Провадження №22-ц/772/3148/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко В. М.
Доповідач :Медяний В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 рокуСправа № 'м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого Медяного В.М.,

суддів: Матківської М.В., Сопруна В.В.,

з участю секретаря Сніжко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09 листопада 2017 року (головуючий суддя Бойко В.М.), постановлену о 12:49 год. у приміщенні Вінницького міського суду Вінницької області, дата складання повного тексту ухвали 13 листопада 2017 року, у цивільній справі за матеріалами скарги ОСОБА_2 на дії Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за участю стягувача публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»,

встановила:

22 вересня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області, за участю стягувача ПАТ «Укрсоцбанк». Просив визнати протиправною оцінку майна (звіт №84-1/17) про експертну оцінку майнового комплексу цегельного заводу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та 15 позицій обладнання і устаткування та скасувати її. Зобов'язати відповідача призначити повторну експертизу із залученням Вінницького відділення київського науково-дослідного Інституту судових експертиз Вінниця, вул. Кірова 1). Також просив на час розгляду справи по суті та проведення експертиз, зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 6-4417/11 від 23.05.2012 року та зупинити проведення торгів ДП «СЕТАМ», які призначені на 04 жовтня 2017 року.

Посилається на те, що у Центральному відділі державної виконавчої служби м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області знаходиться на виконанні виконавчий документ № 6-4417/11 від 23.05.2012 року про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" в розмірі 1 273773,02 грн.

19 вересня 2017 року на його адресу з ДП «СЕТАМ» надійшов лист, з якого скаржнику стало відомо про те, що його майно, а саме майновий комплекс цегельного заводу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та 15 позицій обладнання і устаткування знаходиться у примусовій реалізації, торги призначені на 4 жовтня 2017 року за стартовою ціною 1 072 415 грн.

В процесі виконавчого провадження суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_4 було здійснено оцінку належного йому майна та встановлена його вартість 1 267 285 грн. та 194 870 грн. відповідно, про що було складено відповідні звіти.

ОСОБА_2 вважає, що зазначена оцінка є необ'єктивною, незаконною та значно заниженою, а тому вона підлягає скасуванню, оскільки для оцінки майна було взято порівняльний підхід, вибір об'єктів для порівняння був невдалим і не об'єктивно відтворював ситуацію на ринку нерухомості. Суб'єктом оцінки було взято як джерело інформації лише одне видання і не були взагалі враховані будь-які інші джерела. Крім того, відповідно до п. 15 Національного Стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення гужової вартості об'єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні готуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Однак, у даному випадку не було обрано жодного об'єкта, який був фактично проданий, а порівнювалися тільки пропозиції. У висновку не наведено жодного аргументу чи підстави такого однобічного підходу. Враховуючи нестабільну ситуацію на ринку нерухомості, значні коливання цін на нерухомість, а також значні коливання іноземної валюти по відношенні до гривні взагалі, скаржник вважає, що оцінка станом на теперішній час не може об'єктивно відтворювати вартість згаданого вище майна через три місяці. Такі невідповідності призвели до необ'єктивної та однобічної оцінки, що в свою чергу призводить до порушення його майнових прав та інтересів як власника дана майна.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 09 листопада 2017 року скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано протиправною оцінку майна (звіт №84-1/17) про експертну оцінку майнового комплексу цегельного заводу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та 15 позицій обладнання і устаткування та скасовано її.

Зобов'язано Головного Державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій обл. Кравчука А.О. призначити повторну експертизу для оцінки майна по виконавчому провадженню № 49733668.

В решті вимог скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою в скарзі ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник ПАТ «Укрсоцбанк» - Пономаренко Д.Ю. апеляційну скаргу повністю підтримав та просив її задовольнити, посилаючись на викладені у ній доводи.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 апеляційну скаргу не визнав та заперечив проти її задоволення, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість, просив ухвалу залишити без змін.

Представник Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області - Кравчук А.О. не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на її обгрунтованість та на неправильність постановленої судом ухвали.

15 грудня 2017 року набирала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п.9 ст. 1Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 367 ЦПК України (діюча редакція) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об'єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України (діюча редакція)судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Якщо одна із сторін визнала пред'явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Колегія суддів переконана, що таким вимогам оскаржуване судове рішення - ухвала суду першої інстанції відповідає не повністю.

