Провадження №2/523/1567/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2017 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

при секретарі - Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Кар'єроуправління» про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

30.11.2016 року до Суворовського районного суду м.Одеси звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою до ПрАТ «Кар'єроуправління» та після збільшення вимог просила стягнути 73347,58 грн., з яких борг у розмірі 55000 грн., а за період прострочення зобов'язань станом на 01.11.2017 року-3% річних у розмірі 3509,08 грн. та інфляційні збитки у розмірі 13601 грн., а також судові витрати.

В обгрунтування вимог позивач вказувала на те, що 14.12.2011 року за договором вона передала відповідачу в позику 55000 грн. зі строком повернення до 14.12.2014 року. Кошти передані шляхом перерахування на поточний рахунок ПрАТ «Кар'єроуправління». Оскільки відповідач станом на час звернення до суду не повернув борг, тому ОСОБА_1 була змушена звернутися до суду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримав збільшений позов та просив його задовольнити.

Представник відповідача в засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій просив слухати справу в його відсутності, у зв'язку з зайнятістю в іншому процесі. Раніше в засіданні представник відповідача заперечував проти вимог посилаючись на те, що строк повернення не настав, оскільки 12.04.2016 року було укладено з ОСОБА_1 додатковий договір зі зміною строку повернення позики, а саме до 14.12.2019 року.

Позивач ОСОБА_1 раніше в судовому засіданні заперечувала проти представленого представником відповідача додаткового договору, вказуючи на те, що вона його не підписувала. Зазначила, що взагалі не можливо було підписання такого документу в 2016 році, оскільки в 2014 році вона вже звернулася до правоохоронних органів та вимагала захисту від посадових осіб ТОВ «Кераміт», одним з яких є також і керівник ПрАТ «Кар'єроуправління» ОСОБА_3, а підпис від неї є підробка.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом із представлених доказів, 14.12.2011 року за договором безпроцентної позики ОСОБА_1 передала гроші у сумі 55000 грн. АТЗТ «Кар'єроуправління», що підтверджується також квитанцією від 14.12.2011 року №3983. Строк повернення боргу 14.12.2014 року.

До теперішнього часу позика не повернута.

Оскільки раніше в судовому засіданні представник відповідача заперечував проти стягнення позики посилаючись на укладення додаткового договору про зміну строку повернення грошей, та враховуючи твердження позивача про підробку підпису, за клопотанням представника відповідача судом була призначена почеркознавча експертиза. Однак в наступному вимоги експерта не були виконані і ухвала скасована.

Позивач неодноразово зверталась до відповідача, але борг їй не повернуто.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з положеннями ст.1046 України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В підтвердження того, що додатковий договір зі змінами у строк повернення позики позивач не підписувала, через те, що з керівником ПрАТ «Кар'єроуправління» був конфлікт, вона надала копію постанови про визнання потерпілим та залучення в якості потерпілого від 11.12.2014 року, за змістом якої ОСОБА_1 залучено потерпілою в рамках кримінального провадження.

Судом не приймається до уваги представлений представником відповідача додатковий договір від 12.04.2016 року, оскільки не підтверджено належність ОСОБА_1 підпису в ньому.

Отже, оцінивши надані докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що строк повернення позики настав 14.12.2014 року, тому стягненню з відповідача підлягає позика у розмірі 55000 грн.

Відповідно до вимог ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач в позовній заяві при зверненні до суду та після збільшення вимог просила стягнути інфляцію та 3% річних за період з 15.12.2014 року по 01.11.2017 року.

Враховуючи вказаний період, інфляція, виходячи із розміру боргу та сукупного індексу інфляції, складає 46 750,00 грн. (55000 грн.Х185%/100%-55000 грн.), а 3% річних, виходячи із розміру боргу та кількості днів- 4 755,62 грн. (55000 грн. Х 3%/100% /365 днів Х 1053 днів).

Згідно з нормами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Приймаючи до уваги прострочення строку повернення позики відповідачем та виходячи із меж заявлених вимог необхідно стягнути 3% річних за період прострочення зобов'язань у розмірі 3509,08 грн., інфляційні збитки у розмірі 13601 грн.

Крім того, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України та ст.ст.4,6 Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 733,47 грн..

Відповідно до пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень розділу ХІІІ ЦПК України апеляційна скарга подається через Суворовський районний суд м.Одеси.

Керуючись ст.ст.76-81,258-259,263,265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Кар'єроуправління» (, адреса:65096, м.Одеса, вул.Балтська дорога, буд.148) на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1) заборгованість 73347, 58 грн., з яких сума боргу 55000 грн., 3% річних за період прострочення зобовязань станом на 01.11.2017 року - 3509,08 грн, інфляційні збитки за період прострочення зобовязань станом на 01.11.2017 року у розмірі 13601 грн., та судовий збір у розмірі 733,47 грн..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з дня складення його повного рішення.

Повне рішення складено 26.12.2017 року.

Суддя: