Справа № 368/1353/17
Провадження № 2/368/595/17
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"24" листопада 2017 р. м. Кагарлик Київської області

Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

Головуючий: суддя Закаблук О.В.

При секретарі: Широкоступ К.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини, - ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, - служба у справах сім»ї Кагарлицької районної державної адміністрації в Київській області, як орган опіки та піклування, до ОСОБА_3, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, суд, -

В С Т А Н О В И В :

02.10.2017 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини, - ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, - служба у справах сім»ї Кагарлицької районної державної адміністрації в Київській області, як орган опіки та піклування, до ОСОБА_3, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, ( а.с., 2 - 9), в якій позивачка просила суд винести рішення, яким:

- зобов'язати службу у справах дітей та сім'ї Кагарлицької РДА, яка знаходиться в м. Кагарлик по пл. Незалежності, 1 надати висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_22;

- позбавити ОСОБА_3 батьківських прав щодо її сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_22;

- передати на виховання ОСОБА_1 малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2;

- стягувати з ОСОБА_3, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_22 в твердій грошовій сумі у розмірі 800 грн. щомісячно з урахуванням індексації, до досягнення дитиною повноліття;

- допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

- стягнути з відповідачки на користь ОСОБА_1 всі судові витрати.

Свої позовні вимоги позивачка в мотивувальній частині позовної заяви обґрунтовує наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_19 року ОСОБА_3 народжено дитину ОСОБА_2, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 СК України.

12.12.2015 року складено акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров"я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку, яким підтверджується, що 12.12.2015 року о 00 годині 50 хвилин в АДРЕСА_4 було знайдено дитину чоловічої статті, зі слів гр. ОСОБА_3, що документів, які свідчать про народження дитини вона не має через те, що медичне свідоцтво на дитину їй не видали в пологовому будинку в зв"язку з відсутністю документів, що посвідчують її особу.

10.03.2016 року Подільською районною в м. Києві державною адміністрацією надано розпсоядження № 112 про влаштування малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_22 в державний заклад для дітей, позбавлених батьківського піклування.

05.08.2016 року Подільською районною в м. Києві державною адміністрацією надано розпорядження № 476 про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, малолітньому ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_22.

30.01.2017 року Подільською районною в м. Києві державною адміністрацією надано розпорядження № 45 Про призначення опікуна малодітньому ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, яким встановлено опіку над малолітнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_22, та призначено ОСОБА_1 - опікуном над малолітнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У серпні 2016 року на адресу Служби у справах дітей Подільської районної в м. Києві державної адміністрації на письмовий запит надійшла письмова відповідь, з якої вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 утримується в Київському слідчому ізоляторі з 13.05. 2016 року.

12.05. 2016 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 затримана по ухвалі Оболонського районного суду м. Києва за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 15 ч. 1 ст. 185, ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

07.02.2017 року на ім"я ОСОБА_4, яка є біологічною матір"ю ОСОБА_3, надійшло письмове повідомлення про те, що її донька ОСОБА_3 утримується в Уманській виправній колонії № 129.

Відповідачку раніше вже було позбавлено батьківських прав відносно її двох малолітніх дітей, - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_20 що підтверджується рішенням Кагарлицького районного суду Київської області по цивільній справі №368/ 348/15-ц.

22 листопада 2016 року розпорядженням Кагарлицької районної державної адміністрації видано розпорядження за № 364, яким встановлено опіку над лалолітніми ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6.

Призначено її, ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6.

З моменту свого народження, діти ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 постійно проживають в АДРЕСА_5 що підтверджується актами обстеження побутових умов Стайківської сільської ради.

Для дітей створені відповідні умови та діти мають все необхідне для їхнього віку.

Вона проживає у власному житловому будинку, що підтверджується копією дарування житлового будинку та витягом БТІ.

Разом з нею та дітьми проживає її сестра - мати відповідачки - ОСОБА_4.

Вона працює, діти знаходяться на її утриманні.

25.04.2017 року відповідачка по справі ОСОБА_3 звільнена з Державної установи "Уманська виправна колонія" № 129 по закінченню строку покарання та вибула за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується копією повідомлення від 26.04. 17 № 17/1017.

З моменту свого звільнення з виправної колонії мати дітей жодного разу не навідала своїх дітей, не зателефонувала, та не запитала про них.

Фактично вона про них навіть не згадує, бути матір"ю не її покликання.

