Справа № 191/3161/17
Провадження № 2/191/1469/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Матіяш С.К.

за участю секретаря - Якимчук Я.С.

згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами, розглянувши у відкритому с удовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Синельниківської міської ради про визнання права власності на ? частки житлового будинку в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

11.09.2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її мати ОСОБА_2, яка постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1. Заповіту не залишила. Після її смерті відкрилась спадщина на ? частки житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель і споруд, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Зазначена частка будинку належала спадкодавцю на підставі:

- свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою 05 лютого 1996 року за реєстром №120 та зареєстрованого в Синельниківським БТІ 09 квітня 1996 року в реєстровій книзі №47 за реєстровим номером 6469;

- свідоцтва про право власності, виданого Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою 05 лютого 1996 року за реєстром №119 та зареєстрованого в Синельниківським БТІ 09 квітня 1996 року в реєстровій книзі №47 за реєстровим номером 6469.

Позивач зазначає, що є єдиною спадкоємицею першої черги в порядку спадкування за законом та вважає, що спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України? так як постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після звернення до державного нотаріуса Першої Синельниківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом, отримала від останнього 21.08.2017 року постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в якій зазначено, що сараі-В-1 є самочинним будівництвом і не перебуває у власності ОСОБА_2. В цілому на земельній ділянці, площею 453 кв.м, розташованій за адресою: АДРЕСА_1, розташовані: А-1 - житловий будинок, загальною площею 81,3 кв.м, житловою площею 38,9 кв.м; Г-1 - гараж; В-1 - сарай; П-1 - погріб; Е-1 - навіс; Б-1 - вбиральня; Л-1 0 літній душ; №1-2 - огорожа; №3 - водокалонка 1 бруківка відповідно до технічного паспорта на індивідуальний житловий будинок від 18 серпня 2017 року. Сарай В-1, розташований за вищевказаною адресою, збудовано спадкодавцем у 2002 році, і не є самовільним будівництвом, так як він збудований на земельній ділянці, яка була відведена саме для будівництва індивідуального жилого будинку на підставі договору про надання у безстрокове користування земельною ділянкою від 08.05.1965 року за №1106, зареєстрованого в Синельниківському БТІ 04 вересня 1980 року за р. №47/6469. Під час побудови сараю В-1 не було допущено істотних порушень будівельних норм і правил, не порушено прав інших осіб та інтересів суспільства. В зв'язку із викладеним позивач ОСОБА_1 просить суд визнати за нею право приватної власності на ? частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2.

До початку відкритого судового засіданні позивач надала суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі. Заявлені вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 у відкрите судове засідання не з'явилася, однак до початку його проведення надала заяву про розгляд справи без її участі, та визнання заявлених вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Копією свідоцтва серії НОМЕР_1, виданого 15 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, підтверджується факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Синельникове Дніпропетровської області ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що за спадкодавцем зареєстровано право власностіна ? частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до наданих суду копій Свідоцтва про право власності, виданого 05.02.1996 року Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 119, та свідоцтва про право на спадщину, виданого 05.02.1996 року Першою Синельниківською державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 120.

Довідка, видана КП Синельниківське МБТІ Дніпропетровської області 16.08.2017 року за №977, містить інформацію про те, що за адресою: АДРЕСА_1, дозвіл на будівництво сараю В-1, вбиральні Б-1, літнього душа Л-1, в бюро не надано.

Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Як вбачається із наданої суду копії спадкової справи №266/2017 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2, остання містить заяву ОСОБА_1 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.08.2017 року, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2

Позивач надала суду копії:свідоцтва про народження ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4, серії НОМЕР_2, Свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3, з яких вбачається ступінь родинних відносин між спадкодавцем та позивачем, а саме: що спадкодавець ОСОБА_2 є матір'ю ОСОБА_1, а тому, остання, відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом.

В матеріалах справи знаходиться копія Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданої 21 серпня 2017 року державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори,якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частки житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку із ненаданням належним чином оформлених документів, що посвідчують право на господарську споруду - В-1 - сарай.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно довідки виконавчого комітету Синельниківської міської ради Дніпропетровської області від 27.07.2017 року №792, встановлено, що ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1, з 03.10.2000 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3. Разом із нею зареєстровані ОСОБА_1 з 25.01.1996 року по теперішній час, ОСОБА_5 з 10.11.1998 року по теперішній час.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно.

Таким чином, суд дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як законно обґрунтовані та підтверджені документально.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, ч. 3 ст. 331, ст. ст. 1216-1218, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1221, ч.ч.3, 5 ст. 1268 ЦК, Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

УХВАЛИВ:

Вимоги позивача задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право приватної власності на ? частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С. К. Матіяш