Справа № 466/5672/17 Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/5869/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Юзефович Ю.І.,

з участю: представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4 міської ради

ОСОБА_5, представника відповідача ОСББ «Елітний-Люкс» ОСОБА_6, представника третьої особи ТзОВ «Резерв Плюс» ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами товариства з обмеженою відповідальністю «Резерв Плюс» та ОСОБА_4 міської ради на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 08 серпня 2017 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Елітний-Люкс», ОСОБА_4 міської ради, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Резерв Плюс», про скасування ухвали ОСОБА_4 міської ради та зобовязання до вчинення дій,

в с т а н о в и л а:

07.08.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив усунути перешкоди у користуванні майном шляхом зобовязання ОСОБА_4 міської ради та обєднання співвласників багатоквартирного будинку (далі-ОСББ) «Елітний-Люкс» забезпечити йому вільний доступ до заїзду по дорозі (загального користування) з проспекту ОСОБА_8 до будинку №9А по вул.Лемківській у м.Львові; визнати незаконною та скасувати ухвалу ОСОБА_4 міської ради №2182 від 29.06.2017 року «Про затвердження ТзОВ «Резерв Плюс» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул.Лемківській,9».

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він є власником двох квартир в будинку №9А по вул.Лемківській у м.Львові і користувався заїздом до свого помешкання з проспекту ОСОБА_8, оскільки іншого варіанту заїзду до будинку не було, однак, оспорюваною ухвалою ОСОБА_4 міської ради №2182 від 29.06.2017 року земельну ділянку площею 1,4804 га, на якій знаходився заїзд до будинку, було надано в оренду ТзОВ «Резерв Плюс» для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з розміщенням торгово-офісних приміщень та обєктів громадського призначення за рахунок земель житлової та громадської забудови, перевівши їх із земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення, внаслідок чого він (позивач) та інші власники квартир в будинку будуть позбавлені доступу до власних житлових квартир.

Разом з позовною заявою позивач подав до суду заяву про забезпечення позову в даній справі, в якій просив забезпечити його позов шляхом заборони ОСОБА_4 міській раді до закінчення розгляду справи укладати договір оренди земельної ділянки площею 1,4804 га (у тому числі площею 0,1945 га у межах червоних ліній з обмеженнями без права будівництва та посадки багаторічних насаджень) по вул.Лемківській, 9 (кадастровий номер :03:001:0036) із ТзОВ «Резерв Плюс» та затверджувати містобудівну документацію ТзОВ «Резерв Плюс», а також вчиняти будь-які дії щодо забезпечення внесення змін у земельно-кадастрові дані щодо вказаної земельної ділянки.

Необхідність забезпечення позову в такий спосіб позивач обґрунтовував тим, що оспорюваною ухвалою ОСОБА_4 міської ради передбачено укладення між нею та ТзОВ «Резерв плюс» договору оренди землі терміном на 10 років, після укладення якого розпочнеться будівництво багатоквартирних житлових будинків з розміщенням торгово-офісних приміщень та обєктів громадського призначення, що унеможливить або значно утруднить в подальшому виконання можливого рішення суду про задоволення позову, зокрема, в частині приведення земельної ділянки до попереднього стану для забезпечення йому можливості користуватись існуючим до будинку заїздом.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 08.08.2017 року заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Забезпечено позов у даній справі лише шляхом заборони ОСОБА_4 міській раді до закінчення розгляду справи вчиняти дії на виконання оскаржуваної ухвали №2128 від 29.06.2017 року «Про затвердження ТзОВ «Резерв Плюс» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на вул. Лемківській, 9» в частині укладення договору оренди земельної ділянки площею 1,4804 га (у тому числі площею 0,1945 га у межах червоних ліній з обмеженнями без права будівництва та посадки багаторічних насаджень) по вул.Лемківській, 9 (кадастровий номер :03:001:0036) із ТзОВ «Резерв Плюс».

Ухвалу суду оскаржили відповідач ОСОБА_4 міська рада та третя особа ТзОВ «Резерв Плюс», просять скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову в повному обсязі.

Свої доводи апелянт ТзОВ «Резерв Плюс» обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала постановлена судом з грубим порушенням норм процесуального закону, який регулює питання забезпечення позову, оскільки судом не в повному обсязі було зясовано обставини, за яких позивач просив вжити заходи забезпечення позову, не досліджено питання відповідності та співмірності позовних вимог вжитим заходам забезпечення позову. Вважає, що обраний позивачем захід забезпечення позову по суті дублює позовні вимоги і їх застосування призведе до фактичного ухвалення рішення без розгляду справи по суті. Вважає безпідставними посилання ОСОБА_2, що розташована між будинками по вул. Лемківській 9 та 9А земельна ділянка є територією загального користування, оскільки детальний план території в межах розташування вказаної земельної ділянки не затверджений ОСОБА_4 міською радою і жодних рішень про віднесення вказаної земельної ділянки до земель загального користування для влаштування заїзду та дороги ОСОБА_4 міська рада не приймала, а відтак, права позивача не порушені.

Свої доводи апелянт ОСОБА_4 міська рада обґрунтовує тим, що рішення про віднесення вказаної земельної ділянки до земель загального користування для влаштування проїзду та проходу з проспекту ОСОБА_8 до існуючого житлового будинку по вул.Лемківській, 9А не приймалося, а фактичне розміщення заїзду до будинку є самовільним захопленням земельної ділянки комунальної власності без згоди ОСОБА_4 міської ради. Стверджує, що ухвала ОСОБА_4 міської ради від 29.06.2017 року «Про затвердження ТзОВ «Резерв Плюс» проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки по вул. Лемківській, 9» не порушує прав позивача, а укладення договору оренди землі з ТзОВ «Резерв Плюс» не становить реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, оскільки укладення договору оренди землі не свідчить про те, що на цій земельні ділянці будуть проводитись будівельні роботи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони відповідача ОСОБА_4 міської ради та третьої особи ТзОВ «Резерв Плюс» в підтримання апеляційних скарг, заперечення сторони позивача та відповідача ОСББ «Елітний-Люкс», перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційних скарг з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України, в редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України, одним із видів забезпечення позову є заборона вчиняти певні дії.

У відповідності до ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (п.п. 4, 10) розяснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону й те, що між сторонами дійсно виник спір щодо законності надання оспорюваною ухвалою земельної ділянки, яка знаходиться біля будинку позивача, в оренду ТзОВ «Резерв Плюс», зокрема, для проведення на ній будівельних робіт, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність забезпечення позову у даній справі в обраний позивачем і визначений судом в оскаржуваній ухвалі спосіб, оскільки він не виходить за межі предмету позову в даній справі, так як пунктом 2.1 оспорюваної ухвали ОСОБА_4 міської ради №2182 від 29.06.2017 року передбачено укладення договору оренди, в тому числі, й для будівництва та обслуговування багатоквартирних житлових будинків з розміщенням торгово-офісних приміщень та обєктів громадського призначення, а тому у випадку укладення договору оренди землі для використання її третьою особою за цільовим призначенням може бути утруднене виконання рішення суду про задоволення позову, однією з вимог за яким є усунення перешкод в користуванні майном, шляхом забезпечення позивачеві вільного доступу до існуючого заїзду до будинку, який знаходиться на спірній земельній ділянці.

Колегія суддів не бере до уваги подані апеляційному суду письмові докази в обґрунтування вимог по апеляційних скаргах та заперечень на них, оскільки такі не досліджувались судом першої інстанції при вирішенні даного питання, що не перешкоджає особам, яких стосуються вжиті судом заходи забезпечення, звертатись до районного суду із заявами про зміну та/або скасування вжитих судом оскаржуваною ухвалою заходів забезпечення позову в даній справі.

Таким чином, визначених процесуальним законом підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції немає, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду по суті даного питання, а тому апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384, 389 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю «Резерв Плюс» та ОСОБА_4 міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 08 серпня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 29 грудня 2017 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

ОСОБА_9