За таких обставин вона змушена звертатися до суду за захистом прав дітей.

Згідно статті 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно зі ст. 165 СК з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися:

- один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина;

Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний ;посіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Згідно з ч. 3 ст. 9 Конвенції про права дитини, дитина яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

п. 4 ст. 167 СК передбачено, якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.

Тому вона має право просити суд передати їй на виховання дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_21

Що стосується аліментів:

Відповідачка є здоровою людиною, може працювати, проте не бажає цього робити, вона давно зрозуміла, що можна всі витрати по утриманню дітей перекласти на іншу особу, тому що вона їх любить та є відповідальною людиною, але вона так не вважає та бажає змінити цей стан речей.

Вважає, що відповідачка повинна працювати, як працюють усі нормальні люди, забезпечувати своїх дітей всім необхідним, тому що це її обов'язок.

Зважаючи, що відповідачці присуджені Кагарлицьким районним судом аліменти на утримання двох її інших дітей по цивільній справі № 368/348/15-ц у розмірі 450 гривень на кожну дитину, вважає за необхідне просити суд призначи аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 800 гривень до повноліття дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_22 на користь ОСОБА_1.

А тому, вирішення питання про стягнення з неї аліментів на утримання її власних дітей стимулюватиме її знайти роботу та, можливо вона зрозуміє, що дітей необхідно утримувати та дбати про них, а не лише дбати про себе.

Цей розмір аліментів дасть їй змогу купувати дитині необхідний для неї одяг, краще нагодувати дитину, частину коштів витрачати на її власні потреби.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Той з батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утримані у грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Стаття 181. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину.

Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Стаття 182. Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів

При визначенні розміру аліментів суд враховує:

стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стаття 183. Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини

1. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Стаття 184. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі

1. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

ч. 2 ст. 166 СК України передбачено

Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Тому вона вважає, що має право звертатися до суду з позовною заявою про ятсгнення аліментів.

11.10.2017 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 25.10.2017 року, ( а.с., 47).

25.10.2017 року слухання справи було відкладено на 10.11.2017 року в зв»язку з неявкою відповідачки, - ОСОБА_3.

10.11.2017 року слухання справи було відкладено на 24.11.2017 року в зв»язку з неявкою відповідачки ОСОБА_3.

Одночасно судом було здійснено оголошення в офіційний друкований засіб масової інформації, - в газету «Час Київщини», згідно з яким відповідачка ОСОБА_3 повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи.

В судове засідання, яке відбулося 24.11.2017 року позивачка ОСОБА_1, та її представник , - ОСОБА_7, не з»явилися, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява від представника позивачки, в якій вона просить суд слухати справу без участі позивачки та її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.

В судове засідання, яке відбулося 24.11.2017 року, представник третьої особи, - служби у справах сім»ї Кагарлицької районної державної адміністрації в Київській області, як орган опіки та піклування, не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій представник третьої особи просить суд слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання, яке відбулося 24.11.2017 року, відповідачка ОСОБА_3 не з»явилася, хоча була повідомлена судом належним чином про день, час та місце слухання справи шляхом поміщення оголошення в офіційний друкований засіб масової інформації, - в газету «Час Київщини», про день, час та місце слухання справи, № 45 (288) від 17 листопада 2017 року.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та позовні вимоги задовольнити, шляхом винесення заочного рішеня, обґрунтовуючи своє рішення наступним.

Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 8 ЦПК - «Заочний розгляд справи».

Так, в ст.. 224 ЦПК України зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Як вбачається з позиції представника позивача, вона не заперечувала проти винесення заочного рішення, відповідачка ОСОБА_3 повідомлялася судом належним чином про день, час та місце слухання справи, - шляхом поміщення оголошення в офіційний друкований засіб масової інформації, - в газету «Час Київщини», про день, час та місце слухання справи, № 45 (288) від 17 листопада 2017 року.

Згідно ч. 1 ст. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 2 ст. 225 ЦПК України розгляд справи та ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, встановлених цією главою.

Згідно ст.. 226 ЦПК України за формою та змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим ст. ст. 213, 215 ЦПК України і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд.

Підсудність.

Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до ч. 9 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Відповідно ч. 1 ст. 110 ЦПК України позови про стягнення аліментів, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред»являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка по справі, - ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6

Згідно довідки № 378, яка видана 25.04.2017 року Стайківською сільською радою Кагарлицького району Київської області, гр.. ОСОБА_1, яка є позивачем по даній справі, постійно проживає без реєстрації в АДРЕСА_7

Як вбачається з матеріалів справи, гр.. ОСОБА_1 є опікуном малолітньої дитини, - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на повному її утриманні та вихованні.

