У Х В А Л А

12 грудня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1,

суддів Хилевича С.В., Шеремет А.М.,

секретар судового засідання Вихотень Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 09 жовтня 2017 року у справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії начальника Володимирецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2, зацікавлена особа ОСОБА_3, про визнання дій незаконними та скасування постанови,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 09 жовтня 2017 року у відкритті провадження за даною скаргою відмовлено.

Вважаючи ухвалу суду такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, неповним зясуванням обставин справи, ПАТ «Родовід Банк» оскаржило її в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі вказує на помилковість висновку місцевого суду про те, що скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна бути подана до адміністративного суду. Зазначає, що у відповідності з розясненнями п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ України №6 від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (ч.2 ст. 384 ЦПК України), незалежно від місця виконання судового рішення. Додає, що п. 5 цієї Постанови передбачено, що при цьому державний виконавець може бути субєктом оскарження. Звертає увагу, що оскаржуваною ухвалою суду безпідставно зроблено посилання на застосування норм права, що стосуються виконавчих написів, а не судових рішень, хоча процедура отримання цих виконавчих документів різна і самі вони теж не є тотожними. З наведених міркувань просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до Володимирецького районного суду Рівненської області.

Заслухавши пояснення осіб, що зявились у судове засідання, перевіривши подані докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про її задоволення.

__________________________________________________________________________Справа № 556/1635/17 Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_4

Провадження № 22-ц 787/1820/2017 Суддя-доповідач ОСОБА_1

Відмовляючи у відкритті провадження, суддя суду першої інстанції керувався положеннями п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, та виходив з того, що позовна заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Проте з таким висновком місцевого суду колегія суддів погодитися не може з наступних міркувань.

Як вбачається з скарги, скаржник в прохальній частині просить суд про визнання незаконними дій державного виконавця та скасування постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 384 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Аналогічні роз'яснення надав Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй постанові № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 26 лютого 2016 року, висловленої при розгляді справи № 6-3077цс15 за скаргою на постанову державного виконавця, за приписами статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ (частина друга статті 384 ЦПК України).

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими статтею 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дії або бездіяльність якої оскаржуються.

За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу (ч. 1 ст. 387 ЦПК України).

Отже, якщо законом установлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 11 листопада 2015 року № 6-2187цс15.

У відповідності із ч.1 ст. 360-7 ЦПК, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала судді про відмову у відкритті провадження у даній справі постановлена з порушенням норм процесуального права, у звязку з чим не може залишатися чинною та підлягає скасуванню.

За правилами п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 121, 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задовольнити.

Ухвалу судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 09 жовтня 2017 року скасувати.

Справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії начальника Володимирецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_2, зацікавлена особа ОСОБА_3, про визнання дій незаконними та скасування постанови направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1

Судді: підпис ОСОБА_5

підпис ОСОБА_6

Копія вірна: суддя-доповідач ОСОБА_1