Провадження № 2/219/4499/2017
22.12.2017року м. Бахмут
Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого
судді ПОГРІБНОЇ Н.М.
при секретарі Мирошниченко О.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,-
Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, відповідач є батьком ОСОБА_3, 12 червня 2016року народження і вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років.
Відповідач добровільно їй не надає матеріальної допомоги, але має таку можливість.
Дитина та позивач потребують матеріальної допомоги, тому ОСОБА_1 звернулася до суду і просила: стягнути з відповідача на свою користь на її утримання аліменти у твердій сумі 1000,00 грн., щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до 12 червня 2019року, та стягнути з відповідача на свою користь на утримання їх малолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх його доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
В судове засідання позивачка не зявилась до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутності просивши позов задовольнити у повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не зявився та не повідомив про причини своєї неявки, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду справи був належно повідомлений у встановленому законом порядку. Відзив та заперечення проти позову від відповідача не надходили, тому суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до положень ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Відповідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
У відповідності до положень ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання у разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частини другої четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.
Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Частиною 2 ст. 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч. 4 ст. 84 СК України).
Як було встановлено судом і таке підтверджується матеріалами справи, відповідно до свідоцтва про народження серії І-КГ № 235796, виданого Корабельним районним у місті Херсоні відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального упрвління юстиції у Херсонській області, ОСОБА_4 народився 12 червня 2016 року , про що складено відповідний актовий запис за № 242 в графі «Батьки» батьком зазначений ОСОБА_2. Ця дитина мешкає з матірю позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 і знаходиться на її утриманні. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що надає їй право на утримання від чоловіка батька дитини матеріальної допомоги до досягнення дитиною трирічного віку.
Відповідач, який є батьком дитини, мешкає від неї окремо і добровільно допомогу на утримання дитини та позивача не надає. При цьому, він має змогу таку матеріальну допомогу надавати, оскільки є працездатним, здоровий, а тому позивач доказала своє право на стягнення аліментів з відповідача на її утримання та на утримання дитини.
Ці обставини сторонами у справі не оспорювались, а тому в порядку ЦПК України додаткового доведення не потребують і приймаються судом до уваги.
Проаналізувавши надані суду докази та встановлені обставини у їх сукупності, суд дістається висновку, що відповідач, який є батьком неповнолітньої дитини, не виконує покладених на нього Сімейним законодавством України батьківських обовязків відносно утримання своєї неповнолітньої дитини, тому кошти на утримання дитини підлягають стягненню з нього в примусовому порядку у вигляді аліментів. Також підлягають стягненню з відповідача в примусовому порядку у вигляді аліментів і кошти на утримання дружини до досягнення дитиною, яка проживає разом з матірю, трирічного віку.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Інших обставин, які б мали істотне значення у справі судом встановлено не було.
Як передбачено ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на утримання дитини присуджуються від дня предявлення позову в суд. Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного Кодексу України аліменти одному із подружжя присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Згідно з ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2,10, 11, 141,247,206, 263,264,265, 280-289 ЦПК України, статтями 75, 84, 91, 180-184, 191 Сімейного Кодексу України, суд,
ОСОБА_5 ОСОБА_6 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2,24.09.1978року народження, мешкає м. Вільногірськ Дніпропетровської області вул. Ю. М. Устенка, 37/10, на користь ОСОБА_1, щомісячно на її утримання аліменти у твердій сумі 1000,00 грн., щомісячно, починаючи з 24.10.2017року до моменту досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, тобто до 12 червня 2019 року, починаючи з 24.10.2017року.
Стягнути з ОСОБА_2,24.09.1978року народження, мешкає м. Вільногірськ Дніпропетровської області вул. Ю. М. Устенка, 37/10, на користь ОСОБА_1 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24.10.2017року і до моменту досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення у справі в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2,24.09.1978року народження, на користь держави судовий збір в розмірі 640,00грн.
Заочне рішення може бути переглянуто Артемівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області в 30-денний строк з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.

Суддя Н.М.Погрібна