Провадження № 2/638/1289/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Наумової С.М.,

за участю секретаря Крупенко Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2016 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що 15.12.1995 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів громадянського стану.

Позивач зазначає, що їх спільне життя з відповідачем не склалось. У них різні інтереси, погляди на життя, між ними виникали суперечки, спільне життя і збереження шлюбу неможливе, чоловік в лютому 2016 року пішов з сім'ї.

Від шлюбу у них є діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Позивач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву у якій просила слухати праву за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Раніше у судових засіданнях підтримувала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову, просив зберегти сім'ю.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження виданого Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану І-ВЛ №039772, між ОСОБА_2 та ОСОБА_10 15.12.1995 року зареєстровано шлюб, актовий запис №2452. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка ОСОБА_2, дружини ОСОБА_9. Від шлюбу мають дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7 Фактичні шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені.

Спір про розподіл спільного майна та місце проживання дитини у подружжя відсутній.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з?ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім?ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з?ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення.

Враховуючи взаємини між сторонами, 20 березня 2017 року судом сторонам надавався строк для примирення до 26.06.2017 року. Також, 27.09.2017 року сторонам надавався строк для примирення до11.12.2017 року. Проте позивач наполягає на розірванні шлюбу.

За приписами ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є морально-правовою основою шлюбу.

Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Таким чином, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний.

Після розірвання шлюбу залишити за позивачем прізвище «Якушевська».

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4-8,10,11,209,212,213-215,218 ЦПК України, ст.ст. 24,56,105, 110-115 Сімейного Кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 15 грудня 1995 року Харківським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №2452 розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу прізвище «Якушевська».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий - суддя: С.М. Наумова