Провадження № 2/727/2190/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Вальчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом, уточнивши позовні вимоги в листопаді 2017 року, до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини посилаючись на те, що його мати, ОСОБА_4, померла 24 червня 2016 року. Заповіту вона не залишила.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України він являється спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців першої черги у матері немає.

Йому відомо, що мати була власником рахунків відкритих в установі Ощадбанку та земельної ділянки, а також 1/3 частки квартири по вул. Небесної Сотні (колишня вул. Стасюка), 10-А м. Чернівці. Інша 1/3 частка квартири належала його батьку ОСОБА_5, який помер 21.12.2015 року, однак свою 1/3 частку квартири подарував чужій людині, та інша 1/3 частка належить йому.

В установлений законом шестимісячний термін він не звертався до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини в звязку з тривалим трудовим відрядженням за кордон. Перебуваючи за кордоном, йому не було відомо, що його мати померла. Його мати в останній час відвідувала якусь секту, до неї приходили часто чужі люди, про що йому розповідали сусіди. Хоронили її зовсім чужі люди, які не повідомили йому про її смерть. За кордоном він перебував в період 19.05.2016 року по 14.09.2016 року. Після приїзду, він не знав про те, що його мати померла, оскільки вона проживала у м. Чернівці, а він зі своєю сімєю проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, теплих стосунків між ними не було, спілкувалися тільки на свята в телефонному режимі. Після того як мати вступила в секту, вони не знаходили спільної мови.

Після приїзду в Україну, він дуже захворів. Працюючи на тяжких роботах надірвав своє здоровя та по приїду із заробітків лікував отримані хвороби. Він звернувся до лікарні, де проходив відповідні обстеження зразу після приїзду в період з 15.09.2016 року по 19.09.2016 року. Під час обстеження йому поставили діагноз та направили до лікувального закладу, де він перебував та лікував свою хворобу понад 2-х місяців.

Він перебував на лікуванні в період з 20.09.2016 року по 28.12.2016 року в стаціонарі Хотинської ЦРЛ з діагнозом сечекамінна хвороба та конкременти лівої нирки, а також після виписки з лікарні продовжував лікування вдома. При вказаному захворюванні показаний постільний режим, медикаментозне лікування на довгий проміжок часу, за амнезом перебігу цієї хвороби повне вилікування цієї хвороби настає після шести місяців відповідного медикаментозного лікування.

Його мати померла 24.06.2016 року, а шестимісячний строк сплив 24.12.2016 року, він ніяким чином не міг впродовж шестимісячного строку звернутися до нотаріуса та написати заяву про вступ до спадщини, оскільки спочатку перебував за кордоном, а по приїзду хворів на тяжку хворобу та проводив відповідне медикаментозне лікування. Його стан здоров'я не давав змоги звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Після того як він вилікувався, він звернувся за консультацією до нотаріуса за місцем проживання своєї матері з наміром прийняти спадщину, однак з'ясувалося, що ним було пропущено строки для прийняття спадщини, передбачені ч.1 ст.1270 ЦК України. Тоді він подумав, що не має права більше на спадщину і залишив це. Однак, він користується земельною ділянкою, яка належала його покійній матері та звернувся в міську раду для того, щоб оформити документи, але йому було відмовлено, так як він не вступив у спадщину та розяснено, що він має право на поновлення строку вступу у спадщину.

Згодом, він повторно звернувся до нотаріуса за місцем проживанням своєї матері і після повторного звернення до нотаріуса, отримав від Першої чернівецької державної нотаріальної контори постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1361 від 12.07.2017 року, в якій зазначалось, що він може звернутися в суд з позовом для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

А тому просив визначити додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті його матері ОСОБА_4, яка померла 24.06.2016 року, терміном два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Представник позивача в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Представник відповідачки в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні. Також просив витребувати і оглянути цивільну справу № 727/10495/16-ц, провадження № 2/727/329/17.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог, якщо це не порушуватиме права інших осіб.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 була матірю позивача ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.8).

ОСОБА_4 померла 24 червня 2016 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7).

Позивач в період з 19.05.2016 року по 14.09.2016 року перебував за межами України, що підтверджується копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон (а.с.9-10).

Відповідно до довідки Хотинського центру ПМСД № 95 від 19.09.2016 року (а.с.12) позивач відвідував Хотинську амбулаторію сімейної медицини та проходив відповідні обстеження в період з 15.09.2016 року по 19.09.2016 року.

Позивач перебував на лікуванні в період з 20.09.2016 року по 28.12.2016 року на стаціонарі Хотинської ЦРЛ з діагнозом сечекамінна хвороба та конкременти лівої нирки, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого (а.с.13).

Однак, суд не приймає вказану виписку як доказ, оскільки з огляду в судовому засіданні цивільної справи №727/10495/16-ц, провадження № 2/727/329/17, яка витребувана з архіву за клопотанням представника відповідачки, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом вселення в житлове приміщення, встановлення порядку користування квартирою, зобовязання надати правовстановлюючі документи та сплати моральної шкоди вбачається, що ОСОБА_1 приїхав 25.11.2016 року з с. Рукшин Хотинського району Чернівецької області до смт. Кельменці Кельменецького району Чернівецької області для оформлення довіреності на імя ОСОБА_6, яка і на даний час представляє його інтереси. З довіреності від 25.11.2016 року встановлено, що позивач міг залишати приміщення Хотинської ЦРЛ, де він знаходився на стаціонарі, а тому, суд вважає, що в позивача була можливість в межах шестимісячного строку звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, але відповідно до п.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом встановлено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_4, яка померла 24.06.2016 року, сплив 24.12.2016 року.

Суд вважає, що поважність пропуску строку для прийняття спадщини позивачем було підтверджено лише за період з 19.05.2016 року по 14.09.2016 року, що підтверджується копією паспорта позивача, та за період з 15.09.2016 року по 19.09.2016 року, коли позивач відвідував Хотинську амбулаторію сімейної медицини та проходив відповідні обстеження.

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Цивільним законодавством України право на прийняття спадщини жодним чином не пов'язується з обізнаністю потенційних спадкоємців із інформацією про смерть спадкодавця. Відсутність у спадкоємця інформації про відкриття спадщини не передбачено законодавством в якості причини для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Строк для прийняття спадщини є преклюзивним і з його спливом право на прийняття спадщини припиняється. Додатковий строк для прийняття спадщини може бути встановлено судом у виняткових випадках у разі доведення позивачем тієї обставини, що у нього були непереборні обставини, за яких він був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини, докази яких суду не надані. Подання заяви про прийняття спадщини є обов'язком спадкоємця, який має намір прийняти спадщину. Не виконання обов'язку або незнання про нього не звільняє позивача від відповідного обов'язку і не надає йому жодних переваг.

Відповідно до положень ч.1 ст.1269 ЦК, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Письмову заяву про прийняття спадщини може бути надіслано поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів того, що у позивача не було можливості зявитися до нотаріуса чи надіслати заяву нотаріусу про прийняття спадщини поштою, суду не представлено.

Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини та досліджені докази, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є безпідставними, позов не обґрунтований та не підтверджений належними доказами, а тому не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 57, 60, 212-215, 234, 256-259 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

З повним рішенням суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 18 грудня 2017 року.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: