Справа №478/1681/17
Провадження №2-о/478/58/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2017 року. Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючий суддя Іщенко Х.В.

секретар Луговська А.І.,

за участю :

представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Баштанське обєднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Баштанське обєднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області.

Свої вимоги мотивує тим, що він народився 10.06.1942 року, в дитинстві отримав травму та йому було ампутовано ногу. 01.04.1959 року у віці шістнадцять років йому було встановлено довічно третю групу інвалідності та призначено пенсію від 04.08.1960 року, яку він отримує до теперішнього часу. На той час в довідці МСЕК не було визначено його статус інваліда дитинства. В теперішній час він (заявник) має право вибору пенсії та отримувати пенсію як член сімї військовослужбовця у звязку із втратою годувальника і як особа, яка має статус інваліда дитинства. Просив суд визнати юридичний факт інваліда дитинства ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 01 квітня 1959 року.

Представник заявника у судовому засіданні заяву підтримали у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Баштанського обєднаного управління Пенсійного фонду України Миколаївської області в судове засідання не зявився, про час і місце проведення судового розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду письмовий відзив на заяву, в якому мотивуючи, що державна соціальна допомога інвалідам з дитинства призначається органами соціального захисту населення місцевих адміністрацій одночасно з пенсією у звязку із втратою годувальника, групу інвалідності, причину і час її настання визначають міські, міжрайонні, районні медико соціальні експертні комісії і судами не можуть розглядатися заяви про встановлення фактів, зокрема групи інвалідності та часу її настання, просив суд розглянути справу за відсутності представника управління Пенсійного фонду.

Вислухавши представника заявника, дослідивши докази по справі, суд у задоволені заяви відмовляє з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно пенсійного посвідчення №, виданого Пенсійним фондом України 04.08.2010 року на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, вид пенсії за віком, термін дії довічно (серія ААЕ №194750).

Згідно довідки ВТЕК серія 58 Ч №735333 ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно акту №39, оглянутий 01 квітня 1959 року, визнаний інвалідом третьої групи довічно.

Згідно висновку про час настання інвалідності, наданого міжрайонною медико соціальною експертною комісією №4 Миколаївської обласної ради від 07.11.2017 року, ОСОБА_2 був інвалідом до 18 років за діагнозом «Кукса с/з лівої гомілки» з 01.04.1959 року і визнається інвалідом третьої групи загального захворювання.

Згідно довідки до акта огляду медико соціальною експертною комісією №269471 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, оглянутий з 25.05 по 06.06.2017 року повторно, група інвалідності перша «А», причина інвалідності загальне захворювання, інвалідність встановлена - безстроково.

За змістом ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З розяснень, які містяться в п.п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» за № 5 від 31.03.1995 року, при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено не судовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.

Не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів групи інвалідності та часу її настання. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду в порядку, передбаченому главою 31-А ЦПК.

Згідно зі ст.31 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» причина, група, причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.18 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоровя, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

Таким чином, факт настання інвалідності з дитинства встановлюється виключно органами МСЕК, шляхом проведення експертизи, за наслідками якої видається довідка.

Відповідно до п.14 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою КМ України від 03.12.2009 року №1317, причинний зв'язок інвалідності з хворобами, перенесеними у дитинстві, встановлюється за наявності документів лікувально-профілактичних закладів, що свідчать про початок захворювання або травму, перенесену до 18-річного віку.

Виходячи із вказаної норми, слід зазначити, що рішенням суду можуть бути встановлені події пов'язані із захворюванням, а сам факт захворювання встановлюється виключно висновком лікувально-профілактичних закладів охорони здоров'я.

Зі змісту ст.7 Закону України «Про реабілітацію інвалідів в Україні» медико-соціальні експертні комісії визначають, зокрема, групу інвалідності, її причину і час настання.

В порядку п.1 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою КМ України від 03.12.2009 року №1317, метою проведення медико-соціальної експертизи є виявлення, зокрема, причини, часу настання, групи інвалідності, а відповідно до п.11 цього Положення групу інвалідності, причину і час її настання визначають міські, міжрайонні, районні комісії.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що для встановлення зазначеного в заяві факту встановлений інший, не судовий порядок розгляду, в звязку з чим викладені в заяві вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 218, 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_2, заінтересована особа: Баштанське обєднане управління Пенсійного фонду України Миколаївської області, про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд шляхом подачі в десятиденний строк апеляційної скарги з дня його проголошення.

Суддя: