Справа № 182/6988/17
Провадження № 2/0182/4134/2017
У Х В А Л А

Іменем України

26.12.2017 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька - Шаховал І.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", третя особа: Службова особа - керівник підприємства Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", Державна служба України з питань праці у Дніпропетровській області, про зміну формулювання наказу роботодавця про звільнення, -

ВСТАНОВИВ:

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ПАТ "Нікопольський завод феросплавів", третя особа: Службова особа - керівник підприємства ПАТ "Нікопольський завод феросплавів", Державна служба України з питань праці у Дніпропетровській області, про зміну формулювання наказу роботодавця про звільнення.

Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2017 року вищевказану позовну заяву було залишено без руху, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України (в редакції від 18 березня 2004 року), до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив дві вимоги немайнового характеру, зокрема: просив суд змінити формулювання причини звільнення в наказі керівника ПАТ "Нікопольський завод феросплавів", вказавши підставу звільнення "З ініціативи працівника на підставі ч. 3 ст.38 КЗпП України", а також просив суд зобов"язати ПАТ "Нікопольський завод феросплавів" внести відповідні зміни до трудової книжки працівника, відповідно до інструкції "Про порядок ведення трудових книжок працівників" від 27 вересня 1993 року, затвердженого Міністерством юстиції України від 17 серпня 1993 року № 110.

Дані вимоги не пов"язані із стягненням заробітної плати та поновленням на роботі, а тому є об"єктом справляння судового збору, який розраховується у відповідності до ставок, встановлених Законом України «Про судовий збір».

Згідно із п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 640 грн. 00 коп.

Відповідно до положень ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, розмір судового збору за дві позовні вимоги немайнового характеру, повинен був складати 1280 грн. 00 коп. Враховуючи дані обставини, ОСОБА_1 на виконання вищевказаної ухвали суду долучив квитанцію про сплату судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп., оскільки при подачі позовної заяви судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. ним був сплачений.

Крім того, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року, із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 4 від 01.04.1994 року, № 18 від 26.10.1995, № 15 від 25.05.1998 «Про практику розгляду судами трудових спорів", у справах, що стосується звільнення працівника з роботи слід залучати в якості третьої особи службову особу-керівника підприємства. Проте в позовній заяві позивачем першочергово, не зазначено третьою особою керівника, який прийняв рішення про його звільнення.

20 грудня 2017 року від ОСОБА_1, на виконання ухвали Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2017 року, надійшла уточнена позовна заява, в якій передбачені недоліки вищевказаною ухвалою суду були виконанні частково.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в уточненій позовній заяві в якості третьої особи зазначив: Службова особа - керівник підприємства Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", Однак, позивачу у позовній заяві в якості третьої особи слід вказати відповідну службову чи посадову особу з зазначенням зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання (перебування), якою позивача було звільнено з роботи, оскільки спірні правовідносини торкаються і її інтересів і без неї справу розглянути не можливо.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 175 ЦПК України (в редакції від 15 грудня 2017 року), позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Однак, в уточненій позовній заяві від 20 грудня 2017 року вищевказані відомості відсутні.

Крім того, в ухвалі Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2017 року позивачу необхідно було викласти як мотиви, так і докази залучення в якості третьої особи Державну службу України з питань праці у Дніпропетровській області. При цьому, ОСОБА_1 в уточненій позовній заяві зазначає, що залучення до участі у справі, в якості третьої особи здійснюється на підставі ст. 35, 36 ЦПК України та постанови КМУ від 11 лютого 2015 року №96 "Про затвердження Положення про Державну службу України з питань праці", а саме: пункт третій зобов"язує здійснювати державний контроль з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю. А тому, ухвалене рішення може вплинути на права та обов"язки сторін, а саме як позивача, так і відповідача, а також, в тому числі, право позивача пред"явити позов про неналежного виконання обов"язку щодо здійснення контролю з приводу питань нагляду за додержанням законодавства.

Однак, відповідно до вищевказаних статей ЦПК України (в редакції від 18 березня 2004 року), які втратили свою чинність із набранням та вступу в законну силу ЦПК України від 15 грудня 2017 року, дані вимоги не підпадають під норми діючого законодавства.

Статтею 53 ЦПК України, передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов'язки щодо однієї зі сторін.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно уточнити та викласти як мотиви, так і докази, яким саме чином пред"явлені вимоги до ПАТ "Нікопольський завод феросплавів" щодо зміни формулювання наказу роботодавця про звільнення, можуть вплинути на права та обов"язки вищевказаної третьої особи.

Також, в уточненій позовній заяві ОСОБА_1 адресу місця знаходження третьої особи - Державної служби України з питань праці у Дніпропетровській області - вказує як м.Дніпро, вул. Січеславська Набережна, буд. 17/424, в той час, коли, відповідно до відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань назва юридичної особи значиться, як Головне управління держпраці у Дніпропетровській області (Управління держпраці) та адреса місця знаходження не співпадає з адресою, вказаною в уточненій позовні заяві.

Тому, позивачу необхідно уточнити повне найменування юридичної особи, місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також відомі номери засобів зв'язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

За таких обставин, суддя, встановивши, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у статтях 175 ЦПК України, постановляє ухвалу, якою залишає позовну заяву без руху, про що сповіщає позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. 175, 185, 258-260 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", третя особа: Службова особа - керівник підприємства Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", Державна служба України з питань праці у Дніпропетровській області, про зміну формулювання наказу роботодавця про звільнення, - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали, інакше заяву вважати неподаною і повернути позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_2