УХВАЛА

Іменем України

"11" грудня 2017 р. м.Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О., розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Заводського району міста Мінськ Республіки Білорусь від 29.12.2016 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в :

До Франківського районного суду м.Львова звернулася ОСОБА_1 з клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Заводського району міста Мінськ Республіки Білорусь від 29.12.2016 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_2.

Клопотання подане з дотриманням вимог Конвенції про правову допомогу та правових відносинах по цивільним, сімейним та кримінальним справам 1993 року та Глави 1 Розділу VIII ЦПК України.

Відповідно до ст. 400 ЦПК України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 392-394 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

Відповідно до ст.390 ЦПК України рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч.1 ст.392 ЦПК України питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Встановлено, що при зверненні до компетентного суду України стягувач зазначив, що боржник, ОСОБА_2 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, діб. 40

При цьому, доказів про місцезнаходження боржника чи його майна за адресою: м.Львів,вул.І.Пулюя, діб. 40, стягувач не надав.

Про надходження клопотання про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення іноземного суду протягом п'яти робочих днів боржнику ОСОБА_2 було направлено відповідне повідомлення, також йому було запропоновано у місячний строк надати свої письмові заперечення, однак поштовий конверт з зазначеним документом було повернуто до суду у зв'язку з тим, що неправильна вказана адреса ОСОБА_2.

У встановлений законом строк, боржник не надав суду заперечення проти клопотання.

Згідно з відомостями, наданими 13 листопад 2017 року ГУ ДМС України у Львівській області, боржник ОСОБА_2 з 15.07.2016 року зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також у відповідності до ч.2 ст. 392 ЦПК України якщо боржник не має місця проживання (перебування) або місцезнаходження на території України або його місце проживання (перебування) або місцезнаходження невідоме, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцезнаходженням в Україні майна боржника.

В наданих до суду документах відсутні буд-які відомості про місцезнаходження на території Франківського району м. Львова майна ОСОБА_2, а судом також такого не встановлено на території Франківського району м. Львова.

Враховуючи вищезазначене, суд позбавлений права розглянути клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Заводського району міста Мінськ Республіки Білорусь від 29.12.2016 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_2 по суті, оскільки таке клопотання не підсудне Франківському районному суду м. Львова, а тому на підставі п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України клопотання підлягає поверненню для направлення до належного суду.

Керуючись ст.ст.121, 210, 392,400 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України рішення суду Заводського району міста Мінськ Республіки Білорусь від 29.12.2016 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з ОСОБА_2 та додані документи повернути до Головного територіального управління юстиції у Львівській області для направлення до належного суду.

На ухвалу через суд першої інстанції може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Мартинишин М.О.