Справа № 185/2598/17
Провадження № 2/185/2199/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянув у відкритому заочному судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в подальшому уточнивши свої позовні вимоги, в якому просив суд стягнути з відповідача на його користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6 202,10 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 800,00 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000,00 грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилався на те, що 10 грудня 2016 року о 20 год. 20 хв. водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виконуючи поворот ліворуч з вул. Дніпровська на вул. Центральна у м. Павлограді, не надав перевагу у русі автомобілю Богдан 2110 державний номер НОМЕР_2, під його керуванням, який рухався назустріч, внаслідок чого сталося зіткнення, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2017 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340,00 грн. Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 28.12.2016 року №063/05/16 вартість матеріальної шкоди нанесеної власнику пошкодженого автомобіля становить 66 179, 70 грн. + 800 грн. (вартість проведення експертизи) = 66979,70 грн. 02 жовтня 2017 року Страхова компанія «ПЗУ Україна» здійснила часткову виплату відшкодування вартості майнової шкоди в сумі 59 977,60 грн. Тому сума невідшкодованого матеріального збитку складає 6 202,10 грн. А загальна сума матеріального збитку, з урахуванням понесених витрат у вигляді сплати 800,00 грн. за автотоварознавче дослідження складає 7 002,10 грн., яку повинен відшкодувати відповідач. Крім того, йому спричинена моральна шкода, яка полягає в тому, що він був вимушений проходити амбулаторне лікування з 13.12.2016 року по 16.12.2016 року через зміщення шийного відділу хребта, внаслідок чого у нього значно зменшився за цей період середній заробіток, також він був вимушений піти у відпустку у зв'язку з погіршенням стану здоровя. На теперішній час він змушений витрачати час на збирання доказів, складання документів, звернення до суду, участь у судових засіданнях. У нього порушилися життєві плани, він змушений нервувати, вся ця ситуація є для нього стресовою, тому завдану моральну шкоду він оцінює у 10 000,00 грн.

У судове засідання представник позивача не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, не повідомив суд про причини не явки, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, причини неявки суду не відомі.

Відомостей про неможливість зявитися в судове засідання відповідач суду не надав. Суд, на підставі ст. 225 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно.

У судове засідання представник третьої особи не зявився, відповідно до наданої заяви просив розглядати справу без його участі, надавши письмові пояснення з приводу обставин справи, відповідно до змісту яких вказував на те, що дії страхувальника щодо страхового відшкодування відповідали вимогам Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

10 грудня 2016 року о 20 год. 20 хв. водій ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, виконуючи поворот ліворуч з вул. Дніпровська на вул. Центральна у м. Павлограді, не надав перевагу у русі автомобілю Богдан 2110 державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, який рухався назустріч, внаслідок чого сталося зіткнення, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2017 року ОСОБА_2, власника автомобіля марки «Мазда 6» з державним номерним знаком АЕ 2618 АР, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 340,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність відповідача, власника «Мазда 6» з державним номерним знаком АЕ 2618 АР, була застрахована у ПрАТ СК «ПЗУ Україна», що підтверджується полісом № АІ-9125567 від 20.01.2016 року, де ліміт відповідальності, за шкоду спричинену майну, згідно з умовами договору, складає 50 000 грн.

Дорожньо-транспортна пригода сталася в період дії вказаних договору та полісу, тому на виконання вимог ст. ст. 33, 33-1, 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач та відповідач повідомили страхові компанії про настання страхового випадку та надали усі необхідні документи.

Судом встановлено, що 12.12.2016 року позивач звернувся до ПрАТ СК «ПЗУ Україна» для виплати страхового відшкодування внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 10.12.2016 року за договором ОЦВ від 20.01.2016 року за № DC.АІ.9125567 та отримав від ПрАТ СК «ПЗУ Україна» страхове відшкодування в розмірі 59 977,60 грн.

Розмір страхового відшкодування в сумі 59 977,60 грн. ПрАТ СК «ПЗУ Україна» був встановлений відповідно до страхових актів № UA029/L01/03 від 04 квітня 2017 року, № DC.AI.9125567.L0001.01 від 04 квітня 2017 року та № DC.AI.9125567.L0001.02 від 14 вересня 2017 року та розрахунків страхового відшкодування до них, в яких вказано, що вартість відновлюваного ремонту, в тому числі замінених деталей, становить 59 977,66 грн.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження №063/05/16 від 28.12.2016 року вартість матеріальної шкоди нанесеної власнику автомобіля Богдан 211010, державний номер НОМЕР_2, становить 66 179, 70 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, за загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується уразі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору.

Відповідно до ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування). До відносин, що випливають із обов'язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обовязкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним обов'язкове (далі Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 2231, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов'язана зі смертю потерпілого.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на вищенаведене сторонами договорів добровільного страхування наземних транспортних засобів та обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договори укладаються з метою забезпечення, як своїх прав, так і прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов'язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі відповідає відповідний обов'язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов'язання згідно з договорами добровільного страхування наземних транспортних засобів та обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у якому потерпілий так само має право вимоги до боржника (в договірному зобов'язанні ним є страховик).

Таким чином потерпілому, як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов'язань деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховиків, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.

Згідно з ст. 34 Закону № 1961-IV страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону № 1961-IV страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний:

- у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

- у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Страхові компанії під час вирішення питання про виплату страхового відшкодування у першу чергу керується вимогами Цивільного кодексу України та Закону № 1961-IV.

Як свідчать обставини по справі, відповідно до вимог чинного законодавства, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» виконала свої зобов'язання за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в повному обсязі, не порушуючи прав та інтересів позивача, за захистом яких останній звернувся до суду.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Тобто, якщо позивачу недостатньо сплаченого страховиком відшкодування, він має право вимоги до винної у ДТП особи на різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням.

Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) становить 7 002,10 грн., яка складається наступного: 6 202,10 грн. - 66 179,70 грн. (вартість матеріальної шкоди) - 59 977,60 (сума виплаченого страхового відшкодування) = 6 202,10 грн.; 800,00 грн. - витрати за проведення експертного автотоварознавчого дослідження.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Беручи до уваги положення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. (з подальшими змінами та доповненнями), "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідачів та інших обставин, зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили, суд, враховуючи характер і тривалість страждань позивача, який у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою був позбавлений особистого транспортного засобу, та ступінь вини відповідача у спричиненні позивачу моральної шкоди, прикладення позивачем додаткових зусиль для поновлення звичного ритму життя, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 2 000,00 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214, 215, 224-228 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідент. номер НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_4) в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди 7 002 (сім тисяч дві) грн. 10 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідент. номер НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_4) в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000 (дві тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідент. номер НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_4) понесені та документально підтверджені судові витрати по справі, а саме суму сплаченого судового забору в розмірі 1 280 (одна тисяча двісті вісімдесят) грн. 00 коп.

В іншій частини позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційного порядку.

Суддя В.М. Бондаренко