Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6391/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Степаненка О.М.,

за участю секретаря Чмих І.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, вказуючи, що 21.11.2017 Придніпровським районним судом м. Черкаси ухвалено рішення, яким частково задоволені його вимоги, стягнуто заборгованість за договором позики в сумі 11220 доларів США, що по курсу НБУ складає 297071,94 грн., а також судові витрати. Водночас серед його вимог була вимога щодо стягнення відсотків за користування позикою, яку, на думку ОСОБА_2, судом не вирішено, а тому просив винести додаткове рішення в частині цієї вимоги.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_1 заяву підтримав, просив її задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши доводи представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що заява не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст. 270 ЦПК України в ред. Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Виходячи із змісту заяви ОСОБА_2 його звернення обґрунтовано тим, що суд, як вважає позивач, не ухвалив рішення стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, а саме щодо вимог про стягнення відсотків за користування позикою.

Однак з такими доводами суд погодитись не може, виходячи з наступного.

В описовій частині рішення суд встановив, що правовідносини є безвідсотковими, а тому суд прийшов до висновків, що позовна вимога в частині сплати процентів до задоволення не підлягає, що також було відображено в резолютивній частині рішення, в якій суд зробив висновки про часткове задоволення позову.

Вказані обставини дають підстави стверджувати, що судом ухвалено рішення стосовно кожної позовної вимоги, зокрема задоволено щодо заборгованості за договором позики, однак відмовлено в частині сплати процентів.

Відсутність обставин для прийняття додаткового рішення є наслідками відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 з цього приводу.

Керуючись ст.ст. 260, 270 ЦПК України,

у х в а л и в :

В прийнятті додаткового рішення за заявою позивача ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: ОСОБА_4