Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Чуб Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег суши» до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Берег суши», звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: стягнути з відповідача ОСОБА_1 10 999 гривень 00 копійок, в якості відшкодування матеріальних збитків; стягнути з відповідача ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) у розмірі 1600 гривень.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20 травня 2017 року до закладу громадського харчування (кафе-бар) позивача, який працює під торговою маркою «ЄВРАЗИЯ» за адресою: 02002, м. Київ, вул. Раїси Окіпної, буд. 3, прийшов відповідач та замовив столик в залі для караоке, в якому розміщений плазмовий телевізор та система караоке, що дозволяє відвідувачам співати під заздалегідь записану музику. Під час відпочинку відповідача до нього почали приходити його знайомі. Близько 03 годин 20 хвилин до залу увійшов офіціант та помітив непрацюючий телевізор, в якого був розбитий екран. Офіціант повідомив про пошкодження майна закладу адміністратора Мороз Ю.П. та запропонував відвідувачам відшкодувати завдану шкоду. Проте, відповідач та його знайомі в грубій та нецензурній формі відмовились будь-що відшкодувати. В зв'язку з цим, адміністратор, як матеріально відповідальна особа, звернулась до поліції з відповідною заявою, яка була зареєстрована в ЄО за № 38665 від 20 травня 2017 року. На підставі даної заяви, поліцією була проведена перевірка, в ході якої було встановлено особу, що завдала позивачу матеріальних збитків. Розмір матеріальних збитків становить 10 999 гривень 00 копійок, що підтверджується фіскальним чеком, виданим під-час придбання плазмового телевізора.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Як вбачається з долученого позивачем до матеріалів позовної заяви висновку по матеріалах виїзду наряду поліції від 14 червня 2017 року, складеного ст. лейтенантом поліції ОСОБА_2 ДОП Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, в Дніпровське управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві надійшла заява гр. ОСОБА_3, яка була зареєстрована в ЄО № 38665 від 20 травня 2017 року, з приводу пошкодження плазмового телевізора в кафе «Євразія» за адресою: м. Киї, вул. Р. Окіпної 3. В своєму поясненні гр. ОСОБА_3 вказала, що 20 травня 2017 року, до кафе «Євразія» за адресо.: м. Київ, вул.. Р. Окіпної 3, прийшов чоловік та замовив столик. В подальшому до нього почали приходити його друзі та вони всі відпочивали в окремому залі. Близько 03.20 год. офіціант виявив, що телевізор котрий висить в даному залі пошкоджено, а саме розбитий екран. На пропозицію компенсувати збитки завдані пошкодженням телевізора дані особи відмовились. Опитаний з даного приводу гр. ОСОБА_4 пояснив, що 20 травня 2017 року він разом зі своїм товаришем гр. ОСОБА_1 відпочивали в кафе «Євразія» за адресою: м. Київ, вул. Р. Окіпної 3. Під час чого гр. ОСОБА_1 ненароком, нібито стаканом, зачепив плазмовий телевізор, котрий висів на стіні, внаслідок чого екран телевізора був пошкоджений. Гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 від надання пояснень з даного приводу відмовився, згідно ст. Конституції України (а.с.3).

Зі змісту вказаного висновку вбачається, що перевірку по заяві гр. ОСОБА_3 було закінчено, а матеріали ЄО № 38665 від 20 травня 2017 року було знято з контролю та списано до справи.

Відповідно до наданого суду фіскального чеку від 20 травня 2017 року, вартість телевізору «Vinga L49FHD208» складає 10 999,00 гривень (а.с.4).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Право власності за визначенням ст. 316 та ч.4 ст. 319 ЦК України є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власність зобов'язує.

Цивільно-правова відповідальність юридичної чи фізичної особи за завдану майнову шкоду на підставі ст.1166 ЦК України настає за умови доведеності всіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме наявності шкоди, протиправності дій заподіювача шкоди, причинного зв»язку між шкодою та протиправною поведінкою і вини в заподіянні шкоди. Вказана правова позиція взаємоузгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України №6-305цс15 від 03.06.2015 року.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В той же час, в розрізі розгляду даної цивільної справи, суд вбачає, що стороною позивача не було наведено ґрунтовних належних та допустимих доказів заподіяння шкоди майну позивача саме відповідачем, причинно-наслідкового зв'язку між завданою шкодою та діями саме відповідача, як і не надано доказів того, що майном, яке було пошкоджено є саме телевізор марки «Vinga L49FHD208», вартість якого вказаного позивачем в якості вартості матеріальної шкоди.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв'язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об'єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно з ч. 3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч.2 ст. 27 Цивільного процесуального кодексу України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Суд критично відноситься до наданого позивачем висновку по матеріалах виїзду наряду поліції від 14 червня 2017 року, оскільки останній не встановлює факту події пошкодження телевізора, ні особи яка таку шкоду, у разі ї заподіяння, завдала. Останній лише констатує факт звернення гр.. ОСОБА_3, її опитування та опитування гр.. ОСОБА_4, а також відмови від надання пояснень гр.. ОСОБА_1

Таким чином, за відсутності належного підтвердження обсягу та розміру спричиненої шкоди, та причинного зв'язку спричинення шкоди у зазначеному позивачем розмірі з подією, яка мала місце 20 травня 2017 року, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача про відшкодування матеріального збитку.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег суши» до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкодине підлягає задоволенню.

У зв'язку з тим, що суд дійшов ґрунтовного висновку про відмову у задоволенні позову, судом не вбачається підстав для відшкодування судових витрат.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст. 316, 319 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 14, 27, 60, 79, 88, 158, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Берег суши» до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: