Кодимський районний суд Одеської області
__________________________________________________________________________________________
Справа № 503/2241/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2017 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Гури А.І.

при секретарі Поліковській О.І.

учасники справи: позивач ОСОБА_1,

відповідач Слобідська селищна рада Кодимського району Одеської області,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі, Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Слобідської селищної ради Кодимського району Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, 15 листопада 2017 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті батька ОСОБА_2, померлого 21 листопада 2015 року.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1, посилається на те, що 21 листопада 2015 року помер батько ОСОБА_2. Після смерті батька залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 2,62 га вартістю 78817,55 грн., надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Слобідської селищної ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №028193, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя померлого 23 лютого 2011 року ОСОБА_3. Зазначене спадкове майно батько успадкував після смерті свого батька, отримавши у нотаріуса відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом, однак, згідно вимог діючого на той час законодавства, не здійснив державну реєстрацію і переоформлення державного акту на право власності на землю, який був виданий на імя батька ОСОБА_3. Вона, як спадкоємець за законом, у визначений законом строк, звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, відсутні правовстановлюючі документи (їх оригінали) на спадкове майно державний акт на право власності на землю на імя спадкодавця. Все вище назване і змусило її звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на: земельну ділянку площею 2,62 га вартістю 78817,55 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Слобідської селищної ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №028193, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя померлого 23 лютого 2011 року ОСОБА_3, який був успадкований померлим 21 листопада 2015 року ОСОБА_2.

В судове засідання позивач не зявилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача (Слобідської селищної ради, Кодимського району, Одеської області) в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України, у випадку визнання відповідачем позову суд ухвалює рішення.

Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом установлено наступне.

ОСОБА_2 був власником: земельної ділянки площею 2,62 га, вартістю 78817,55 грн.., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території Слобідської селищної ради за межами села, успадковану ним після смерті батька ОСОБА_3, померлого 23 лютого 2011 року, що вбачається з дослідженого в судовому засіданні Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 листопада 2011 року (спадкова справа №19/2011. Зареєстровано в реєстрі за №1536).

21 листопада 2015 року ОСОБА_2, помер (свідоцтво про смерть серії І-ЖД №423161, видане 24 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №477).

Як убачається з дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про народження серії І-ЖД №315423, виданого 14 жовтня 1992 року Слобідською селищною радою, батьком народженої 25 вересня 1992 року ОСОБА_1 є ОСОБА_2.

Отже, спадкоємцем першої черги за законом є позивач ОСОБА_1 як дочка спадкодавця.

Інші спадкоємці як за заповітом так і за законом відсутні.

Частиною першою статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Своїм правом спадкоємця за законом позивач скористалась, подавши заяву у визначений законом строк до нотаріуса про прийняття спадщини, однак, отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що відсутній оригінал державного акту на право власності на землю н імя спадкодавця (лист державного нотаріуса №1365/01-16 від 29 вересня 2017 року).

В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року розяснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Докази, надані позивачем є належними, допустимими, достовірними і достатніми (ст.ст.77-80 ЦПК України).

Водночас, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності.

Отже, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, зясувалося, що відсутні документи на спадкове майно на імя спадкодавця.

З огляду на викладене суд констатує, що позивач прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2, набувши тим самим право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 2,62 га вартістю 78817,55 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Слобідської селищної ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №028193, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя померлого 23 лютого 2011 року ОСОБА_3, який був успадкований померлим 21 листопада 2015 року ОСОБА_2.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.1261 ч.1, 1268 ч.5 ЦК України, керуючись ст.ст.200 ч.3, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Слобідської селищної ради Кодимського району Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування законом після смерті ОСОБА_2, право власності на земельну ділянку площею 2,62 га вартістю 78817,55 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Слобідської селищної ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №028193, виданого Кодимською райдержадміністрацією на імя померлого 23 лютого 2011 року ОСОБА_3, який був успадкований померлим 21 листопада 2015 року ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.І.ГУРА