Провадження № 2/243/4024/2017
Справа № 243/8554/17
26 грудня 2017 року м. Словянськ
Слов'янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Кузнецова Р.В.,
при секретареві Малиновській І.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до ОСОБА_1, про стягнення надміру виплаченої пенсії, -
25 вересня 2017 року з Артемівського міськрайонного суду Донецької області до Словянського міськрайонного суду Донецької області надійшла цивільна справа за позовом Бахмутського обєднаного УПФУ Донецької області до ОСОБА_1, про стягнення надміру виплаченої пенсії. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачка ОСОБА_1 перебувала на обліку в Бахмутському обєднаному УПФУ Донецької області як отримувач пенсії за вислугу років працівникам охорони здоровя.
Пенсії за вислугу років відповідно до Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058-ІV будуть виплачуватися згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До прийняття такого законодавчого акта зберігаються умови призначення пенсії за вислугу років, передбачені Законом України Про пенсійне забезпечення від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ.
30 квітня 2015 року при наданні до відділу індивідуальних відомостей про застраховану особу було виявлено, що відповідачка ОСОБА_1 працює в Міській психоневрологічній лікарні м. Горлівки. В телефонному режимі 15 травня 2015 року зясувалося, що пенсіонерка працює за спеціальністю яка дає право отримувати пенсію за вислугу років.
У звязку із тим, що отримувач пенсії на час звернення до Бахмутського ОУ ПФУ не повідомила про факт роботи, виникла переплата пенсії за період з 01 жовтня 2014 року по 31 січня 2015 року в сумі 4 095,12 грн.
26 серпня 2015 року ОСОБА_1 була запрошена листом до управління, але до теперішнього часу не зявилась. 18 лютого 2016 року на електронну адресу управління надійшла копія трудової книжки, згідно із якою було встановлено, що ОСОБА_1 працює на посаді, яка не дає право на отримання пенсії за вислугою років.
До теперішнього часу кошти на розрахунковий рахунок управління не надходили.
Частиною 1 ст. 50 ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера... можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Керуючись ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року №1058-ІV, ст.ст. 3, 15, 109, 118 ЦПК України, постановою Вищого адміністративного суду України від 14 лютого 2014 року №2 позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь суму надміру виплаченої пенсії в розмірі 4095,12 грн.
Представник позивача ОСОБА_2 обєднаного УПФУ Донецької області, у судове засідання не зявився, подав до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача.
Відповідачка ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не зявилась без повідомлення причин , заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у її відсутності від неї до суду не надходило.
З огляду на викладене, оскільки відповідачка будучи повідомленою належним чином про дату, час і місце судового засідання, повторно не зявилася у судове засідання, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, зі згоди позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280, 281 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне.
30 вересня 2014 року відповідачка ОСОБА_1 звернулась до позивача Бахмутського ОУ ПФУ Донецької області із заявою про виплату пенсії, в якій просила запросити матеріали її пенсійної справи з УПФУ Калінінського району м. Горлівка Донецької області, та виплачувати пенсії за місцем проживання. Про прийняття на роботу, звільнення з роботи, зміни в складі сімї, зміну місця проживання, обставини, що можуть вплинути на її пенсійне забезпечення, зобовязалась своєчасно повідомити управління Пенсійного фонду (а.с. 5).
28 листопада 2014 року відповідачка ОСОБА_1 звернулась до позивача Бахмутського ОУ ПФУ Донецької області із заявою про призначення/перерахунок пенсії, про взяття на облік матеріалів її пенсійної справи, первинне призначення пенсії за вислугу років. При наданні документів пенсіонерка зазначила, що вона не працює і має право отримувати пенсію за вислугою років (а.с. 4).
30 квітня 2015 року при наданні до відділу індивідуальних відомостей про застраховану особу було виявлено, що відповідачка ОСОБА_1 з 01 жовтня 2014 року працює в Міській психоневрологічній лікарні м. Горлівки за спеціальністю яка дає право отримувати пенсію за вислугу років (індивідуальні відомості про застраховану особу а.с. 10, трудова книжка а.с. 12-13).
У звязку із тим, що отримувач пенсії на час звернення до Бахмутського ОУ ПФУ не повідомила про факт роботи, виникла переплата пенсії за період з 01 жовтня 2014 року по 31 січня 2015 року в сумі 4 095,12 грн. (довідка про переплату пенсії від 26 травня 2015 року а.с. 15).
26 серпня 2015 року ОСОБА_1 була запрошена листом до Бахмутського ОУ ПФУ (повідомлення від 26 серпня 2015 року № 2620/04 а.с. 16,17,18).
Однак до теперішнього часу відповідачка до відповідача не зявилась, кошти в рахунок повернення надміру виплаченої пенсії на розрахунковий рахунок управління не надходили.
Відповідно до п. п. 10,11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 1 листопада 1996 року « Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», Конституційні положення про законність судочинства та рівність усіх учасників процесу перед законом і судом ( ст. 129 Конституції) зобов'язують суд забезпечити всім їм рівні можливості щодо надання та дослідження доказів, заявлення клопотань та здійснення інших процесуальних прав. При вирішенні цивільних справ суд має виходити з поданих сторонами доказів.
Суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідачка у судове засідання не зявилась, не скористалась своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Відповідно до ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Виходячи зі змісту наведеної норми, сума пенсії, яка надміру виплачена, може бути повернута лише у двох випадках: коли вона виплачена внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних відомостей.
Відповідно до ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов язкове пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:
1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;
2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов'язковість якого надана Верховною ОСОБА_3 України;
3) у разі смерті пенсіонера;
4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;
5) в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст.102 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсіонери зобов'язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов'язку і одержання у зв'язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.
Згідно із ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», стягнення сум пенсії, надміру виплачених пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
Отже, вказані норми права визначають правову природу зайво сплачених сум пенсій, з вини відповідача, як завдану «шкоду».
Також ст. 1212 ЦК України зобов'язує особу, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), повернути потерпілому це майно.
При цьому ст. 1215 ЦК України встановлює, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Суд, враховуючи вищевказані обставини справи, вважає, що в діях ОСОБА_1 є ознаки, передбачені статтею 1215 ЦК України для повернення безпідставно набутих коштів, а саме: недобросовісність з боку відповідачки, як набувача, оскільки вона не повідомила управління Пенсійного фонду України про працевлаштування, внаслідок чого їй було надміру сплачено 4095,12 грн.
Таким чином, суд приходить до висновку, що існують законні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача надміру виплаченої суми пенсії в розмірі 4095,12 грн.
Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами , судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Аналіз наведених норм законодавства дозволяє дійти до висновку, що в разі якщо позивача звільнено від сплати судових витрат, а інших осіб які б їх понесли судом не встановлено, стягнення з відповідача судових витрат чинним процесуальним законодавством не передбачено.
На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 14, 81, 223, 280, 281, 259, 263 265, 273 ЦПК України, ст.ст. 1212, 1215 ЦК України, ст.ст. 49, 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" , суд, -
Позовні вимоги Бахмутського обєднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до ОСОБА_1, про стягнення надміру виплаченої пенсії - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Відповідно до Розділу VІІІ п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Відповідно до Розділу VІІІ п. 1.8 Перехідних положень ЦПК України до утворення апеляційних судів в апеляційних округах їхні повноваження здійснюють апеляційні суди, у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Слов'янського
міськрайонного суду ОСОБА_3