Справа № 717/1448/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року смт. Кельменці

Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді Телешмана О.В.,

з участю секретаря судового засідання Дєдової В.С.,

представника позивача - публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився;

відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився.

Позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, в якому просить:

стягнути з ОСОБА_2 (дата народження: 03.09.1988) на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»:

1. Заборгованість у розмірі 48062,74 грн. за кредитним договором № б/н від 26.02.2014 року, яка складається з наступного:

1900,00 грн. заборгованість за кредитом;

39397,85 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

4000,00 грн. заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг:

500,00 грн. штраф (фіксована частина);

2264,89 грн. штраф (процентна складова);

2. Судові витрати по справі у розмірі 1600,00 грн.

Розглянувши справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився.

Заяви та клопотання не надходили.

Інші процесуальні дії у справі не вчинялися.

Судом також встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем ОСОБА_2 26.02.2014 року був укладений кредитний договір що стверджується анкетою-заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Згідно даного договору відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 1900 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі, встановленому для карток тарифу «Універсальна 55 днів пільгового періоду» що стверджується витягом з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна 55 днів пільгового періоду», на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Отже, між позивачем та відповідачем відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України склалися зобов'язальні правовідносини з приводу позики грошей, тобто зобов'язання з приводу кредиту, позики.

Згідно договору відповідач зобовязався періодично сплачувати відповідні платежі за цим договором. Проте, починаючи з 26.03.2014 року та станом на 03.09.2017 року відповідач ОСОБА_2 не виконав свої зобовязання за договором, щодо оплати частки боргу у встановлений договором термін та не повернув позивачу основний борг в сумі 1900 грн.

Згідно ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.1050 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Проте, відповідач в порушення умов договору, який згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обовязковим до виконання, в порушення ст. 525 Цивільного кодексу України односторонньо відмовився від своїх зобовязань за цим договором, порушив свої зобовязання по поверненню суми позики за цим договором. Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання якщо він не виконав його у строк встановлений договором.

З розрахунків заборгованості, які надані представником позивача станом на 03.09.2017 року, вбачається, що відповідно до умов кредитного договору з 1 вересня 2014 року процентна ставка була збільшена з 30% річних до 34,8%, а з 1 квітня 2015 року - до 43,2% річних.

Таким чином, заборгованість відповідача по відсотках, з урахуванням отриманих ним сум які зазначені у розрахунку заборгованості за договором № б/н від 03.09.2013 року кладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та клієнтом ОСОБА_2, становить:

за період з 26.03.2014 року по 31.08.2014 року складає 251,75 грн. згідно наступного розрахунку: 1900 грн. (сума боргу на яку нараховуються відсотки) х 159 днів (з 26.03.2014 року по 31.08.2014 року) х 30% річних / 360 днів (кількість днів відповідно до умов кредитування) = 251,75 грн;

за період з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року складає 389,37 грн. згідно наступного розрахунку: 1900 грн. (сума боргу на яку нараховуються відсотки) х 212 днів (з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року) х 34,8% річних / 360 днів (кількість днів відповідно до умов кредитування) = 389,37 грн.;

за період з 01.04.2015 року по 03.09.2017 року складає 2020,08 грн. згідно наступного розрахунку: 1900 грн. (сума боргу на яку нараховуються відсотки) х 886 днів (з 01.04.2015 року по 03.09.2017 року ) х 43,2% річних / 360 днів (кількість днів відповідно до умов кредитування) = 2020,08 грн.

Суд відхиляє як доказ розрахунок заборгованості за договором від укладеним між ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» та відповідачем станом на 03.09.2017 року в частині нарахування процентів за договором в сумі 39397,85 грн. Зокрема, в такому розрахунку неправильно, на думку суду, обчислені проценти, які нараховуються не на суму основної кредитної заборгованості, а на інші складові боргу, тобто проценти, пеню, що суперечить ч.2 ст.550, ст.611 та ст.1050 ЦК України.

Таким чином, загальний розмір заборгованості по процентах становить 251,75 грн. + 389,37 грн. + 2020,08 = 2661,20 грн.

Відповідачу нарахована заборгованість за пенею в сумі 4000 грн.

Крім того, відповідачу нарахований штраф за порушення строків платежів (фіксована частина) 500 гривень та штраф (процентна складова) 2264,89 грн..

При вирішенні питання про стягнення пені та штрафу суд виходить з наступного.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Умовами тарифів, як складової договору передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення.

У той самий час, згідно з пунктом 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за такі порушення: порушення строків платежів по будь якому грошовому зобов'язанні, передбачених договором більше ніж на 30 днів.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Враховуючи викладене вище суд вважає, що стягнення штрафів з відповідача є подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення, тому позовні вимоги в частині стягнення штрафів також не підлягають задоволенню.

Отже, загальна сума заборгованості відповідача складається із заборгованості по кредиту, по процентах та пені і становить: 1900 грн. + 2661,20 грн. + 4000 грн. = 8561,20 грн.

Враховуючи вказані вище обставини справи та законодавство, яке регулює зобов'язальні правовідносини, правовідносини які регулюють позику та кредит, суд вважає, що позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_2 на його користь заборгованості підлягає задоволенню частково і з ОСОБА_2 слід стягнути на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 8561, 20 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено частково, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 285 грн. судових витрат у вигляді судового збору, тобто пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі статті 61 Конституції України, ст. ст. 525,526, 610 - 612,623,625,629,1046 - 1050, 1054 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.2-13,76-80,133,141,258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_2 на його користь заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( РНКОП НОМЕР_1, паспорт серії КР № 869588) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість у розмірі 8561 (вісім тисяч пятсот шістдесят одну гривню) 20 двадцять копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 285 (двісті вісімдесят п'ять) гривень судових витрат у вигляді судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду Чернівецької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 27.12.2017 року.

Суддя Телешман О.В.