Провадження № 2/263/3437/2017
УХВАЛА

ІМЕМЕНМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_2, поданої в інтересах ОСОБА_3, до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 15 грудня 2017 року, яка відправлена поштовим відправленням 13 грудня 2017 року, надійшла позовна заява ОСОБА_2, яка подана в інтересах ОСОБА_3, до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька.

На обґрунтування вимог ОСОБА_2, яка подала позовну заяву в інтересах ОСОБА_3, посилається на те, що 03 серпня 1996 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 укладений шлюб, який зареєстрований у Міському відділу реєстрації актів цивільного стану м. Маріуполя Донецької області, про що зроблений актовий запис № 504. Під час шлюбу 19 січня 2008 року у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 народилася дитина ОСОБА_5. ОСОБА_3 має у власності квартиру у м. Севастополі, тому разом з дитиною проживають на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим. Дитини навчається у 4-му класі Загальноосвітньої школи № 15 та знаходиться на утриманні позивача. Нотаріально посвідчену згоду на виїзд дитини відповідач не надає. Відповідач з непорозумінням відноситься до виїзду дитини до м. Маріуполя з м. Севастополя, оскільки на теперішній час тривають суди з розподілу майна подружжя. ОСОБА_2 є матірю ОСОБА_3, сам позивач не має можливості звернутися до суду з цим позовом, дитина ОСОБА_5 є її онуком, дитина позбавлена можливості приїжджати до ОСОБА_2 та дідуся. Приїзд дитини до м. Маріуполя необхідний для сімейних стосунків. На теперішній час дідусь хворіє, втрачає зір та бажає зустрічі з онуком.

Посилаючись на положення ч. 2 ст. 154 СК України, ст. 313 ЦК України, Порядок виїзду на тимчасово окуповано території та виїзду з неї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року № 367, Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1995 року № 57, позивач просить суд надати ОСОБА_3 дозвіл на виїзд громадянину, який не досяг 16-річного віку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу батька ОСОБА_4, до тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим строком до виконання 16-річного віку дитини.

До позовної заяви ОСОБА_2, яка представляє інтереси ОСОБА_3, долучено наступні фотокопії письмових документів: 10 та 11 сторінку паспорту невідомої особи; довіреність від 29 червня 2017 року видану ОСОБА_3 на імя ОСОБА_2, якою уповноважила останню діяти в її інтересах і бути її представником з усіма необхідними повноваженнями з питань, що її стосуються, а саме: відчуження (продаж, міна) та реєстрації права власності від її імені: належної ОСОБА_3 частки нежитлового приміщення № 1, яке розташоване за адресою: проспект Металургів, 194, м. Маріуполь, Донецька область, з правом збору та підготовки необхідних документів та представництва інтересів у всіх без винятку установах, на підприємствах та організаціях; свідоцтво про народження ОСОБА_5; свідоцтво про укладення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_3; довідку про навчання ОСОБА_5 у Загальноосвітній школі № 15 м. Севастополя Автономної Республіки Крим; Витяг з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28 лютого 2013 року про те, що ОСОБА_3 на праві власності належить квартира № 24, яка розташована по вул. Корчагіна Павла, 22, м. Севастополь Автономної Республіки Крим; договір купівлі-продажу указаної квартири від 28 лютого 2013 року; копії документів для відповідача.

Ознайомившись із матеріалами позову, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до п. 1 пп. 11 Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У звязку з цим, оскільки позовна заява направлена поштовим відправлення 13 грудня 2017 року, справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, з винятками, передбаченими до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Положеннями ст. ст. 40, 42, 44 ЦПК України від 18 березня 2004 року, до набрання чинності редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, врегульовують питання про осіб, які можуть бути представника, документи, що посвідчують повноваження представника та повноваження представника в суді.

З позовної заяви та матеріалів, долучених до неї у фотокопіях вбачається, що позовна заява підписана ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3, за представленою фотокопією довіреності від 29 червня 2017 року ОСОБА_3 уповноважила ОСОБА_2 діяти в її інтересах і бути її представником з усіма необхідними повноваженнями з питань, що її стосуються, а саме: відчуження (продаж, міна) та реєстрації права власності від її імені: належної ОСОБА_3 частки нежитлового приміщення № 1, яке розташоване за адресою: проспект Металургів, 194, м. Маріуполь, Донецька область, з правом збору та підготовки необхідних документів та представництва інтересів у всіх без винятку установах, на підприємствах та організаціях.

З огляду на поданий позов, який підписаний ОСОБА_2 та поданий в інтересах ОСОБА_3, представлену суду довіреність від 29 червня 2017 року, в якій відсутні відомості про уповноваження ОСОБА_3 свою матір на подачу, підпис позовної заяви та ведення цивільної справи про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька у суді, слід дійти висновку, що позовну заяву підписано та подано особою, яка не має права її подавати та підписувати в інтересах ОСОБА_3

Змістом п. 3 ч. 3 ст. 121 ЦПК України від 18 березня 2004 року, до набрання чинності редакцією Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, передбачено, що заява повертається у випадку коли заяву від імені позивача подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Указана норма процесуального права фактично кореспондується із п. 1 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, відповідно до якої заява повертається у випадках, коли, зокрема, заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З огляду на встановленні обставини та положення процесуального закону, суддя дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо можливого відкриття провадження у справі та наявності обґрунтованих підстав для повернення позовної заяви особі, яка її подала саме з підстав, передбачених ст. 121 ЦПК України, в редакції до набрання чинності Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року та у відповідності до п. 1 пп. 11 Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

Враховуючи вчинення процесуальної дії після набрання чинності наведеного Закону, розясненню підлягають саме положення частин 5, 7 статті 185 цього Кодексу, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, а саме те, що позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню не пізніше пяти днів з дня її надходження. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

У той же час, відповідно до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Керуючись ст. ст. 3, 185, 258, 260, 353 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, ст. ст. 40, 42, 44, 121 ЦПК України, в редакції до набрання чинності Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, суддя,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2, поданої в інтересах ОСОБА_3, до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Служба у справа дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради, про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, повернути особі, яка її подала.

Розяснити ОСОБА_3, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви

Відповідно до частини 2 статті 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, тобто 19 грудня 2017 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Донецької області протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали суду, шляхом подачі її безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя О.М. Музика