З огляду на вищевказані фактичні обставини справи, та норми процесуального права, що регулюють підслідність справ, суд вважає, що дана справа підслідна Кагарлицькому районному суду Київської області як суду першої інстанції загальної юрисдикції.

Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права.

Відповідачкою по даній справі є громадянка України, - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка м. Донецьк, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_8

ІНФОРМАЦІЯ_23 року відповідачка ОСОБА_3 народила дитину, - хлопчика, - ОСОБА_2.

Даний факт підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статтей 126, 133, 135 СК України, в якому зазначено наступне.

Номер витягу: 9.

Дата формування: 01 березня 2016 року.

Витяг надав: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві.

Реєстраційний номер актового запису: 5.

Актовий запис зареєстровано у Реєстрі 01 березня 2016 року за № 2 реєстратором - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві.

Відомості про актовий запис: 476 від 01 березня 2016 року.

Орган державної реєстрації актів цивільного стану, що склав актовий запис, - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві.

Відомості про дитину: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_23 року народженя, місце народження, - м. Київ.

Відомості про батька, - ОСОБА_8.

Відомості про матір, - ОСОБА_3.

Державна реєстрація проведена відповідно до частини першої статті 135 СК України.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, яке видане 01 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районногоо управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_23 року в м. Київ, Україна, про що 01 березня 2016 року складено відповідний актовий запис за № 476.

В графі «батько» зазначений ОСОБА_8.

В графі «мати» зазначена ОСОБА_3, - відповідачка по справі.

Отже, батько малолітньої дитини, - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, - ОСОБА_8 записаний зі слів відповідачки, - ОСОБА_3, а тому суд не враховує інтереси вищевказаної особи при вирішенні спору щодо позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Рідна мати відповідачки, - ОСОБА_4, проживає за адресою: АДРЕСА_9, та є рідною сестрою позивачки, - ОСОБА_1.

Слід зазначити, що:

- на утриманні та вихованні матері відповідачки, ОСОБА_4 вже перебувають двоє неповнолітніх дітей, - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_12, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5;

- згідно рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 10.04.2015 року, відповідачка ОСОБА_3 вже позбавлялася батьківських прав відносно своїх дітей, - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_12, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5;

Отже, що стосується поведінки відповідачки ОСОБА_3 щодо її виховання малолітньої дитини, - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, то слід зазначити наступне.

В матеріалах справи містяться наступні документи:

- акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров»я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 12.12.2015 року, ( а.с., 15).

У вищевказаному доказі зазначено, що о/у Подільського УП ГУ НП у м. Київ 12.12.2015 року близько 00 год. 50 хв. була виявлена дитина чоловічої статі, яка знайдена в АДРЕСА_10

На вигляд близько 4 - ьох місяців.

Зів слів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, стало відомо, що документів на дитину вона не має через те, що медичне свідоцтво в пологовому будинку їй не видали у зв»язку з відсутністю документів, що посвідчують її особу.

Стан дитини під час її виявлення, - хвора.

Від громадянки, що назвалася ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, документів, які посвідчують її особу, пред»явити не змогла, та повідомила, що малолітня дитина, - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_13, є її сином, якого вона народила в пологовому будинку № 2 м. Київ.

Дитина доставлена до Дитячої клінічної лікарні № 9.

- розпорядження № 112 від 10.03.2016 року про влаштування малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в державний заклад для дітей, позбавлених батьківського піклування, (а.с., 20), в якому зазначено наступне:

Відповідно ст. 11 Закону України „Про забезпечення організаційно- правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування" та враховуючи те, що 12.12.2015 року по вул. Червонопільська, 13/16 було виявлено хлопчика з гр. ОСОБА_3, про що в присутності представника о/у Подільського УПГУНП у м. Києві був складений відповідний акт від 12.12.2015 року. При реєстрації актового запису про народження малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відомості про батьків дитини громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_3 до актового запису про народження дитини внесені згідно заяви органу опіки та піклування Подільської районної в місті Києві державної адміністрації відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. В даний час дитина перебуває у Київському міському будинку дитини "Берізка" за адресою: м. Київ, вул. Жукова, 4:

Влаштувати малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, в державний заклад для дітей, позбавлених батьківського піклування, на повне державне забезпечення.