Судом першої інстанції установлено, що головним Державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області відкрито виконавче провадження № 49733668 з виконання виконавчого листа № 6-4417/11 від 23.05.2012 року про стягнення з ОСОБА_2 боргу в розмірі 1273773,02 грн. ( а. с. 33)

При виконанні вищевказаного виконавчого листа головним Державним виконавцем Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області прийнято постанову про арешт майна боржника ОСОБА_2 ( а.с. 34).

Як вбачається із звіту № 84-1/17 про експертну оцінку майнового комплексу цегельного заводу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та 15 позицій обладнання і устаткування вартість даного майна становить 1267285, 00 грн., обладнання та устаткування 15 позицій - 194870 грн. (а.с.30, 35-41).

Місцевим судом з метою повного та об'єктивного розгляду скарги досліджено матеріали виконавчого провадження № 49733668.

Згідно ст. 383 ЦПК України ( діючої на час розгляду справи) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов'язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об'єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно ч.1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження.

Колегія суддів переконана, що частково задовольняючи скаргу ОСОБА_2, суд першої інстанції правильно та обґрунтовано виходив з того, що для оцінки зазначеного майна було взято порівняльний підхід, за яким вибір об'єктів не об'єктивно відтворював ситуацію на ринку нерухомості, оскільки суб'єктом оцінки було взято як джерело інформації лише одне видання,будь-які інші джерела не були враховані взагалі. Крім того, відповідно до п. 15 Національного Стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення гужової вартості об'єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні готуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Однак, у даному випадку не було обрано жодного об'єкта, який був фактично проданий, оскільки порівнювалися тільки пропозиції. У висновку не наведено жодного аргументу чи підстави такого однобічного підходу, а тому оцінка майна станом на теперішній час не може об'єктивно відтворювати вартість згаданого вище майна через три місяці.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про обґрунтованість скарги та визнання протиправною оцінку майна (звіт № 84-1/17 про експертну оцінку майнового комплексу цегельного заводу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та 15 позицій обладнання і устаткування та скасувати її, а також зобов'язати головного Державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій обл. Кравчука А.О. призначити повторну експертизу для оцінки майна по виконавчому провадженню № 49733668.

Також, колегія суддів погоджується і з висновком суду про те, що вимога про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 6-4417/11 від 23.05.2012 року та зупинення проведення торгів ДП «СЕТАМ», які призначені на 04 жовтня 2017 року, задоволенню не підлягає оскільки, оскільки за своєю правовою природою при застосуванні заходів зупинення виконавчого провадження здійснюється тимчасове зупинення виключно сфери дії примусового виконання боржником рішення.

Судом першої інстанції правильно звернута увага на суттєву різницю в тому, як здійснюється процедура зупинення стягнення та зупинення проведення торгів, оскільки за законом - це повноваження державного виконавця, яке може бути оскаржене до суду (Закону України «Про виконавче провадження»), за правилами ЦПК України - це повноваження суду, яке може бути оскаржене в апеляційному порядку. При цьому, суд не може зупинити виконавче провадження, так як це виключне повноваження державного виконавця. Крім того, у разі оскарження дій державного виконавця, який не зупинив виконавче провадження, суд вправі визнати його дії незаконними та зобов'язати зупинити виконавче провадження. (ч. 2 ст. 387 ЦПК України (у редакції, діючої на час розгляду справи).

Зупинення виконавчого провадження за законом і зупинення виконання за правилами ЦПК України це різні правові інститути, які вчиняються в різних правових процедурах. Зокрема, на вище зазначене звернув увагу також Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Постанові Пленуму № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах». Таким чином, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що в межах розгляду даної скарги зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 6-4417/11 від 23.05.2012 року та зупинення проведення торгів ДП «СЕТАМ», які призначені на 04 жовтня 2017 року, виходять за межі повноваженнями суду, та є повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Разом з тим, колегією суддів встановлено порушення судом першої інстанції при розгляді даної скарги норм процесуального права, які є згідно п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України (діюча редакція) є обов'язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо: справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов'язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Так в оскаржуваній ухвалі судом зазначено, що представник ПАТ "Укрсоцбанк" в судове засідання не з'явився, з невідомих суду причин.

