Справа № 372/2575/17
Провадження № 2-1434/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді Болобана В.Г.,

за участі секретарів Рудніцької О.В., Бенчук О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою, та зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_3 про визнання частково недійсним пункту (частини) правочину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 19.03.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики грошей (надалі - ОСОБА_4) в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 Згідно з умовами даного Договору, Позикодавець передає у власність Позичальникові грошові кошти у сумі 8 800 000 (вісім мільйонів вісімсот тисяч) гривень, що на момент укладання даного договору еквівалентно 400 000 (чотириста тисяч) доларів США за комерційним курсом (1 долар 22,00 гривні), а Позичальник зобов'язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів на умовах, визначених договором.

Доказом фактичного отримання коштів у розмірі 400 000 (чотириста тисяч) доларів США є розписка ОСОБА_2, яка міститься на другому аркуші Договору позики.

24.03.2016 року між Позивачем та Відповідачем-1 було укладено ОСОБА_4 про внесення змін до Договору позики, згідно з яким сторони погодили змінити строк та умови повернення коштів та суму позики в гривневому еквіваленті. Згідно з п. 1 Договору в новій редакції від 24.03.2016 року сума позики становить 10 800 000 гривень. Відповідно до вимог п. 4 Договору в новій редакції від 24.03.2016 року Позичальник зобовязується повернути Позикодавцеві суму позики у строк до 24.03.2017 року готівкою у сумі 10 800 000 грн.

В забезпечення виконання зобовязань за Договором позики 19.03.2015 року між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір поруки. Згідно з даним договором поруки ОСОБА_3 виступає Поручителем та несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Позикодавцем за Договором позики від 19.03.2015 року. Згідно з п. 2.1 договору поруки Поручитель приймає на себе зобов'язання при невиконанні Позичальником з будь-яких причин зобовязань перед Позикодавцем, у термін і на умовах, що обумовлені Договором позики, за усним або письмовим повідомленням Позикодавця негайно погасити заборгованість по позиці та нарахований відповідно до умов Договору позики штраф і виконати інші зобов'язання, що випливають з договору позики, шляхом передачі коштів Позикодавцю. З умовами Договору про внесення змін до договору позики Поручитель погодився, що було відображено в Договорі про внесення змін та доповнень до договору поруки, укладеного між тими ж сторонами 24.03.2016 року.

З урахуванням того, що відповідачі кошти не повернули та не виконують своїх зобовязань, позивач звернувся до суду.

28.11.2017 року позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, та просив додатково стягнути відсотки за весь час фактичного користування грошовими коштами відповідно до п. 3 договору позики в новій редакції.

Крім того, позивачем була подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, яка була задоволена відповідною ухвалою суду.

13.11.2017 року відповідачем ОСОБА_2 була подана зустрічна позовна заява про визнання частково недійсним пункту (частини правочину). Відповідач просив визнати частково недійсним укладений 24.03.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_4 про внесення змін до договору позики, укладеного від 19.03.2015 року, а саме його частину в якій визначено суму основного боргу в розмірі 10 800 000, 00 (десять мільйонів вісімсот тисяч) гривень 00 копійок (в договорі про внесення змін до договору позики від 24.03.2016 року безпосередньо дане положення викладено наступним чином: «Позикодавець передає у власність Позичальникові грошові кошти у сумі 10 800 000, 00 (десять мільйонів вісімсот тисяч) гривень 00 копійок..»).

Позивач в судове засідання не зявився. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, заперечив проти зустрічної позовної заяви. Зазначив, що позивач виконав свої зобовязання в повному обсязі та передав відповідачу 1 грошові кошти саме в сумі 400 000 доларів США, що і зазначено відповідачем у самому договорі позики грошей від 19.03.2015 року. Просив стягнути зазначені кошти в гривневому еквіваленті (як того вимагають умови договору) та відсотки за користування цими грошима. Також подала додаткові письмові пояснення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився. Його представник заперечив проти задоволення первісного позову, оскільки в договорі зазначено, що відповідач має повернути кошти (400 000 доларів США) саме за комерційним курсом, а не суму, яку просить стягнути позивач. Факт отримання цих грошей представник відповідача не заперечив. Просив задовольнити зустрічну позовну заяву.

Відповідач 2 ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, хоча була повідомлена належним чином, причин неявки суду не повідомила, заяв чи клопотань не подавала.

Суд, вислухавши представників позивача та відповідача 1, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

Судом встановлено, що 19.03.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики грошей (надалі - ОСОБА_4) в присутності свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_3 Згідно з умовами даного Договору, Позикодавець передає у власність Позичальникові грошові кошти у сумі 8 800 000 (вісім мільйонів вісімсот тисяч) гривень, що на момент укладання даного договору еквівалентно 400 000 (чотириста тисяч) доларів США за комерційним курсом (1 долар 22,00 гривні), а Позичальник зобов'язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів на умовах, визначених договором.

Доказом фактичного отримання коштів у розмірі 400 000 (чотириста тисяч) доларів США є розписка ОСОБА_2, яка міститься на другому аркуші Договору позики.