Після завершення перебування ОСОБА_2 у відповідних закладах для дітей, позбавлених батьківського піклування, питання забезпечення житлом вирішити згідно чинного законодавства.

- розпорядження Подільської районної в місті Києві Державної адміністрації № 476 від 05.08.2016 року, про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування, малолітньому ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ( а.с., 17), в якому зазначено наступне:

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 "Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом прав дитини" та враховуючи те, що малолітній ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишився без батьківського піклування. Мати дитини ОСОБА_3 з 13.05.2016 року утримується в Київському слідчому ізоляторі за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 15-185 ч.І, 15-185 ч.2 КК України (ухвала Оболонського районного суду м. Києва від 13.05.2016 р. справа № 756/4363/15-к про взяття під варту), а відомості про батька внесені згідно до частини першої ст. 135 Сімейного кодексу України (витяг № 0 від 08.11.2011 року відділу реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві). В даний час дитина перебувас у Київському міському будинку дитини „Берізка" за адресою: м. Київ, вул. Жукова, 4:

- Надати малолітньому ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, статус дитини позбавленої батьківського піклування.

- розпорядження Кагарлицької районної державної адміністрації № 364 від 22 листопада 2016 року «Про призначення опіки», ( а.с., 31), в якому зазначено наступне:

- розглянувши заяву громадянки України ОСОБА_1, відповідно до Законів України «Про місцеві державні адміністрації», «Про охорону дитинства», «Про забезпечення організаційно-правових умов соціальноп захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» керуючись постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов'язаної із захистом праї дитини» та зважаючи на рекомендації Київського міського центру соціальню служб для сім'ї, дітей та молоді про включення до Єдиного електронного банку даних про дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і сім»ї потенційних усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків батьків-вихователів:

- встановити опіку над малолітніми ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6.

- призначити ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Призначити ОСОБА_1 відповідальною за збереження прав: користування дітьми, позбавленими батьківського піклування, житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_11

- розпорядження Подільської районної в місті Києві Державної адміністрації № 45 від 30.01.2017 року про призначення опікуна малолітньому ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_24 року, ( а.с., 18), в якому зазначено наступне:

- відповідно до ст. 243, 244, 249 Сімейного кодексу України, от. 67 Цивільного кодексу України, протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини від 26.01.2017 № 2 та заяви ОСОБА_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_12, про призначення її опікуном над малолітнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який в даний час перебуває у Київському міському будинку дитини „Берізка" за адресою: м. Київ, вул. Жукова, 4. Встановлено, що мати дитини ОСОБА_3 з 13.05.2016 року утримується в Київському слідчому ізоляторі за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 15-185 ч. 1, 15-185 ч.2 КК України, а відомості про батька внесені згідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України:

- встановити опіку над малолітнім ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2;

- призначити ОСОБА_1, яка пройшла курс навчання кандидатів в опікуни, піклувальники - опікуном над малолітнім ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2;

- ОСОБА_1 зареєструвати малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, за місцем реєстрації його матері ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_13

- акт про вибуття дитини у сім»ю опікунів від 23 лютого 2017 року, ( а.с., 16), в якому зазначено наступне:

- адміністрація КМБД «Берізка», в особі його уповноважених осіб передала дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_15 опікуну ОСОБА_1 на підставі Розпорядження Подільської РДА в м. Києві від 30 січня 2017 року за № 45;

- довідка № 3711 про реєстрацію місця проживання особи, яка видана 25.04.2017 року виконавчим комітетом Ставівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, ( а.с., 23), в якій вказано наступне:

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець м. Київ, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_14 з 25.04.2017 року по теперішній час.

Що стосується місця перебування відповідачки ОСОБА_3, то в матеріалах справи містяться наступні докази:

- повідомлення № 17773 Державної установи Київський слідчий ізолятор в м. Києві та Київській області від 12 серпня 2016 року, ( а.с., 25), в якому зазначено наступне:

- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, утримується в Київському слідчому ізоляторі з 13.05.2016 року по теперішній час.

12.05.2016 року затримана по ухвалі Оболонського районного суду м. Києва за підозрою в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 - 185 ч. 1, 15 - 185 ч. 2 ст. 185 КК України.

Станом на 11.08.2016 р. кримінальне провадження знаходиться в Оболонському районному суді м. Києва.

- повідомлення Уманської Державної установи Уманська виправна колонія (№129) за вих.. № 19/293 від 07.02.2017 року, ( а.с., 24), на ім.»я матері, - ОСОБА_4 в якому зазначено:

- ОСОБА_3 прибула 06.02.2017 року для відбування строку покарання до Державної установи «Уманська виправна колонія № 129» за адресою: 20300, м. Умань, вул.. Енергетична, 6 Черкаської області;

- повідомлення Уманської Державної установи Уманська виправна колонія (№129) за вих.. № 17/1017 від 26.04.2017 року, ( а.с., 26), на ім.»я матері, - ОСОБА_4 в якому зазначено:

- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, 25.04.2017 року звільнена з Державної установи «Уманська виправна колонія (№129)» по закінченню строку покарання та вибула за адресою: АДРЕСА_2.

Підсумовуючи вищевказані фактичні обставини справи, суд зазначає наступне.

Як встановлено в судовому засіданні вищевказана сім»я, в якій знаходилася дитина (хоча поняття сім»я в розумінні положень СК України до даної сім»ї, на думку суду, застосувати не можливо), перебуває у складних життєвих обставинах через антисоціальний стан в сім»ї, (схильність матері до бродяжницького способу життя, схильність матері до вчинення правопорушень, а саме, вчинення злочинів), що потягнуло за собою не то що незадовільні матеріально - побутові умови, а їх повну відсутність які, на думку позивача, та, відповідно, суду, після дослідження всих обставин справи, створюють загрозу життю та здоров»ю дитини, -ОСОБА_2, яку народила, ( а не виховує, не піклується, спільно проживає) відповідачка ОСОБА_3

Про небезпеку для життя дитини, зокрема, вказує акт органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров»я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 12.12.2015 року, ( а.с., 15), зміст якого судом наведено вище, адже під час того, як дитина була знайдена працівниками поліції, вона була хвора, в зв»язку з чим була поміщена до дитячої клінічної лікарні.

Отже, як встановлено судом в судовому засіданні з пояснень учасників процесу та матеріалів справи, на даний час мати, - відповідачка по справі ОСОБА_3 продовжує вести аморальний, бродяжницький спосіб життя, долею дитини не піклується, що підтверджується тим, що відповідачка, звільнившись 25.04.2017 року з місць позбавлення волі, не прибула за місцем проживання своєї дитини, - до с. Стайки Кагарлицького району Київської області, де, до речі проживають ще двоє неповнолітніх її дітей, відносно яких вона позбавлена батьківських прав, та які проживають з матір»ю відповідачки, а продовжує вести бродяжницький спосіб життя.

Вищевказані факти, на думку суду свідчать про те, що відповідачка ОСОБА_3 повністю самоусунулася від виконання батьківських обов»язків у відношенні дитини, - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Слід зазначити, що суд при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав керувався, окрім норм СК України, іншими галузевими нормами права, так було враховано положення ППВСУ № 16 від 12.06.1998 року «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» де, зокрема, зазначено, що при вирішенні справ про позбавлення батьківських прав суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дитини та умов її нормального виховання.

Отже, як видно з вищевикладеного, відповідачка ОСОБА_3 не виконує свої материнські обов'язки, передбачені законом та моральними засадами суспільства, вона фактично самоусунулася від будь-якого спілкування з дитиною, -ОСОБА_2, усунулася від його виховання і утримання.

Суд приходить до висновку щодо того, що відповідачка ОСОБА_3 свідомо нехтує своїми обов'язками щодо виховання та забезпечення дитини.

Згідно з ст. ст.150,157 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

Отже, як встановлено судом в судовому засіданні з матеріалів справи, з моменту поміщення дитини, - ОСОБА_2 до міському будинку дитини „Берізка" м. Київ, відповідачка ОСОБА_3 з дитиною відносин фактично не підтримує та не зустрічається, причому, не відвідує дитину, яка проживає з іншими її дітьми з власної ініціативи, взагалі не цікавилася станом дитини, не піклувалася про її розвиток, відповідно, фактично не спілкується з дитиною, не проявляє материнських почуттів до дитини, що свідчить про її байдуже ставлення до долі дитини, що, зглядаючись на усталені принципи суспільства в галузі сімейних відносин, є аморальним, та заслуговує на засудження таких дій суспільством, та забезпечення умов, з боку держави, які передбачені ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Відповідно, судом встановлено той факт, що фактично вихованням дитини займається позивачка ОСОБА_1, яка є рідною тіткою відповідачки.

Отже, враховуючи те, що, як встановлено судом в судовому засіданні, відповідачка ОСОБА_3 жодним чином не була позбавлена інформації стосовно місця перебування дитини, а з боку працівників дитячого закладу та позивачки ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з нею, вищевикладені обставини свідчать про фактичну об»єктивну можливість, проте, вольове небажання відповідачки ОСОБА_3 виконувати відносно дитини материнські обов'язки, покладені на неї законом, та усталеними нормами моралі суспільства, що свідчить про усталене суб»єктивне негативне ставлення відповідачки до поняття сім»ї, направлене на ухилення від своїх материнських обов»язків щодо дитини, - ОСОБА_2.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Не приймаючи участі в вихованні дитини, відповідачка ОСОБА_3 також не надає будь - якої добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини, дитина перебуває на повному вихованні та повному утриманні позивачки, - ОСОБА_1.

Вищевикладене свідчить виключно про те, що відповідачка ОСОБА_3 в порушення норм Конституції України, норм ЦК України, СК України, норм міжнародного права, самоусунулася від виконання батьківських обов'язків щодо неповнолітньої дитини, - ОСОБА_2.

Відповідно, відповідачка ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків що до виховання дітей, без поважних причин не бере участі в утриманні дитини, не виявляє материнської уваги та турботи про сина, та свідчить, на думку суду, про добровільну відмову відповідачки від своєї дитини.

Згідно ч. 3 ст. 155 СК України відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

В сенсі ч. 3 ст. 155 СК України відмовою батьків від дитини вважається відмова від батьківських прав та обов»язків.

Отже, зглядаючись на правову природу ч. 3 ст. 155 СК України суд вважає, що, зглядаючись на обставини справи, встановлені в судовому засіданні, відповідачка ОСОБА_3 фактично відмовилася від своєї дитини, - ОСОБА_2, та ухиляється від своїх батьківських обов»язків по вихованню та утриманню дитини.

У відповідності з ч. 4 ст.155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Отже, частина четверта статті 155 встановлює норму щодо позбавлення батьківських прав або відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення батьківських прав через ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків.

Зглядаючись на вищевказані норми права, слід зазначити, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є правопорушенням. Вид та форма відповідальності, до якої можуть бути притягнуті батьки у зв'язку з ухиленням їх від виконання своїх обов'язків залежать від складу правопорушення та характеру обов'язку, від виконання якого батьки ухиляються. Так, вони можуть бути притягнені до адміністративної, кримінальної цивільно-правової та сімейно-правової відповідальності.

Відповідно до вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України батько (мати) може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він (вона) ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Факт ухилення матері дитини, відповідача по даній справі, - ОСОБА_3 від виконання батьківських обов»язків підтверджується вищевказаними доказами по справі, (письмовими доказами.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» факт ухилення від виховання може бути підтверджено доказами, які наведено вище судом.

Відповідно, встановлені судом обставини є підставою для позбавлення відповідачки ОСОБА_3 батьківських прав стосовно дитини, - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У відповідності з ч. 4, 5 ст. 19 Сімейного кодексу України:

- при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування;

- орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідачки ОСОБА_3 стосовно малолітньої дитини, - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, не суперечить інтересам дитини, а, навпаки, направлений на покращення умов для виховання та життя дитини, її виховання, адаптації до умов проживання в суспільстві, повноцінного фізичного та морального розвитку дитини.

Підсумовуючи вищевикладене, суд зазначає наступне:

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку де самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Підсумовуючи вищевказане, суд приходить до висновку, що відповідачка ОСОБА_3 ухиляється від обов'язку щодо виховання своєї дитини, - сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відмовилася від своєї дитини, то, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, відповідачка, на думку суду, повинна бути позбавлена батьківських прав.

Обгрунтування судом рішення в частині стягнення аліментів.

Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов»язку щодо утримання дитини.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

На даний час Відповідачка не виконує встановленого ст. 180 Сімейного кодексу України обов'язку, оскільки фактично не приймає участі в утриманні дитини, не надає грошової або іншої матеріальної допомоги, тому дитина фактично перебуває лише на утриманні позивачки ОСОБА_1.

