Справа № 373/2332/16-ц Головуючий у І інстанції
Провадження № 2-др/780/58/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 23.11.2017
УХВАЛА

23 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Коцюрби О.П.,

Суддів - Сержанюка А.С., Мережко М.В.,

При секретарі Дрозд Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву ОСОБА_2 про ухвалення у справі додаткового рішення за апеляційною скаргою Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» про визнання незаконним та скасування наказу про зміну істотних умов праці, стягнення моральної шкоди.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши заяву про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області з позовом до Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» про визнання незаконним та скасування наказу про зміну істотних умов праці, стягнення моральної шкоди .

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2017 року позов задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2017 року, Національний історико-етнографічний заповідник «Переяслав» оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 01 червня 2017 року апеляційну скаргу Національного історико-етнографічного заповідника «Переяслав» відхилено , а рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 23 березня 2017 року залишено без змін.

Проте, при постановленні 01 червня 2017 року ухвали, колегією суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області не вирішено питання про відшкодування судових витрат ОСОБА_2 на правову допомогу адвоката в розмірі 1120 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 п. 4 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат повязаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат повязаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Статтею 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення іншою стороною, а в адміністративних справах субєктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Склад та розмір витрат, повязаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин, суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформленні у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

У п. п. 47, 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам розяснення, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору ( ст. ст. 46, 56 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї постанови, стягується не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Представником позивача не надано суду доказів того, що ОСОБА_2 при розгляді справи в суді апеляційної інстанції понесені додаткові витрати на правову допомогу, зокрема, витрати на підготовку заперечень на апеляційну скаргу у вище вказаній цивільній справі, у розмірі 1 120 грн., так як наданий ним, як доказ товарний чек від 04 травня 2017 року не є належним доказом.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення у справі додаткового рішення про стягнення судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу, необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 79, 84, 220, 307, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Заяву ОСОБА_2 про ухвалення у справі додаткового рішення про стягнення судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу відхилити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: