Справа № 185/6086/17
Провадження № 2/185/3370/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Зінченко А.С., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просила суд стягнути на її користь борг за договором позики в розмірі 16896,00 грн., з яких 2560,00 грн. заборгованість по позикам, 14336,00 грн. заборгованість за відсотками.

В обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що 11 квітня 2017 року між нею та ОСОБА_5 було укладено договір позики, відповідно до якого остання взяла у неї грошові кошти в розмірі 2560,00 грн., які згідно з п. 4.1 договору зобовязалась повернути 24.04.2017 року. Крім того, договором передбачено сплата позичальником процентів за користування позикою у розмірі 5% в день від суми простроченої заборгованості до дня повного розрахунку.

Виконання позичальником зобовязань за договором позики забезпечується договором поруки від 11.04.2017 року, який був укладений позивачем та ОСОБА_4, згідно з яким поручитель поручився перед позивачем за виконання позичальником зобовязань за договором позики від 11.04.2017 року.

Позичальник зобовязання за договорами належним чином не виконав, у звязку з чим позивач вимушена звернутися до суду з позовом.

У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву в якій просила розглянути справу без участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі, позовні вимоги визнав частково в сумі 200, 00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню на таких підставах.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що між позивачем та ОСОБА_5 було укладено договор позики, відповідно до яких остання взяла у позивача грошові кошти від 11.04.2017 року в розмірі 2560,00 грн., які згідно з п. 4.1 договору зобовязалась повернути 24.04.2017 року. (а.с. 4).

Пунктом 4.1 договорів передбачено, що позичальник зобовязаний повернути грошові кошти 24 квітня 2017 року в сумі 2560,00 (дві тисячі пятсот шістдесят) грн. 00 коп. (а.с. 4).

Крім того, згідно із п. 4.2. договора за користування коштами понад строки, які вказані в договорі, позичальник сплачує проценти у розмірі 5% за кожен день користування позикою (1825 відсотків річних або 1830 відсотків річних, якщо на період користування позикою випадає високосний рік) від суми простроченої заборгованості та нараховується до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем.

Відповідно до копії розписки ОСОБА_3 від 11.04.2017 року нею отримано від ОСОБА_2 гроші в розмірі 2560,00 грн., які вона зобовязалася повернути повністю у строки згідно з договором позики грошей, укладеного 11.04.2017 року (а.с. 5).

Виконання позичальником зобовязань за договором позики забезпечується договором поруки від 11.04.2017 року, який був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, згідно з яким поручитель поручився перед позикодавцем за виконання позичальником зобовязань за договорами позики від 11.04.2017 року (а.с. 10).

Позичальник неналежним чином виконав умови договорів.

Приймаючи рішення по суті заявленого позову, суд керується положеннями ч. 1 ст. 1046 ЦК України, згідно з якою, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Крім того, у звязку з неповерненням грошей у строки, передбачені п. 4.1 договору, з відповідача підлягають стягненню проценти за користування позикою в розмірі, передбаченому п. 4.2 договору, а саме 5% в день від суми простроченої заборгованості які нараховуються до дня повного розрахунку позичальника з позикодавцем.

Так згідно з розрахунком позичальник станом на 14.08.2017 року борг не повернула.

З 25.04.2017 року по 14.08.2017 року пройшло 112 днів.

5% (128,00 грн.) в день за період з 25.04.2017 року по 14.08.2017 року (112 днів) складає 112 х 128,00 =14336,00 грн.

Всього :

заборгованість за тілом позики: 2560,00 грн.;

заборгованість за відсотками:14336,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно з ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Так, у судовому засіданні встановлено, що позивач у повному обсязі виконала свої зобовязання, натомість боржник порушив умови договорів, в наслідок чого позивач не може повернути кошти, які були надані позичальнику згідно договорів позики.

Таким чином, сума заборгованості по договорами позики, заявлена в позові підлягає стягненню з відповідачів в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем при подачі позову до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,60,131,137,212 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму боргу за договором позики від 11.04.2017 року, яка утворилася станом на 14 серпня 2017 року, в розмірі 16896 (шістнадцять тисяч вісімсот девяносто шість) грн. 00 коп., з яких 2560 (дві тисячі пятсот шістдесят) грн. 00 коп. заборгованість по позиці, 14336,00 (чотирнадцять тисяч триста тридцять шість) грн. 00 коп., заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 320 (триста двадцять) грн. з кожного окремо.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя А. С. Зінченко