Відповідачка, як встановлено в судовому засіданні, на даний час ніде не працює, веде антисоціальний стиль життя.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі-Постанова Пленуму ВСУ) за відсутності домовленості між: батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Отже, відповідно до вказаних норм Сімейного кодексу України суд приймає рішення про стягнення аліментів з Відповідачки, - ОСОБА_3 на користь позивачки, - ОСОБА_1, на утримання дитини, - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі.

Оскільки, як встановлено в судовому засіданні, відповідачка ОСОБА_3 зобов»язана сплачувати аліменти ще на двох неповнолітніх дітей, відносно яких вона також позбавлена батьківських прав, виходячи з потреб дитини, - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, а також того, що Відповідачка не має постійного та регулярного доходу, суд вважає, що з Відповідачки може бути стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в наступних розмірах.

Так, при стягненні аліментів в твердій грошовій сумі, слід стягувати аліменти з урахуванням матеріального стану відповідача, його стану здоров»я, можливості працевлаштування, тощо, але розмір стягуваних аліментів не повинен бути меншим за 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Так, згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дитину на місяць становить:

- для дітей віком до 6 років з 1 травня 2017 року становить 1426 грн.

Так, суд приходить до висновку щодо стягнення аліментів з відповідачки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн, що становить трохи більше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Отже, що стосується стягнення аліментів, то слід:

- стягнути з відповідачки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка м. Донецьк, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_18, уродженки місто Донецьк, громадянки України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_3, виданий 10 листопада 2001 року Подільським РУ ГУ МВС України в м. Києві, на утримання дитини, - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_15, уродженця м. Київ, Україна, громадянина України, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2, яке видане 01 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районногоо управління юстиції у м. Києві, в розмірі 800 (вісімсот) грн., щомісячно, починаючи з дня подання заяви, - з 02.10.2017 року, до повноліття дитини, - ОСОБА_2, - до ІНФОРМАЦІЯ_25 року, включно.

Судові витрати.

Так, згідно положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати,

Згідно положень ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів.

Відповідно, згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви про стягнення аліментів, в той же час відповідач, - ОСОБА_3 не входить до кола осіб, які згідно Закону України «Про судовий збір» звільнені від сплати судового збору.

Відповідно, керуючись ч.ч. 1,2 ст. 88 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» суд приходить до висновку щодо стягнення з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн.

Окрім того, в матеріалах справи міститься позовна заява про позбавлення батьківських прав відповідачку ОСОБА_3.

Дана позовна вимога позивачкою ОСОБА_1 оплачена судовим збором в розмірі 640 грн.

Фкт сплати позивачкою судового збору підтверджується квитанцією № 65 від 28.09.2017 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи.

Вищевказана сума судового збору повинна бути стягнута з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивачки ОСОБА_10 на підставі положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись:

- ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року;

- Постановою Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»;

- п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»;

- ст. ст. 164, 165, 166, 167, 180, 181, 191, 243, 244, 247 СК України;

- ст.ст. 213 - 215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини, - ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача, - служба у справах сім»ї Кагарлицької районної державної адміністрації в Київській області, як орган опіки та піклування, до ОСОБА_3, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку м. Донецьк, громадянку України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, батьківських прав відносно дитини, - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_15, уродженця м. Київ, Україна, громадянина України, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2, яке видане 01 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві.

Передати на виховання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_18, уродженці місто Донецьк, громадянці України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_3, виданий 10 листопада 2001 року Подільським РУ ГУ МВС України в м. Києві, малолітню дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_15, уродженця м. Київ, Україна, громадянина України, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2, яке видане 01 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Донецьк, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_18, уродженки місто Донецьк, громадянки України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_3, виданий 10 листопада 2001 року Подільським РУ ГУ МВС України в м. Києві, на утримання дитини, - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_15, уродженця м. Київ, Україна, громадянина України, свідоцтво про народження серії НОМЕР_2, яке видане 01 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, в розмірі 800 (вісімсот) грн., щомісячно, починаючи з дня подання заяви, - з 02.10.2017 року, до повноліття дитини, - ОСОБА_2, - до ІНФОРМАЦІЯ_25 року, включно.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Донецьк, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_18, уродженки місто Донецьк, громадянки України, паспорт громадянки України серії НОМЕР_3, виданий 10 листопада 2001 року Подільським РУ ГУ МВС України в м. Києві, кошти в сумі 640 (шістсот сорок) грн. сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м. Донецьк, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави кошти в сумі 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах одного місяця допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

ССуддя:О.В. Закаблук