Апеляційний суд Житомирської області
Справа №285/1379/17 Головуючий у 1-й інст. Помогаєв А. В.
Категорія 2 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Коломієць О.С.,

секретаря Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоград-Волинської районної державної адміністрації, Великогорбашівської сільської ради Новоград-Волинського району, третя особа - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Перлина» про визнання права власності на земельну ділянку (пай), за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 жовтня 2017 року, ухвалене суддею Помогаєвим А.В. в м. Новоград-Волинському,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новоград-Волинської РДА, Великогорбашівської сільської ради Новоград-Волинського району про визнання права власності на земельну ділянку (пай). В обгрунтування позову вказував, що з 1997 року по 2000 рік він працював у КСП «Зоря» (до 31.01.1989 року мало назву колгосп «імені Жданова»), яке з 18.02.2000 року було реорганізовано в сільськогосподарський кооператив «Зоря», а в подальшому 09.06.2004 року перейменовано в СТОВ «Перлина». Рішенням зборів КСП «Зоря» було затверджено проект роздержавлення і приватизації земель КСП та затверджено Державний акт на право колективної власності на землю серії ЖТ-10-03-000001, зареєстрований 15.02.1996 року, у якому було визначено середній розмір земельної частки (паю) кожного з членів в 3,43 умовних кадастрових гектарів. Однак, при складанні списків членів КСП «Зоря» с. Велика Горбаша, які мають право на земельні частки (пай) із земель колективної власності, його помилково не було внесено до цього списку, що позбавляє його можливості отримати сертифікат на право на земельну частку (пай). Враховуючи вищенаведене, просив визнати за ним право власності на земельну частку (пай) із земель реформованого КСП «Зоря» в розмірі 3,43 умовних кадастрових гектарів, з наданням її за рахунок резервного фонду Великогорбашівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області. Під час розгляду справи було залучено в якості третьої особи СТОВ «Перлина».

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 жовтня 2017 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із відсутності доказів на підтвердження того, що позивач на час видачі 15 лютого 1996 року КСП «Зоря» державного акту на право колективної власності на землю був членом колгоспу.

Даний висновок відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 01 червня 1997 року був прийнятий в члени КСП «Зоря» с. Велика Горбаша Новоград-Волинського району, яке у 2004 році перейменовано в СТОВ «Перлина».

Державний акт на право колективної власності на землю було видано КСП «Зоря» 15 лютого 1996 року серія ЖТ-10-03-000001.

Пред'являючи позов, ОСОБА_1 посилався, на те, що при складанні списків членів КСП «Зоря», які мають право на земельні частки (пай) із земель колективної власності, він помилково не був внесений до цього списку, що позбавило його можливості отримати сертифікат на право на земельну частку (пай).

Проте членство позивача в колгоспі на момент отримання саме КСП «Зоря» державного акта на право колективної власності на землю 15 лютого 1996 року спростовується наведеними вище обставинами.

Згідно вимог ст. ст. 22, 23 ЗК України від 1990 року, п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Отже, право на земельну частку (пай) виникає в осіб, у тому числі й пенсіонерів, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишалися членами цього підприємства.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (зі змінами й доповненнями), член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Встановивши, що станом на 15 лютого 1996 року (дату отримання КСП «Зоря» державного акту на право колективної власності на землю) позивач не був його членом, суд першої інстанції правильно застосував положення Указу Президента України від 8 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та прийшов до правильного висновку, що позивач не набув права на земельну частку (пай) п. 2 наведеного Указу.

Суд першої інстанції обгрунтовано відхилив довідку СТОВ «Перлина» №10 від 01.03.2017 року про кількість днів, відпрацьованих позивачем у 1988 - 1996 роках подану ним як на підставу для визнання за ним права власності на земельну частку (пай).

Так, згідно п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства.

Пунктом 3 Примірного Статуту колгоспу передбачено, що прийняття в члени колгоспу можливо після досягнення особою віку 16 років, провадиться загальними зборами колгоспників за поданням правління колгоспу.

Згідно п. 46 Примірного Статуту збори членів колгоспу є вищим органом управління колгоспу і, зокрема, розв'язують питання про прийом в члени колгоспу і виключення з членів колгоспу. Рішення правління колгоспу без затвердження його загальними зборами колгоспників є недійсним.

Позивачу виповнилося 16 років - 07 вересня 1991 року.

Матеріали справи містять докази того, що в період вказаний в довідці СТОВ «Перлина» позивач працював на інших підприємствах.

Так, із змісту трудової книжки вбачається, що позивач з 04.04.1994 року по 03.05.1994 року працював в Хмельницькому філіалі інституту земелеустрою, з 27.05.1994 року по 12.04. 1996 року проходив службу в армії, з 21.12.1996 року по 25.04.1997 року працював в асоціації «Дружиник», з 01.06.1997 року прийнятий в члени КСП «»Зоря». В період з 01.09.1990 року по 25.02.1994 року позивач навчався в Житомирському технікумі землевпорядкування.

Тому, суд першої інстанції правильно вважав, що фактичні трудові відносини особи з колгоспом не є підставою для автоматичного набуття членства у такому колективному господарстві.

Посилання ОСОБА_1 на книгу протоколів КСП «Зоря» с. В. Горбаша за 1991 рік, в якій є запис про прийняття його в члени в КСП з 05.08.1991 року є безпідставним, оскільки ця книга не пронумерована та не скріплена підписом посадової особи. В книзі міститься печатка ТОВ «Зоря»», хоча в 1991 року ТОВ «Зоря» не існувало, а діяло КСП «Зоря».

Суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи у межах заявлених вимог, дав належну оцінку доводам і запереченням сторін.

Рішення суду є законним, ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 17 жовтня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата виготовлення повного судового рішення 20 грудня 2017 року.

Головуючий

Судді