24.03.2016 року між Позивачем та Відповідачем-1 було укладено ОСОБА_4 про внесення змін до Договору позики, згідно з яким сторони погодили змінити строк та умови повернення коштів та суму позики в гривневому еквіваленті. Згідно з п. 1 Договору в новій редакції від 24.03.2016 року сума позики становить 10 800 000 гривень. Відповідно до вимог п. 4 Договору в новій редакції від 24.03.2016 року Позичальник зобовязується повернути Позикодавцеві суму позики у строк до 24.03.2017 року готівкою у сумі 10 800 000 грн.

В забезпечення виконання зобовязань за Договором позики 19.03.2015 року між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір поруки. Згідно з даним договором поруки ОСОБА_3 виступає Поручителем та несе солідарну відповідальність з Позичальником перед Позикодавцем за Договором позики від 19.03.2015 року. Згідно з п. 2.1 договору поруки Поручитель приймає на себе зобов'язання при невиконанні Позичальником з будь-яких причин зобовязань перед Позикодавцем, у термін і на умовах, що обумовлені Договором позики, за усним або письмовим повідомленням Позикодавця негайно погасити заборгованість по позиці та нарахований відповідно до умов Договору позики штраф і виконати інші зобов'язання, що випливають з договору позики, шляхом передачі коштів Позикодавцю. З умовами Договору про внесення змін до договору позики Поручитель погодився, що було відображено в Договорі про внесення змін та доповнень до договору поруки, укладеного між тими ж сторонами 24.03.2016 року.

Відповідно до п. 4 договору позики (зі змінами) відповідач зобовязувався повернути кошти до 24.03.2017 року.

Відповідно до п. 3 договору позики (зі змінами) за весь час фактичного користування грошовими коштами позичальник зобовязується сплатити позикодавцеві 12% на рік від суми позики. Відсотки сплачуються щомісяця, починаючи з 24.03.2016 року по 24.03.2017 року.

Частиною 2 п. 7 Договору передбачено, що документом, який підтверджує безспірність заборгованості буде заява Позикодавця, передана зі зворотним повідомленням Позичальникові у порядку, передбаченому ст. 84 Закону України «Про нотаріат».

22.08.2017 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 із заявою на імя ОСОБА_2 про повернення грошових коштів за договором позики в сумі 10 800 000 грн. Ця заява була передана нотаріусом відповідачу.

Також, позивачем на адреси відповідачів були направлені вимоги від 22.08.2017 року про повернення коштів у розмірі 400 000 доларів США в еквіваленті 10800 000грн., що підтверджується відповідними поштовими відправленнями.

Станом на дату звернення до суду та прийняття рішення існуюча заборгованість відповідача перед позивачем за невиконання грошових зобовязань становить 10800 000 грн. (еквівалент 400 000 доларів США).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від виконання зобовязань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як вбачається зі змісту договору позики (зі змінами) сторони встановили період сплати таких відсотків (з 24.03.2016 року по 24.03.2017 року). Тобто, стягненню підлягають відсотки саме за цей період користування грошовими коштами (10 800 000 х 12% / 12 = 108 000 грн. (проценти за один місяць); 108 000 грн. х 12 (кількість місяців визначених договором) = 1 296 000 грн.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлена обґрунтованість та доведеність позовних вимог за первісним позовом, оскільки факт отримання грошей відповідачем та порушення відповідачами (поручителем в тому числі) своїх зобовязань підтверджується належними та допустимими доказами. А отже, з відповідачів (в солідарному порядку) підлягають стягненню сума заборгованості за договором позики в повному обсязі та частковому задоволенню підлягають вимоги щодо суми відсотків за користування грошовими коштами.

Що стосується зустрічної позовної заяви, посилання відповідача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки первісний позов має бути задоволений.

Окрім того судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України.

Також підлягають скасуванню заходи забезпечення позову.

Керуючись статтями 11, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 ЦК України, статтями 10, 12. 13, 18, 141, 258, 259, 260, 354, 355ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги первісного позву задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 (паспорт серія СН № 239240, виданий Московським РУ ГУМВС України в м. Києві 01.08.1996 року, ІПН НОМЕР_1, який проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1) та ОСОБА_3 (паспорт серія ЕТ № 100397, виданий Київським РВ Сімферопольського МУГУМВС України в АР Крим 15.11.2007 року, ІПН НОМЕР_2, яка проживає за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_1) на користь ОСОБА_1 (паспорт серія АР № 462131, виданий Ленінським РВ УМВС України в м. Севастополі 27.04.2012 року, ІПН НОМЕР_3) заборгованість за договором позики від 19.03.2015 року в розмірі 12096000 (дванадцять мільйонів девяносто шість тисяч) грн. 00 коп., з яких 10800000,00 грн. сума основного боргу, 1296000,00 грн. відсотки за користування грошовими коштами.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Позовні вимоги за зустрічною позовною заявою залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі по 4000,00 грн. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір за подачу зустрічної позовної заяви в розмірі 640,00 грн.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 18.09.2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Київської області з урахуванням статей 354-356 ЦПК України.

СуддяОСОБА_7