Справа № 310/6396/17
РІШЕННЯ

Іменем України

05 грудня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

за участю позивачки ОСОБА_1, представника позивачки ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз», товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» Бердянський ВР, треті особи Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Головне управління Держпродспоживслужби у Запорізькій області, про захист прав споживача, визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПАТ «Запоріжгаз», ТОВ «Запоріжгаз збут» Бердянський ВР, треті особи Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Головне управління Держпродспоживслужби у Запорізькій області, про захист прав споживача, визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивачка є побутовим споживачем природного газу, особовий рахунок № НОМЕР_1. Відповідно до умов договору, укладеного з відповідачем, та Постанови КМУ від 23 березня 2016 року № 203 за послуги з газопостачання вона сплачувала 7,1 куб.м на одну особу (за наявності плити газової у разі відсутності централізованого гарячого водопостачання та газового водонагрівача). Рішенням комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз» з 01 листопада 2016 року їй був збільшений фактичний обєм спожитого природного газу за граничними обємами споживання природного газу у розмірі 18,3 куб.м на одну зареєстровану особу. Рішення комісії ґрунтується на акті про порушення від 01 листопада 2016 року, складеного представником оператора ГРМ, в якому нібито зафіксована її відмова від встановлення загальнобудинкового лічильника газу за рахунок оператора ГРМ. Таким чином, з листопада 2016 року по лютий 2017 року ПАТ «Запоріжгаз» здійснило нарахування тарифу, а з ТОВ «Запоріжгаз збут» надходили квитанції щодо сплати нею за послуги спожитого газу, виходячи з граничних розмірів 18,3 куб.м на одну зареєстровану особу. Крім зазначеного, на її звернення щодо встановлення індивідуального лічильника газу ПАТ «Запоріжгаз» безпідставно відмовлено. ОСОБА_4, як споживач, від встановлення лічильника газу не відмовлялася, копія акту їй не видавалася, жодного акту вона не підписувала, жодних перешкод щодо встановлення лічильника газу не чинила, про дату і час засідання комісії її не повідомляли, рішення комісії їй не вручили. З огляду на порушення відповідачем приписів Кодексу ГРМ з боку представників оператора ГРМ та відсутність порушень з її боку, вважає, що визначення вартості за граничними обємами споживання природного газу у відповідності з додатком 15 Кодексу ГРМ є незаконним та таким, що підлягає скасуванню. Враховуючи наведене, просила суд скасувати рішення комісії з розгляду актів про порушення ПАТ «Запоріжгаз» щодо визначення їй фактичного обєму спожитого природного газу за граничними обємами споживання, зобовязати відповідача здійснити перерахунок вартості спожитого позивачкою природного газу за період з жовтня 2016 року до лютого 2017 року за нормою 7,1 куб.м на одну особу на місяць, а також зобовязати ПАТ «Запоріжгаз» за свій рахунок до 01 січня 2018 року встановити в її квартирі індивідуальний лічильник газу.

Позивачка та її представник позовні вимоги підтримали з викладених в позові підстав, просили їх задовольнити.

Представник відповідача ПАТ «Запоріжгаз», який також є представником третьої особи ТОВ «Запоріжгаз збут», заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування заперечень послався на те, що встановлення ПАТ «Запоріжгаз» будинкових засобів обліку природного газу відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», глави 5 розділу 9 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494. На вимогу вказаного Закону ПАТ «Запоріжгаз», як оператор ГРМ, 01 листопада 2016 року здійснив спробу встановлення загальнобудинкового ВОГ в будинку № 50 по вул. Морській в м. Бердянську. Проте мешканці будинку, квартири яких не були обладнані побутовими лічильниками газу, в тому числі позивачка ОСОБА_1, відмовилися від встановлення загальнобудинкового засобу обліку природного газу. Працівниками ПАТ «Запоріжгаз» по квартирі позивачки був складений акт від 01 листопада 2016 року про порушення № 224. Вказаний акт був підписаний власноручно позивачкою, ніяких зауважень на момент складання акту вона не висловила. Тому її твердження про те, що вона не підписувала ніякого акту, є голослівними. Дії працівників ПАТ «Запоріжгаз» щодо складання акту позивачка не оскаржувала. Акт про порушення був розглянутий на засіданні комісії ПАТ «Запоріжгаз» 15 грудня 2016 року. Було вирішено здійснити розрахунок обємів природного газу за граничними обємами споживання природного газу, визначених у додатку № 15 Кодексу ГРМ у розмірі 18,3 кв.м на одну особу. Вимоги позивачки про скасування рішення комісії та зобовязання здійснити перерахунок є неналежним способом захисту своїх прав, вимога про встановлення індивідуального лічильника не ґрунтуються на законі, тому просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи НКРЕКП в судове засідання не зявився, просив розглянути справу за його відсутності, надіслав до суду письмові пояснення щодо застосування нормативних актів, які передбачають встановлення загальнобудинкових лічильників природного газу, складання актів про порушення оператором ГРМ.

Представник третьої особи Головного управління Держпродспоживслужби у Запорізькій області в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив.

Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Постачання природного газу мешканцям (споживачам) на території міста Бердянська здійснює субєкт господарювання ПАТ «Запоріжгаз», який відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» кваліфікується як оператор газорозподільної системи (далі оператор ГРМ).

ОСОБА_1 проживає в квартирі № 110 багатоквартирного будинку № 50 по вул. Морській м. Бердянську. 23 березня 2016 року між нею та ВАТ «Запоріжгаз» був укладений договір про надання послуг з газопостачання.

Працівники ПАТ «Запоріжгаз» на виконання Плану розвитку газорозподільної системи ПАТ «Запоріжгаз» на 2016-2025 роки, який був затверджений постановою НКРЕКП, 01 листопада 2016 року намагалися встановити загальнобудинковий вузол обліку газу в будинку № 50 по вул. Морській за кошти оператора ГРМ.

Проте мешканці будинку не допустили їх до виконання робіт, в звязку із чим 01 листопада 2016 року представники оператора ГРМ склали ОСОБА_3 про порушення, в тому числі і ОСОБА_3 № 224 відносно споживача ОСОБА_1, який був підписаний нею особисто.

15 грудня 2016 року комісія ПАТ «Запоріжгаз» розглянула акти про порушення Кодексу газорозподільних систем, в т.ч. і ОСОБА_3 № 224, і прийняла рішення про здійснення розрахунку фактичного обєму спожитого природного газу відповідно до Кодексу газорозподільних систем.

Особливості встановлення лічильників газу споживачам визначаються Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (далі Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону субєкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобовязані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема, тільки для приготування їжі до 1 січня 2018 року. При цьому обовязок забезпечити встановлення лічильників газу трактується Законом лише з технічної точки зору як виконання робіт і не включає в себе поняття повного фінансування таких робіт за кошти субєкта господарювання.

Враховуючи вищезазначене, субєкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобовязані в термін до 01 січня 2018 року для зазначеної групи населення забезпечити встановлення лічильників газу, як індивідуальних так і загальнобудинкових, що забезпечить 100% облік спожитого природного газу населенням.

При цьому, у разі невстановлення населенню у строки, зазначені у ч. 1 ст. 6 Закону, лічильників газу з вини субєктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України (положення ч. 1 ст. 6 Закону).

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок:

- коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території;

- коштів відповідного бюджету;

- інших джерел, не заборонених законодавством.

Відповідно до положень глави 1 розділу Х Кодексу газорозподільних систем (далі Кодекс ГРМ) приладовий облік природного газу в ГРМ організовується та здійснюється з метою отримання та реєстрації за допомогою комерційного вузла обліку газу (далі ВОГ) інформації про обєми передачі (розподілу, споживання) природного газу в точках вимірювання та подальшого її використання при забезпеченні комерційного обліку природного газу між субєктами ринку природного газу.

Передача (розподіл, споживання) природного газу до/з газорозподільної системи здійснюється за умови наявності комерційного вузла обліку природного газу.

Для визначення обєму спожитого (розподіленого) природного газу по обєкту споживача використовуються дані комерційного вузла обліку оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного ВОГ у оператора ГРМ використовуються дані комерційного ВОГ споживача. Споживач не може відмовитись від встановлення комерційного ВОГ з ініціативи та за кошти оператора ГРМ. В іншому випадку розподіл природного газу такому споживачу припиняється в порядку, визначеному розділом VІ Кодексу ГРМ.

При цьому, відповідно до положень глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ визначення фактичного обєму споживання (розподілу/постачання) природного газу (алокація) по обєкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Для визначення фактичного обєму споживання (розподілу/постачання) природного газу (алокація) приймаються дані лічильника газу оператора ГРМ.

У разі відсутності лічильника газу оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача. При цьому оператор ГРМ має право протягом експлуатації лічильника газу та відповідно до вимог Кодексу ГРМ здійснювати контрольне зняття показань засобу вимірювальної техніки (далі ЗВТ) (лічильника газу) для контролю та перевірки його показань.

Якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу (індивідуальним або загальнобудинковим) не забезпечений лічильником газу, фактичний обєм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по обєкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання.

Якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу, відмовляється від його встановлення за рахунок оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу ХІ цього Кодексу ГРМ), фактичний обєм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу (алокація) по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними обємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку № 10 до Кодексу ГРМ (станом на 01 листопада 2016 року).

Таким чином, судом встановлено, що на час виникнення спірних правовідносин, квартира споживача ОСОБА_1 не була обладнана індивідуальним лічильником газу, крім того, вона 01 листопада .2017 року відмовилася від встановлення загальнобудинкового лічильника газу, що підтверджується ОСОБА_3 про порушення № 224, який вона особисто підписала. Тому комісією ПАТ «Запоріжгаз» було вирішено здійснити фактичний обєм споживання природного газу за граничними обємами, визначеними у додатку 10 до Кодексу газорозподільних систем» - 18,3 кв.м (плита газова у разі відсутності централізованого гарячого водопостачання та газового водонагрівача). Таким чином, ОСОБА_1 з жовтня 2016 року по лютий 2017 року розрахунок фактичного обєму спожитого природного газу здійснювався за нормою 18,3 кв.м.

Такі дії ПАТ «Запоріжгаз» узгоджуються з положеннями Кодексу газорозподільних систем.

У відповідності до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК України, цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способом захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Таким чином, рішення комісії з розгляду актів про порушення щодо визначення позивачці норм фактичного обєму спожитого природного газу за граничними обємами споживання природного газу населенням та факт донарахування обємів спожитого природного газу чи направлення рахунку про його оплату, на які позивачка посилається в обґрунтування своїх вимог, є внутрішніми документами підприємства і не встановлюють для позивачки будь-яких обовязків, крім рекомендації сплатити вартість донарахованого обєму та, відповідно, не належать до актів у розумінні ст. 16 ЦК України. Такі документи не є обовязковими до виконання ненормативними актами, вони лише фіксують факти, а отже, певних обовязків на позивачку вони безпосередньо не покладають, а відтак не порушують її права та інтереси.

Таким чином, оскарження дій ПАТ лише щодо факту прийняття рішення комісією щодо задоволення акту про порушення та нарахування (донарахування) обємів природного газу не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту.

Враховуючи наведене, суд проходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Запоріжгаз», товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут» Бердянський ВР, треті особи Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Головне управління Держпродспоживслужби у Запорізькій області, про захист прав споживача, визнання дій незаконними та зобовязання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_5