Справа № 2-5569/11
Провадження № 6/201/252/2017
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Карнаух І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення по цивільній справі за позовом ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

18.03.2011р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по цивільній справі за позовом ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було винесено заочне рішення, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» 1 115 148грн.09коп., а також судові витрати у сумі 1819 грн. 85коп.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.05.2012р. вказане рішення від 18.03.2011р. було залишено без змін та вступило в законну силу.

30.07.2013р. від ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про розстрочку виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18.03.2011р., у якій заявник посилалась на те, що на даний час у заявниці та її родини скрутне матеріальне становище, у звязку з чим вона звернулась на адресу позивача з клопотанням про розстрочку виконання рішення суду від 18.03.2011р., внаслідок чого отримала згоду на підтримання аналогічної заяви ОСОБА_1 у суді. Тому ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою та просила суд розстрочити виконання даного судового рішення. Дана заява була задоволена ухвалою суду від 19.08.2013р.

27.03.2014р. ОСОБА_1 знову звернулась на адресу суду з заявою про розстрочку виконання вказаного судового рішення, яка ухвалою суду від 08.04.2014р. була задоволена.

ОСОБА_1 10.04.2015р. звернулась до суду із заявою про розстрочення виконання вказаного рішення, яка також була задоволена судом.

07.04.2016р. ОСОБА_1 знову звернулась до суду із заявою про розстрочення виконання вказаного судового рішення, надавши при цьому лист банку про можливість здійснення розстрочення даного судового рішення, яка також була задоволена судом ухвалою від 20.04.2016р.

21.11.2017р. ОСОБА_1 знову звернулась до суду із заявою про розстрочення виконання вказаного судового рішення, також надавши при цьому лист банку про можливість здійснення розстрочення даного судового рішення.

В судове засідання 18.12.2017р. відповідачка ОСОБА_1 не зявилася, про дату та час слухання справи була повідомлена належним чином, в наданій суду 13.12.2017р. заяві (а.с. № 11 т. № 2) просила її заяву про розстрочення виконання вказаного судового рішення задовольнити, а також просила розглянути справу за правилами ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування процесу технічними засобами та за відсутністю сторін.

Представник позивача ОСОБА_3 (діє на підставі довіреності від 30.10.2017р. а.с. № 13 т. № 2) в судове засідання не з,явився, просив розглянути справу за правилами ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування процесу технічними засобами та за відсутністю сторін, не заперечував проти задоволення заяви (а.с. № 12 т. № 2).

З огляду на те, що відповідачка в судове засідання 18.12.2017р. не зявилася, та надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, то відповідно до положень ст. 223 ЦПК України суд ухвалив (ухвала без виходу до нарадчої кімнати) розглядати справу за відсутності сторін (їх представників).

Суд, вислухавши думку представників позивача, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити клопотання відповідачки з наступних підстав.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Аналогічне міститься в ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження».

В пункті 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 8 від 25.09.2015р. «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» зазначено, що наведений у ст.373 ЦПК України (тепер це ст. 435 ЦПК України) перелік найбільш характерних виняткових обставин, що можуть враховуватися судом під час розгляду питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення, не є вичерпним.

З матеріалів справи вбачається, що 18.03.2011р. Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська по цивільній справі за позовом ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було винесено заочне рішення, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» 1 115 148грн.09коп., а також судові витрати у сумі 1819 грн. 85 коп. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.05.2012р., вказане рішення від 18.03.2011р. було залишено без змін та вступило в законну силу.

Відповідачка ОСОБА_1 неодноразово зверталась до суду із заявами про розстрочку виконання рішення суду, посилаючись на скрутне матеріальне становище, вказані заяви були задоволені судом.

З листа позивача від 13.11.2017р. за № 050-29/502 вбачається згода позивача із графіком розстрочення виконання рішення суду.

За таких обставин, а також приймаючи до уваги те, що боржник заявник ОСОБА_1 дійсно перебуває у скрутному матеріальному становищі, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 8 від 25.09.2015р. «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, повязаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 260, 353, 354, 435 ЦПК України (в редакції закону від 03.10.2017р.), суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення по цивільній справі за позовом ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Розстрочити виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2011 року по цивільній справі № 2-5569/11 за позовом ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за графіком встановленим у листі ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» від 13.11.2017р. за № 050-29/502, а саме:

-з 01.11.2017 по 30.11.2017 еквівалент 10 000 грн.;

-з 01.12.2017 по 31.12.2017 еквівалент 9 500 грн.;

-з 01.01.2018 по 31.01.2018 еквівалент 10 000 грн.;

-з 01.02.2018 по 28.02.2018 еквівалент 9 500 грн.;

-з 01.03.2018 по 31.03.2018 еквівалент 10 000 грн.;

-з 01.04.2018 по 30.04.2018 еквівалент 9 500 грн.;

-з 01.05.2018 по 31.05.2018 еквівалент 10 000 грн.;

-з 01.06.2018 по 30.06.2018 еквівалент 9 500 грн.;

-з 01.07.2018 по 31.07.2018 еквівалент 10 000 грн.;

-з 01.08.2018 по 31.08.2018 еквівалент 9 500 грн.;

-з 01.09.2018 по 30.09.2018 еквівалент 10 000 грн.;

-з 01.10.2018 по 31.10.2018 залишок заборгованості за кредитом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пятнадцяти днів безпосередньо в апеляційний суд Дніпропетровської області.

Суддя: Н.В.Ткаченко