Придніпровський районний суд м.Черкаси
РІШЕННЯ
Справа № 711/7712/17
Номер провадження2/711/2378/17
Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:
головуючий суддя: Дунаєв С.О.
при секретарі: Нарадько Л.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
ОСОБА_1 (позивач) звернулась до суду 18.09.2017 з позовом до ОСОБА_2 (відповідач), в якому просила стягнути з відповідача на її користь кошти в сумі 6685грн, що були сплачені за підроблену судову будівельно-технічну експертизу, 5000грн. в якості відшкодування моральної шкоди та 98грн. на відшкодування матеріальної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 01.02.2013 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Черкаської міської ради, Управління Держкомзему в Черкаській області треті особи: Луганська державна нотаріальна контора № 2, Перша Черкаська державна нотаріальна контора, КП ЧООБТІ про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на частину будинку - задоволено частково, визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину № 723/7, видане 06.02.1973 Другою Луганською нотаріальною конторою ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_6, який помер 06.09.1969 року, та визнано за ОСОБА_1 право власності на 87/200 частини домоволодіння, розташованого в м. Черкаси вул. Крилова, 88. Також зазначила, що на підставі ухвали Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.03.2017 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та припинення спільної часткової власності, проведена судова будівельно-технічна експертиза. Позивач вважає, що зазначена експертиза проведена судовим експертом ОСОБА_2 некваліфіковано, без висвітлення питань зазначених в ухвалі Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.03.2017, а тому просить суд стягнути з відповідача кошти з оплати такої експертизи в сумі 6685грн, 5000грн на відшкодування моральної шкоди та 98грн. на відшкодування матеріальних збитків, повязаних із копіюванням висновку експерта.
Відповідач надала суду заперечення, в яких зазначила, що складений нею експертний висновок базувався на необхідності надати відповіді на питання, визначені в ухвалі суду про призначення експертизи. Під час огляду домоволодіння всі його співвласники були присутніми, але ОСОБА_3 не допустила ОСОБА_1 та її представника до своєї частки домоволодіння, внаслідок чого ця частина оглядалася без їх участі. Висновки здійснювались у відповідності із науково-методичними рекомендаціями «Розробка методичних рекомендацій по організації і проведенню судових будівельно-технічних експертиз по цивільних справах» та базується на технічній документації досліджує мого домоволодіння. Ніякої протиправної діяльності нею допущено не було, а тому просила відмовити у позові.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 підтримала доводи викладені в позовній заяві та пояснила, що ОСОБА_1 бажала провести експертизу для вирішення трьох питань, а в ухвалі Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.03.2017 було визначено шість питань, що є істотним порушенням інтересів позивача. Також зауважила, що позивача не допустили до участі в огляді експертом домоволодіння для експертного дослідження, що є порушенням порядку проведення експертизи. До того ж методика розрахунку складеного відповідачем експертного висновку є необєктивною та суперечить правовстановлюючим документам на домоволодіння, що і призвело до складання завідомо неправдивого висновку. Просила задовольнити позовні вимоги повністю.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні повністю підтримала доводи її представника та просила задовольнити позовні вимоги повністю.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, підтримала доводи викладені в запереченні, при цьому пояснила, що нею надані відповіді на всі питання, що зазначені в ухвалі Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.03.2017.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 01.03.2017 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності та припинення спільної часткової власності призначена судова будівельно-технічна експертиза на розгляд якої поставлені наступні питання:
1. Чи є технічна можливість відповідно до вимог нормативно-правових актів у галузі будівництва та установленому порядку користування будинком - розділити (виділити частку) із об'єкта нерухомого майна, а саме будинку № 88, по вулиці Крилова у місті Черкаси відповідно до часток співвласників 113/200 та 87/200, визначених рішенням апеляційного суду Черкаської області від 01 лютого 2013 року?
2. Коли, якою особою та на якій правовій підставі було здійснено переобладнання житлових кімнат, будинку № 88, розташованого по вулиці Крилова у місті Черкаси, які відповідно до документів технічної інвентаризації обліковуються, як: кімнати 2-3, (попередній розмір площі - 12, 8 м, поточний 9, 7 м); кімнати 2-4, (попередній розмір площі - 10, 9 м, поточний 14, 4 м)?
3. Чи обліковуються відповідно до технічних документів самочинно переобладнанні (побудовані) приміщення у будинку № 88, по вулиці Крилова у місті Черкаси?
4. Чи була технічна та правова можливість виділити ОСОБА_1 в рахунок спадкування 29/200 частки домоволодіння після смерті ОСОБА_6, житлову кімнату (до переобладнання), яка у документах технічної інвентаризації була раніше зазначена, як 2-4, із загальною площею 10, 9 м?
