Справа № 132/3794/17
Провадження № 2/132/1311/17
РІШЕННЯ

Іменем України

30.11.2017 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

за участю секретаря Жовтої С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Калинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка в позові вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її баба ОСОБА_3.

Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 спадщину на який остання фактично прийняла після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст.ст.548-549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, проте за життя не оформила.

Згідно заповіту, посвідченого 14.12.1999 року секретарем виконавчого комітету Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій під №137, дублікат якого видано секретарем виконавчого комітету Павлівської сільської ради 15.06.2017 року та зареєстрованого в реєстрі за №85 ОСОБА_3 заповідала їй все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, а також все те, що буде належати їй на час смерті і на що вона матиме право за законом, в тому числі і житловий будинок. На момент смерті заповідача заповіт не змінено, не відмінено і не скасовано.

В передбачений законом 6-місячний термін вона , як єдина спадкоємиця за заповітом після смерті баби ОСОБА_3 спадщину прийняла у відповідності до вимог ст.1269 ЦК України.

Іншим спадкоємцем на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 є відповідач по справі, який спадщину після смерті матері не прийняв та на неї не претендує.

Проте, оформити спадщину на вищевказане спадкове майно після смерті баби в Калинівській державній нотконторі Вінницької області не має

змоги по тій причині, що ОСОБА_3 спадщину після смерті ОСОБА_4 фактично прийняла, проте за життя не оформила. Крім того, згідно технічного паспорта, виготовленого 19.09.1989 року житловий будинок відносився до суспільної групи господарства- колгоспний двір. За вказаних обставин вона звернулася в суд з даним позовом.

Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання також не з'явився, згідно заяви, наявної в матеріалах справи, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла баба позивачки- ОСОБА_3.

Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями АДРЕСА_1 спадщину на який остання фактично прийняла після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст.ст.548-549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, проте за життя не оформила.

Згідно заповіту, посвідченого 14.12.1999 року секретарем виконавчого комітету Павлівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, зареєстрованого в книзі для запису нотаріальних дій під №137, дублікат якого видано секретарем виконавчого комітету Павлівської сільської ради 15.06.2017 року та зареєстрованого в реєстрі за №85 ОСОБА_3 заповідала їй все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, а також все те, що буде належати їй на час смерті і на що вона матиме право за законом, в тому числі і житловий будинок. На момент смерті заповідача заповіт не змінено, не відмінено і не скасовано.

В передбачений законом 6-місячний термін позивачка, як єдина спадкоємиця за заповітом після смерті баби ОСОБА_3 спадщину прийняла у відповідності до вимог ст.1269 ЦК України.

Іншим спадкоємцем на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 є відповідач по справі, який спадщину після смерті матері не прийняв та на неї не претендує.

Проте, оформити спадщину на вищевказане спадкове майно після смерті баби в Калинівській державній нотконторі Вінницької області позивачка не має

змоги по тій причині, що ОСОБА_3 спадщину після смерті ОСОБА_4 фактично прийняла, проте за життя не оформила. Крім того, згідно технічного паспорта, виготовленого 19.09.1989 року житловий будинок відносився до суспільної групи господарства- колгоспний двір.

Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлювався виходячи з рівності часток усіх членів двору.

Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Таким чином, ОСОБА_4 на день своєї смерті був повноправним власником вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями, що також підтверджується довідкою №2905 від 23.11.2017 року виконкому Павлівської сільської ради.

Згідно ст.1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе визнати за позивачкою право власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, спадщину на який остання фактично прийняла після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, але за життя не оформила.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1216-1217, 1220, 1225, 1233-1235, 1269 ЦК України, ст.ст.10, 60, 61, 88, 174, 158, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, як спадкоємицею за заповітом після смерті баби ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок літ.А з верандою літ.а та ганком, загальною площею 55,1 кв.м., житловою площею 37,8 кв.м., сарай літ.Г, ворота з хвірткою №4, огорожу №5, огорожу АДРЕСА_2, спадщину на який остання фактично прийняла після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, але за життя не оформила.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: