РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/829/17

Провадження № 2/700/488/17

19 грудня 2017 року Лисянський районний суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Яценко Г.М.,

за участю секретаря Сіденко Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Лисянка цивільну справу №700/829/17 провадження № 2/700/488/17 за позовом ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Лисянської селищної ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29 квітня 2017 року помер брат позивача ОСОБА_2. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу, якої входить магазин торговий павільйон, що розташований за адресою: вул Вільного Козацтва 2/3, смт.Лисянка, Черкаської області.

Протягом шести місяців від дня смерті ОСОБА_2, позивач подала заяву до нотаріальної контори для прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки позивач не надав правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкоємцеві.

За таких обставин, позивач вимушена звернутися до суду та просить визнати за нею спадкове майно, що залишилося після смерті її брата ОСОБА_2

Позивач до суду не зявилася, звернулася до суду із заявою, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач представник Лисянської селищної ради Черкаської області у судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Враховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе розгляд справи провести відповідно до вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Рішенням Лисянської селищної ради від 29.09.2017 року № 12-10/VII надано дозвіл фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 на встановлення тимчасової споруди (торговельного павільйону) для провадження підприємницької діяльності по вул. Вільного Козацтва, місце 2/3 в смт. Лисянка.

Договором від 11.09.2016 року № 2/3, 2/4 укладеному між Лисянською селищною радою та ОСОБА_2, встановлений особистий строковий сервітут на розміщення тимчасової споруди.

29 квітня 2017 року в смт.Лисянка, Черкаської області помер ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-СР № 295720 від 04.05.2017 року.

Спадкоємцем першої черги за законом є ОСОБА_1, яка фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем до дня його смерті.

Протягом шести місяців після смерті брата, позивач звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини, яка відкрилася після його смерті до якої входить магазин торговий павільйон, що розташований за адресою: вул. Вільного Козацтва, 2/3, смт.Лисянка, Черкаської області. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено, оскільки позивач не надав правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкоємцеві, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 01.11.2017 року. Тому позивач вимушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що позивач є спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_2, який володів за життя магазином торговим павільйоном, що розташований за адресою: вул Вільного Козацтва, 2/3, смт.Лисянка, Черкаської області. Позивач протягом встановленого для подання заяви про прийняття спадщини строку подав, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно позивач не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно, а тому її право на спадщину підлягає захисту саме у спосіб визнання за ними права власності на вищевказане майно.

Таким чином, вимоги позивача суд вважає обґрунтованими, отже позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.12, 13, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст. 16, 25, 392, 1261, 1268, 1270 ЦК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовом ОСОБА_1 до Лисянської селищної ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на торгівельний павільйон, загальною площею 29 м. кВ., плаща забудови 30 м. кв. розміщений по вулиці Вільного Козацтва, місце 2/3, в смт.Лисянка, Черкаської області, що належав ОСОБА_2, який помер 29 квітня 2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Черкаської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г.М. Яценко