Разом з тим, представник ПАТ "Укрсоцбанк" обґрунтовує свою апеляційну скаргу тим, що ПАТ "Укрсоцбанк" поштовою кореспонденцією отримав 23.10.2017 року повістки про виклик у судові засідання у даній справі призначені на 06.11.2017 р. та 23.11.2017 р., що підтверджується також матеріалами справи.

06.11.2017 року на електронну адресу суду банком було надіслано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечити явку представника.

Проте, як вбачається з обґрунтування доводів апеляційної скарги та підтверджується матеріалами справи, судом першої інстанції, взагалі не повідомивши ПАТ "Укрсоцбанк" про місце та час її розгляду скарги ОСОБА_2, розглянув її 09 листопада 2017 року, чим порушив права ПАТ "Укрсоцбанк" та відповідно норми процесуального права, а тому зазначені доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу колегії суддів.

В іншій частині доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки місцевим судом вірно встановлено та не спростовано ПАТ "Укрсоцбанк" те, що для оцінки зазначеного майна було взято порівняльний підхід, за яким вибір об'єктів не об'єктивно відтворював ситуацію на ринку нерухомості, оскільки суб'єктом оцінки було взято як джерело інформації лише одне видання, будь-які інші джерела не були враховані взагалі. Крім того, відповідно до п. 15 Національного Стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення гужової вартості об'єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні готуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Однак, у даному випадку не було обрано жодного об'єкта, який був фактично проданий, оскільки порівнювалися тільки пропозиції. У висновку не наведено жодного аргументу чи підстави такого однобічного підходу, а тому оцінка майна станом на теперішній час не може об'єктивно відтворювати вартість згаданого вище майна через три місяці.

Як вбачається з матеріалів справи та виконавчого провадження, суб'єктом оціночної діяльності було здійснено оцінку вищезазначеного майна і встановлена його вартість 1267285 грн. та 194870 грн. відповідно. Тобто, проведено окремо оцінку будівлі заводу та окремо його обладнання, тоді як таке оцінювання беззаперечно фактично суттєво понижує вартість цегельного заводу саме як майнового комплексу і цілісного промислового об'єкту, а тому надало виконавчій службі та Банку виставити на торги не цегельний завод, а окремо приміщення і його обладнання, що в свою чергу створило корупційну схему для придбання зацікавленим у цьому особам цегельного заводу фактично за безцінь, що безумовно не може залишитись поза увагою суду, оскільки зазначене порушує законні права та інтереси скаржника ОСОБА_2 як власника зазначеного нерухомого майна та створює суттєві ускладнення можливостей належного розрахунку із Банком.

Не заслуговують на увагу колегії суддів також доводи скарги про начебто пропущення скаржником строків звернення до суду з даною скаргою, оскільки згідно положень ч.ч. 1-4 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Також зокрема відповідно до частини 5 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Як вбачається з матеріалів справи 19 вересня 2017 року на адресу ОСОБА_2 надійшов з ДП «СЕТАМ» лист з якого йому стало відомо про оцінку належного йому цегельного заводу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та 15 позицій обладнання і устаткування, що знаходиться на примусовій реалізації і торги призначені на 4 жовтня 2017 року за стартовою ціною 1 072 415 грн. А тому, будучи незгодним з результатами зазначеного визначення вартості та оцінки майна, ОСОБА_2 скористався наданим йому правом та оскаржив їх 22 вересня 2017 року у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 09 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Скаргу ОСОБА_2 на дії Центрального відділу Державної виконавчої служби м. Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за участю стягувача публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» - задовольнити частково.

Визнати протиправною оцінку майна (звіт №84-1/17 про експертну оцінку майнового комплексу цегельного заводу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та 15 позицій обладнання і устаткування та скасувати її.

Зобов'язати Головного Державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій обл. Кравчука А.О. призначити повторну експертизу для оцінки майна по виконавчому провадженню № 49733668.

У задоволенні решті вимог скарги ОСОБА_2 відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий : /підпис/ В.М. Медяний

Судді : /підпис/ М.В. Матківська

/підпис/ В.В. Сопрун

Згідно з оригіналом: