщенні будівлі №3 військового містечка № НОМЕР_1 , що знаходиться на балансі КЕВ м. Одеси, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , проживає відповідач, яка займає к. 24 (площею 36 кв. м.), не відноситься до житлових приміщень та не призначено для постійного проживання.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити.

Відповідачка та її представник позов не визнали, надавши письмові заперечення.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши надані докази, вважає позов підлягаючим задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин по справі.

З матеріалів справи вбачається, що згідно акту прийому-передачі військового містечка № НОМЕР_1 будівлі військового містечка № НОМЕР_1 , розташовані на АДРЕСА_1 є військовим майном, яке знаходилось в експлуатації військової частини НОМЕР_2 передано на баланс та в експлуатацію до КЕВ м. Одеси.

Відповідачка займає к. 24 (площею 36 кв. м.), в буд. 3 військового містечка 186 за адресою: АДРЕСА_1 . Приміщення, яке займає відповідач, за своїм призначенням не є житловим, а має статус - адміністративна будівля - «штаб».

Таким чином, Відповідач не має жодних правових підстав утримувати спірне приміщення.

Оскільки приміщення, яке займає відповідач у адміністративній будівлі № 3 військового містечка 186 не відноситься до нежитлових приміщень та не призначено для постійного проживання, у відповідності до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України від 12.04.1985р. № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України РСР»: «При розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, суд застосовує норми цивільного законодавства».

Відповідно ст.ст. 1,3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України» військове майно - це державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. Військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління.

Спірне приміщення як гуртожиток чи інше житлове приміщення в органах місцевого самоврядування у встановленому законом порядку не зареєстровано, тобто не може бути житлом фізичної особи у розумінні статті 379 ЦК України, яка визначає, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них, що спростовує посилання відповідача про наявність в нього права постійного користування спірним приміщенням, оскільки він зареєстрований у спірному приміщенні.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожний власник має право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, за винятком якщо використання свого права наносить шкоду правам інших громадян.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Тобто предметом даного позову є - захист права власності, який полягає в усуненні перешкод у користуванні власністю шляхом звільнення приміщення.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.3 ст. 213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З наведеного вище, суд вважає позов законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Розглянувши справу повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено, суд вважає правомірними заявлені позовні вимоги, які є обґрунтованими, тому вважає за можливе їх задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 81, 88, ч. 3 ст. 209, 213-215, ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:
Позов Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні приміщенням задовольнити у повному обсязі.

Зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди у здійсненні Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси права користування та розпорядження к. № 24 - площею 36 кв.м. в буд. 3 військового містечка 186 за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом звільнення цього приміщення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 гривень.

Апеляційну скаргу на рішення суду подається, сторонами протягом десяти днів з дня його проголошення через Приморський районний суд м. Одеси. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя 30.11.2017