Справа №592/7089/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1898/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Левченко Т. А. , Кононенко О. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 серпня 2017 року

у справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа - Білопільська державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із заявою через свого представника, ОСОБА_3 просила суд встановити факт прийняття нею спадщини після смерті рідного брата ОСОБА_4, який помер 13.09.2001 року в с. Москаленки Білопільського району Сумської області.

Свої вимоги мотивує тим, що 12.09.2001 року помер ОСОБА_4, який був її рідним братом, заявниця фактично прийняла спадщину, вступивши в управління та володіння спадковим майном померлого брата, а саме: будинком та земельною ділянкою за адресою Білопільський район, с. Москаленки, вул. Смирнівка, 116, де мешкав брат до смерті, оскільки інших спадкоємців не було. Так як в шестимісячний строк після смерті брата до нотаріальної контори заявниця не звернулася, а її місце реєстрації на час смерті брата було зареєстровано у м. Суми, встановити факт прийняття спадщини можливо лише в судовому порядку.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11.08.2017 року заяву ОСОБА_3 задоволено та встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті рідного брата ОСОБА_4, який помер 12.09.2001 року в с. Москаленки Білопільського району Сумської області.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Куянівська сільська рада Білопільського району Сумської області подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржуване рішення та залишити заяву ОСОБА_3 без задоволення.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що судом не було всі обставини справи, оскільки відповідно до рішення суду від 25.02.2010 року за заявою прокурора в інтересах Куянівської сільської ради було визнано відумерлою спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, а саме, земельну частку (пай) площею 4,42 га, яка була передана територіальній громаді сільської ради. Таким чином вбачається спір про право, тому заява ОСОБА_3 підлягає залишенню без розгляду.

Голова сільської ради доводи апеляційної скарги підтримав і просив задовольнити.

Представник заявника в судовому засіданні просив скаргу відхилити.

Від нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи без їх участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду скасуванню, а заява ОСОБА_3 залишенню без розгляду з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з доведеності факту прийняття заявником спадщини, яка відкрилась після смерті її брата.

Колегія судів не погоджується з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи, що ОСОБА_4, який помер 12.09.2001 року, є рідним братом ОСОБА_3 (а.с. 7-10).

За повідомленням Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області ОСОБА_4 до дня своє смерті постійно проживав один за адресою по вул. Смирнівка, 116, в с. Москаленки Білопільського району. Заповіт від його імені не посвідчувався (а.с. 11).

За повідомленням Білопільської районної державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилась (а.с. 22).

Також встановлено, що рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 25.02.2010 року за заявою прокурора в інтересах Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області визнано спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, а саме земельну частку (пай) площею 4,42 га відумерлою та передано її територіальній громаді Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області (а.с. 39).

Вказана земельна ділянка на даний час перебуває у комунальній власності Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області (а.с. 38).

Пунктом 5 частини 2 статті 234 ЦПК України передбачено, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

За змістом ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Проте, суд залишив поза увагою умови, за яких заяви про встановлення фактів можуть розглядатися в порядку окремого провадження.

Так, у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», розяснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, а також, якщо встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Підставами звернення ОСОБА_3 до суду із заявою є встановлення факту прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4, тобто перехід до неї прав та обовязків, що належали спадкодавцю на момент його смерті.

Відповідно до норми ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

В апеляційній скарзі сільська рада посилається на порушення її прав, як власника земельної ділянки, що входила до складу спадщини після померлого ОСОБА_4, у зв'язку з прийняттям оскаржуваного рішення, яким встановлено факт прийняття спадщини, т.т. усіх обєктів нерухомого майна, яке належало померлому братові заявника за життя.

Таким чином, між заявником та Куянівською сільською радою Білопільського району Сумської області існує спір про право щодо спадщини, яка залишилась після померлого ОСОБА_4

За таких обставин, коли наявний спір про право, суд першої інстанції помилково розглянув дану заяву в порядку окремого провадження. Заявник має право звернутися до суду в порядку позовного провадження.

Згідно ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Враховуючи викладене, через неповне зясування обставин, що мають значення для справи, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність підстав для задоволення завий ОСОБА_3, тому колегія суддів визнає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України із залишенням заяви ОСОБА_3 про встановлення факту прийняття спадщини без розгляду.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області підлягає стягненню 352,00 грн. у відшкодування фактичного понесених судових витрат за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 256, 307, 309, 313-315, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 серпня 2017 року скасувати.

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа - Білопільська державна нотаріальна контора, про встановлення факту прийняття спадщини - залишити без розгляду.

Розяснити ОСОБА_3 право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Куянівської сільської ради Білопільського району Сумської області 352,00 грн. у відшкодування фактичного понесених судових витрат за подання апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: