ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
№ 2-о/201/190/2017
РІШЕННЯ

іменем України

08 листопада 2017 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого судді Федоріщева С.С.

при секретарі Кияшко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Державний нотаріальний архів Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, -

ВСТАНОВИВ:

23.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська з заявою за участю заінтересованої особи - Державний нотаріальний архів Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, обґрунтувавши свої вимоги тим, що згідно із дублікатом договору купівлі-продажу від 04.03.1992 посвідченого державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 за реєстровим номером № 1127, який видано замість втраченого, заявнику належить квартира № 32, розташована в корпусі №3 будинку №112 по вул. Набережна Перемоги у м. Дніпропетровську. У зазначеному документі номер будинку та корпусу вказано як 112/3, тобто слово корпус відсутнє. Проте у паспорті громадянина України заявника адреса його проживання та реєстрації значиться як: АДРЕСА_1. У звязку з чим, для проведення реєстрації в державному реєстрі, просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу дублікату договору купівлі-продажу квартири № 32, розташованої в корпусі №3 будинку №112 по вул. Набережна Перемоги у м. Дніпро, укладений 04.03.1992, між виконавчим комітетом Жовтневої районної Ради народних депутатів в особі ОСОБА_3 та ОСОБА_1, посвідчений державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 за реєстровим номером № 1127.

В судове засідання заявник не з'явився, його представник надав заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, просив встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Заінтересована особа Державний нотаріальний архів Дніпропетровської області в судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи у суді повідомлялась належним чином, однак в судове засідання не зявилася надала заяву про можливість розгляду справи без їх участі. Оскільки сторони повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі зацікавленої особи, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно із дублікатом договору купівлі-продажу від 04.03.1992 посвідченого державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 за реєстровим номером № 1127, який видано замість втраченого, заявнику належить квартира № 32, розташована в корпусі №3 будинку №112 по вул. Набережна Перемоги у м. Дніпропетровську. У зазначеному документі номер будинку та корпусу вказано як 112/3, тобто слово корпус відсутнє. (а.с.6).

Згідно довідки № 46452 від 14.085.2014 виданої на імя ОСОБА_1, останній мешкає у квартирі № 32, яка розташована в корпусі №3 будинку №112 по вул. Набережна Перемоги у м. Дніпропетровську. (а.с.7).

Також судом встановлено, що згідно копії паспорту заявник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 з 03.05.1988 (а.с.5).

Технічний паспорт, наявний в матеріалах справи на квартиру № 32 також підтверджує той факт, що вказана квартира знаходиться у корпусі №3, будинку № 112 по вул. Набережній Перемоги у м. Дніпропетровську.

Вирішуючи питання про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, суд виходить з наступного.

Згідно п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі.

Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки від цього факту безпосередньо породжуються юридичні наслідки, в даному випадку проведення реєстрації в державному реєстрі, і законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

В силу ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий стороною на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції").

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

При вирішенні даного цивільно - правового спору суд також враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004.

Отже, в своїй сукупності проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, враховуючи також відсутність заперечень від заінтересованої особи заявленим вимогам, з урахуванням принципу юридичної визначеності суд, вважає, що заява є законною та обґрунтованою, та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 256-259 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Державний нотаріальний архів Дніпропетровської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу дублікату договору купівлі-продажу квартири № 32, розташованої в корпусі №3 будинку №112 по вул. Набережна Перемоги у м. Дніпро, укладений 04.03.1992, між виконавчим комітетом Жовтневої районної Ради народних депутатів в особі ОСОБА_3 та ОСОБА_1, посвідчений державним нотаріусом Першої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_2 за реєстровим номером № 1127.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.С. Федоріщев