Справа № 289/1858/17
Номер провадження 2/289/1015/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2017 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Невмержицького І.М.,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Борщівської сільської ради, про визнання права власності на житловий будинок за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок за законом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті його батька ОСОБА_3, залишилось спадкове майно, яке складається з цілого житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами №40, що розташовані по вул.Совхутір, в с.Борщів, Радомишльського району, Житомирської області, інших спадкоємців які б мали право та претендували на зазначене майно немає, тому просив суд визнати за ним право власності на вищевказане майно.

В судовому засіданні позивач не з»явився, про дату час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надіслав заяву в якій просив справу розглянути без їх участі а позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, народився в с.Борщів, Радомишльського району, Житомирської області, де на даний час зареєстрований та проживає.

Рішенням Радомишльського районного суду від 29.08.2017 року, встановлено факт що ОСОБА_2 який народився 29.09.1973 року є рідним сином ОСОБА_3, який помер 05.03.2017 року, а останній, відповідно являється його ріним батьком.

Судом встановлено, що 05 березня 2017 року, помер батько позивача ОСОБА_3 у віці 66 років в с.Борщів, Радомишльського району, Житомирської області даний факт підтверджує свідоцтво про смерть серії 1-ТП № 297769, видане виконавчим комітетом Борщівської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, 09.03.2017 року.

Спадщину після смерті батька позивача, ОСОБА_3 у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, яка зазначає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї фактично прийняв позивач, шляхом постійного проживанням з покійним, доглядом за будинком, обробітком земельної ділянки та сплатою необхідних платежів, тощо.

Мати позивача ОСОБА_4, відмовилась від прийняття спадщини на користь сина, ОСОБА_2, що підтверджується її особистою заявою від 12.07.2017 року.

До складу спадкового майна, що залишилося після смерті батька позивача, зокрема всього іншого, входить цілий житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами №40, що розташовані по вул. Совхутір, в с.Борщів, Радомишльського району, Житомирської області.

Відповідно до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Однак, набути вищезазначене майно в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок позивач, як єдиний спадкоємець за законом (ст. 1261 ЦК України) не має можливості через те, що право власності на Житловий будинок в КП «Житомирське міжміське бюро технічної інвентаризації» не зареєстроване, що в свою чергу, згідно ЗУ «Про нотаріат», є перешкодою для вчинення необхідної нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину.

У відповідності до п.4.12 та п.4.18 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року: «Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі відповідного свідоцтва документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку».

З Довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 14.08.2017 року № 477 про наявність (відсутність) зареєстрованого майна вбачається що, право власності на житловий будинок № 40 по вул. Совхутір в с. Борщів, Радомишльського району Житомирської обл. не зареєстровано.

Проте, відповідно до п. 4 ч. 2 п.п. 6 Інструкції «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР», затвердженої Мінкомунгоспом УРСР від 31.01.1966 за погодженням з Верховним Судом УРСР від 15.01.1996 державній реєстрації підлягали тільки будинки і домоволодіння в межах міст і селищ, а інвентаризації домоволодіння в сільській місцевості не підлягали.

Згідно довідки виконавчого комітету Борщівської сільради Радомишльського району Житомирської області від 22.06.2017 № 410, померлий гр. ОСОБА_3 на день смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 Крім померлого в цьому житловому будинку на день смерті та протягом шести місяців після смерті проживали ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Відповідно до листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємець має право прийняти спадщину в порядку, встановленому ст. 1269 ЦК, та набути право на спадщину відповідно до ч. 5 ст. 1268, статей 1296-1299 ЦК України. Вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування може відбуватися лише після прийняття спадщини.

Згідно до п. 23 Постанови ПВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно до ст. 131 Земельного кодексу України, громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі успадкування.

Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 1220, 1223, 1233, 1235, 1268-1270, 1273 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Борщівської сільської ради, про визнання права власності на житловий будинок за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, право власності на спадкове майно, яке складається з цілого житлового будинку №40 з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по вул. Совхутір, в с.Борщів, Радомишльського району, Житомирської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. М. Невмержицький