Справа № 308/8869/15-ц
Провадження № 22-ц/777/2498/17
У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

22 грудня 2017 року м. Ужгород

Суддя апеляційного суду Закарпатської області Куштан Б.П., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 08 лютого 2017 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам Закону щодо строку подачі апеляційної скарги на рішення суду.

При цьому ОСОБА_1 просив поновити строк на оскарження рішення суду першої інстанції (том №1 а.с.235), однак таке клопотання суддя-доповідач визнав необґрунтованим і ухвалою від 09 листопада 2017 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишив без руху.

Заявнику було запропоновано надіслати або надати апеляційному суду Закарпатської області заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням вмотивованих і обґрунтованих причин пропуску такого. Також було розяснено, що якщо заяву не буде подано в зазначений в ухвалі строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду будь визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

19 грудня 2017 р. до апеляційного суду Закарпатської області надійшла заява від ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження. (том № 2 а.с.1-9).

Заявлене клопотання задоволенню не підлягає, а у відкритті апеляційного провадження належить відмовити з таких мотивів.

Відповідно до ч.1. ст.294 ЦПК України (згідно з редакції ЦПК, яка діяла на час ухвалення рішення і подачі апеляційної скарги) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно з п.4 ч.1 ст.358 ЦПК України (згідно з чинної редакції) суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

У заяві від 19 грудня 2017 р. ОСОБА_1, як на підставу обґрунтованості причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду вказує на те, що лише після повторного звернення до Ужгородського міськрайонного суду 18 жовтня 2017 р. він отримав копію оскаржуваного рішення.

Однак, цей довід не може вважатися обґрунтованим у контексті вирішення питання про поновлення строку.

Як видно з матеріалів справи, копія оскаржуваного судового рішення скаржнику не надсилалася, однак надсилалася копія окремої ухвали від 08.02.2017 р. (а.с.183), яку ОСОБА_1 оскаржував у апеляційному порядку в березні 2017 р. (а.с.190). Ухвалою колегії суддів апеляційного суду Закарпатської області від 09.08.2017 р. (а.с.226-228) апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено, а окрему ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 08.02.2017 р. залишено без змін.

При цьому необхідно зауважити, що під час апеляційного провадження на предмет оскарження окремої ухвали ОСОБА_1 ознайомлювався із матеріалами справи 25.04.2017 р. (а.с.207), представник ОСОБА_1 ОСОБА_3, також писав заяву про ознайомлення із матеріалами справи 29.05.2017 р. (а.с.216 а).

У своїй заяві від 19 грудня 2017 р. ОСОБА_1 підтвердив, що під час апеляційного провадження на предмет оскарження окремої ухвали від 08 лютого 2017 р. він ознайомлювався із матеріалами справи та фотографував матеріали справи на телефон, зокрема, рішення суду першої інстанції, але роздрукувати з телефону не зміг.

Із огляду на практику Європейського суду з прав людини (а саме рішення у справі "Пономарьов проти України" (заява N 3236/03)) вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

У силу вимог ст.27,31 ЦПК України особи, які беруть участь у справі наділені не лише процесуальними правами, вони зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Так, суд першої інстанції не виконав свого обовязку щодо надіслання копії рішення суду першої інстанції позивачу, який не був присутній у судовому засіданні, однак, як видно з матеріалів справи, копію рішення отримав представник позивача ОСОБА_3 (том №1 а.с.187).

Також встановлено, що ОСОБА_1 дізнався про існування рішення 28.02.2017 р., а з його змістом ознайомився 25.04.2017 р.

Отже, ОСОБА_1 був наділений правом (ч.1 ст.27 ЦПК України) під час ознайомлення із матеріалами справи в суді апеляційної інстанції 25.04.2017 р. отримати копію рішення і належним чином відстоювати, на його думку, порушене право, шляхом оскарження рішення. Однак, із невідомих причин позивач не скористався цим правом і свідомо пропустив строк на оскарження. Так само, не має правового значення посилання позивача на те, що в липні 2017 р. він потравив у аварію, із-за чого не мав змоги подати апеляційну скаргу, оскільки з квітня 2017 р. до липня 2017 р. пройшло понад три місяці, протягом яких істотних, непереборних обставин для оскарження рішення суду не встановлено, так само як і не встановлено таких обставин із липня до листопада 2017 р.

Суддя-доповідач констатує, що ОСОБА_1 без поважних причин не звертався до суду з апеляційною скаргою на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 08 лютого 2017 р. у строки встановлені ч.1 ст.294 ЦПК України (у редакції чинній на момент ухвалення і оскарження рішення суду).

За таких обставин наведені заявником підстави для поновлення строку апеляційного оскарження не є поважними.

Керуючись ст. ст. 294 (у редакції, яка діяла на момент ухвалення і оскарження рішення суду), п.4 ч.1 ст.358,389 ЦПК України, суддя-доповідач, -

УХВАЛИВ:

1. У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 08 лютого 2017 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та може бути оскаржена шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів із дня її прийняття.

Суддя-доповідач: ОСОБА_4