5. Чи є технічна та правова можливість виділити ОСОБА_1 в рахунок спадкування 29/200 частки домоволодіння після смерті ОСОБА_6, житлову кімнату (після переобладнання), яка у документах технічної інвентаризації на теперішній час зазначена, як 2-4, із загальною площею 14,4 м.?
6. Які є можливі варіанти поділу (виділу у натурі) об'єкта нерухомого майна, а саме будинку № 88, по вулиці Крилова у місті Черкаси відповідно до часток співвласників 113/200 та 87/200, визначених рішенням апеляційного суду Черкаської області від 01 лютого 2013 року?
Проведення експертизи доручено судовому експерту ОСОБА_2.
Відповідно до ст.53 ЦПК, розділу II Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, затверджено Наказом Міністерства юстиції України 12.12.2011 №3505/05, судовий експерт має право на оплату виконаної роботи та на компенсацію витрат, пов'язаних з проведенням експертизи і викликом до суду.
28.04.2017 року ОСОБА_1 оплачено вартість будівельно-технічної експертизи на рахунок №14/11/17 від 04.04.2017 в сумі 6685,20 грн. (квитанція Придніпровського відділення Черкаського ГРУ ПАТ КБ Приватбанк № 0.0 755671253.1 від 28.04.2017, а.с.4).
Оскільки висновки експертизи не відповідали інтересам ОСОБА_1, то нею був залишений без розгляду її позов до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ у натурі частки, що позбавило її можливості на відшкодування судових витрат в тому числі і з оплати експертизи.
За таких обставин, позивач вважає порушеними її права внаслідок недоліків робіт (послуг), що обумовлені неналежним, на думку позивача, висновком експерта, а тому вона звернулась до суду з зазначеним позовом.
Тож спір виник з правовідносин про відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків робіт (послуг), який регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК).
Згідно ст.3 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 4 ЦПК передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до положень ч.2 ст.16 ЦК одними зі способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування майнової та моральної шкоди.
Відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України).
Цивільні правовідносини з відшкодування шкоди регулюються положеннями глави 82 ЦК. Питання відшкодування шкоди, завданої внаслідок недоліків робіт (послуг) регулюється статтею 1210 ЦК.
З матеріалів справи вбачається, що позивач вимагає відшкодувати їй шкоду, завдану внаслідок недоліків робіт (послуг) судового експерта, що полягає у невірному, на думку позивача, експертному висновку. Згідно ч.2 ст.1210 ЦК в такому випадку шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується їх виконавцем.
Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3, ч.11, ч.13 ст.53 ЦПК України експертом є особа, якій доручено провести дослідження матеріальних обєктів, явищ і процесів, що містять інформацію про обставини справи, і дати висновок з питань, які виникають під час розгляду справи і стосуються сфери її спеціальних знань. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу», і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів. Експерт зобовязаний з'явитися за викликом суду, провести повне дослідження і дати обґрунтований та обєктивний письмовий висновок на задані йому питання, а у разі необхідності розяснити його. Експерт має право на оплату виконаної роботи та на компенсацію витрат, повязаних з проведенням експертизи і викликом до суду. За завідомо неправдивий висновок або за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків експерт несе кримінальну відповідальність, а за невиконання інших обовязків відповідальність, встановлену законом.
Як встановлено ст. 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про судову експертизу», незалежно від виду судочинства судовий експерт зобов'язаний провести повне дослідження і дати обґрунтований та об'єктивний письмовий висновок.
Статтею 14 цього Закону передбачено, що судовий експерт на підставах і в порядку, передбачених законодавством, може бути притягнутий до дисциплінарної, матеріальної, адміністративної чи кримінальної відповідальності.
Відповідно до п. 4 р. III Інструкції N 3505/5, судовий експерт здійснює судово-експертну діяльність тільки з тих видів судових експертиз і експертних спеціальностей, які зазначені у свідоцтві про присвоєння кваліфікації судового експерта.
Виходячи з положень п.2.3 р.II Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.98 N 53/5, експерту забороняється вирішувати питання, які виходять за межі спеціальних знань експерта та з'ясування питань права і надавати оцінку законності проведення процедур, регламентованих нормативно-правовими актами. Аналогічні положення передбачені і пп.3 п.4 р.ІІ Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 12.12.2011 року N 3505/5.
Згідно із ч.2 ст.86 ЦПК України кошти на оплату судової експертизи вносяться стороною, яка заявила клопотання про проведення експертизи. Якщо клопотання про проведення експертизи заявлено обома сторонами, витрати на її оплату несуть обидві сторони порівну. У разі неоплати судової експертизи у встановлений судом строк суд скасовує ухвалу про призначення судової експертизи.
Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п.2 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму ВССУ від 25 вересня 2015 року № 10) (далі - постанова), згідно із главою 8 розділу І ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Визначені ЦПК України види судових витрат є вичерпними, тому на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі, не може покладатися обов'язок нести інші витрати, не передбачені законодавством. Склад судових витрат по окремим його видам не є вичерпним.
Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується виключно ЦПК України. Зазначені витрати не є збитками в розумінні ст.22 ЦК України, не входять до складу ціни позову і не можуть стягуватися як збитки.
Разом із тим у п.45 роз'яснено, що, вирішуючи питання про відшкодування витрат, пов'язаних із проведенням судових експертиз, суду необхідно враховувати, що відповідно до ст. 15 Закону України від 25 лютого 1994 року № 4038-ХІІ «Про судову експертизу» витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України та судово-медичними і судово-психіатричними установами Міністерства охорони здоров'я України відшкодовуються в порядку, передбаченому законодавством.
При цьому витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести сторона, яка заявила клопотання про проведення судової експертизи, а якщо таке клопотання заявлено двома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну (ст. 86 ЦПК України). Тому в ухвалі про призначення експертизи суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, у тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи експертній установі (судовому експерту, який не є працівником державної спеціалізованої установи) (ст.7 Закону України «Про судову експертизу»). У разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони від оплати витрат, пов'язаних із проведенням судової експертизи, суд скасовує ухвалу про призначення судової експертизи (ч.2 ст.86 ЦПК України) і настають наслідки, передбачені ч.1 ст.146 ЦПК України.
Після закінчення розгляду справи витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу судом на загальних підставах, визначених ст.88 ЦПК України. При цьому постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави» встановлено граничний розмір компенсації витрат, пов'язаних із проведенням судових експертиз.
Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,не підлягає задоволенню в обраний позивачем спосіб, адже вказані витрати у сумі 6685грн. з оплати вартості судової будівельно-технічної експертизи,які понесла ОСОБА_1за проведення в судовій справі судової експертизи, є судовими витратами.
Натомість у відносинах про відшкодування шкоди однією з підстав для її відшкодування в контексті даних спірних правовідносин є протиправних характер поведінки відповідача. Аналіз встановлених в судовому засіданні обставин та змісту експертного висновку свідчить про відсутність ознак протиправної діяльності в діях відповідача, як судового експерта.
Доводи позивача про неправомірне визначення експертом розміру вартості компенсації частки домоволодіння для досягнення варіанту його фактичного розподілу в натурі за запропонованим експертом способом не є протиправним. Відповідно до відомостей Реєстру атестованих судових експертів, що є загальнодоступною інформацією, відповідач має спеціальність, зокрема, із дослідження обєктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів та визначення оціночної вартості будівельних обєктів та споруд. Отже запропонований варіант оціночної вартості частини домоволодіння не є виходом експерта за межі його спеціальних знань.
Варто також звернути увагу, що судовий експерт не є субєктом владних повноважень, а відтак його дії та рішення не є обовязковими для виконання, а є результатом його практичної діяльності, які беруться до уваги іншими учасниками суспільних правовідносин та судом при вчиненні певних дій у конкретних випадках, передбачених законом. Отже з огляду на положення ст.19 Конституції України складений судовим експертом акт за наслідками проведення експертної діяльності не створює для інших учасників суспільних правовідносин обовязкових правил поведінки, а лише констатує наявність обставин, які мають бути взяті до уваги. До того ж висновок експерта є одним з доказів в цивільному судочинстві і не має привілейованого значення, а оцінюється судом на загальних підставах. Отже доводи позивача про завдання їй шкоди внаслідок складення експертом саме такого висновку є необґрунтованими, а тому підстави для покладання на відповідача юридичної відповідальності з відшкодування вартості проведеної експертизи відсутні.
Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Судом встановлено, що моральна шкода, яку вимагає відшкодувати позивача, полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї відповідача (п.2 ч.2 ст.23 ЦК). Натомість, беручи до уваги, що судом не встановлено протиправності дій відповідача у звязку із проведенням експертного дослідження, то підстави для відшкодування моральної шкоди також відсутні.
За таких обставин позов не підлягає до задоволення.
Вирішуючи питання про судові витрати суд виходить з того, що судові витрати по справі складаються із витрат, понесених позивачем із сплати судового збору. Оскільки позов не підлягає до задоволення, то понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 Цивільно-процесуального кодексу України, суд -
У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Рішення може бути оскаржене особами, які брали участь у справі, шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Придніпровський районний суд міста Черкаси. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: ОСОБА_9