Провадження № 2/201/318/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі - Карнаух І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Акта-Сервіс» до ОСОБА_1 (третя особа Дніпровська міська рада) про стягнення заборгованості та по зустрічній позовній заяві про визнання незаконними дії Товариства з обмеженою відповідальністю «Акта-Сервіс» щодо нарахування оплат послуг та зобовязання провести перерахунок,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з 03.08.2016р. перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «Акта-Сервіс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (а.с. № 2-9 т. № 1).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 03.08.2016р. суддею визначено суддю Наумову О.С. Ухвалою судді Наумової О.С. від 19.08.2016р. було відкрито провадження по вищевказаній справі та призначено до розгляду у судове засідання (а.с. № 72 т. № 1).

15.02.2017р. ухвалою суду (під головуванням судді Наумової О.С.) було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Дніпропетровську (Дніпровську) міську раду (а.с. № 225 т. № 2).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 13.03.2017р. суддею визначено суддю Ткаченко Н.В. у звязку зі спливом 5-ти річного терміну повноважень судді Наумової О.С. (а.с. № 59 т. № 3).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 14.03.2017р. було відкрито провадження по вищевказаній справі та призначено до розгляду у судове засідання (а.с. № 61 т. № 3).

Ухвалою суду (під головуванням судді Ткаченко Н.В.) від 24.05.2017р. було задоволено клопотання сторони відповідача та витребувано певні докази у сторони позивача (а.с. № 72-73, 92-93 т. № 3).

Ухвалою суду (під головуванням судді Ткаченко Н.В.) від 21.07.2017р. було відмовлено у задоволенні клопотання сторони позивача про вжиття заходів забезпечення позову (а.с. № 126 т. № 3).

Ухвала суду стороною позивача виконана шляхом надання 07.09.2017р. витребуваних документів та додаткових доказів (а.с. № 128-251 т. № 3, а.с. № 1-250 т. № 4, а.с. № 1-251 т. № 5, а.с. № 1-53 т. № 6).

В обґрунтування заявлених позовних вимог по тексту первісної позовної заяви, уточнених позовних вимог в редакції від 10.10.2016р. та 22.12.2016р. представник позивача ОСОБА_2, по тексту уточнених позовних вимог в редакції від 04.10.2017р. представник позивача ОСОБА_3 посилалася на те, що відповідач, уклавши договір пайової участі в будівництві № 1/М від 30.04.2007р. взяв на себе зобовязання щодо укладення з позивачем договору про відшкодування витрат балансоутримувача та уклавши ці договори № 1101/МБЦ/С від 01.02.2014р., 01.02.2015р. та 01.02.2016р. взяв на себе зобовязання відшкодування балансоутримувачу всіх витрат за комунальне та експлуатаційне обслуговування ним будівлі, де розташовані приміщення відповідача, між тим його не виконує, у звязку з чим утворилась заборгованість за період з за вересень 2015р. та за період з грудня 2015р. по серпень 2017р., яку просила стягнути судовим рішенням. Крім того, позивач посилався на те, що тарифи на теплову енергію встановлюються рішеннями виконкому ДМР і вони них дотримуються, а що стосується тарифів на експлуатаційні витрати, то вони взагалі відносяться до вільних цін і не підлягають державному регулюванню.

Стороною позивача неодноразово, а саме 10.10.2016р., 22.12.2016р., а також 04.10.2017р. були уточнені позовні вимоги (а.с. № 1-15 , 155-169 т. № 2, а.с. № 54-56 т. № 6).

Остаточною редакцією позовних вимог є редакція вимог від 04.10.2017р.

Представник позивача ТОВ «Акта-Сервіс» ОСОБА_3 (діє на підставі довіреності від 15.05.2017р. а.с. № 112 т. № 6) в уточненій позовній заяві просила стягнути з відповідача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період за вересень 2015р. та за період з грудня 2015р. по серпень 2017р. у розмірі 367 936грн.35коп., суму інфляційних витрат у розмірі у розмірі 34 288грн.53коп. суму 3% річних у розмірі у розмірі 9 043грн.83коп.

Стороною відповідача 14.09.2016р. було предявлено зустрічний позов, який в подальшому 19.09.2016р., 07.11.2016р. та 23.01.2017р. було уточнено (а.с. № 78-81, 126-127 т. № 1, а.с. № 137-143, 200 т. № 2).

Ухвалою суду (під головуванням судді Наумової О.С.) від 21.09.2016р. для сумісного розгляду було прийнято зустрічну позовну заяву (а.с. № 138-139 т. № 1).

Остаточною редакцією зустрічних позовних вимог є редакція вимог від 23.01.2017р., в яких ОСОБА_1 наполягає на визнання незаконними дії ТОВ «Акта-Сервіс» щодо нарахування оплат послуг за період з 01.02.2014р. по 01.10.2016р. на підставі договорів № 1101/МБЦ/С від 01.02.2014р., від 01.02.2015р. та від 01.02.2016р. та зобовязання ТОВ «Акта-Сервіс» провести ОСОБА_1 перерахунок оплати послуг згідно рахунків-фактуру у період з 01.02.2013р. по 01.10.2016р. відповідно до тарифів, що були погоджені сторонами у договорі № 1101/МБЦ/С про відшкодування витрат балансоутримувача від 01.02.2013р. та без урахування послуг щодо підігріву/охолодження приточного повітря.

Представники позивача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (діють на підставі довіреності від 15.05.2017р. та 14.07.2017р.а.с. № 112-115 т. № 6) 04.12.2017р. надали суду спільну заяву, в якій позовні вимоги за уточненим позовом від 04.10.2017р. підтримали в повному обсязі та просили суд їх задовольнити, справу розглянути за їх відсутності та без фіксування судового процесу технічними засобами (а.с. № 111 т. №6).

Сторона відповідача позовні вимоги не визнала. Позивач за зустрічним позовом обґрунтовує свою позицію тим, що він не володіє інформацією щодо порядку формування тарифу, до того ж вважає, що відповідачем самостійно вносяться зміни до договору, змушуючи тим самим ОСОБА_1 сплачувати значні кошти без правових підстав. Зазначали, що послуги позивачем за зустрічним позовом, начебто, взагалі не використовуються. Відповідно до цього, ОСОБА_1 зазначав, що він є споживачем житлово-комунальних послуг в розумінні імперативних норм ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та ЗУ «Про захист прав споживачів». Тож посилаючись на порушення своїх прав в частині надання інформації щодо підстав нарахування, розрахунку вартості та економічної обґрунтованості підвищення тарифів, а також вважаючи, що послуги з охолодження/підігріву приточного повітря ним фактично не отримувалась, а тарифи на послуги змінюються ТОВ «Акта-Сервіс» щомісяця в односторонньому порядку, що, на його думку, є порушенням п. 4.4. та п. 8.2. Договору про відшкодування витрат балансоутримувача. ОСОБА_1 також звертав увагу суду на відмінність тарифів між житловою і бізнес вежами. Отже позивач за зустрічним позовом робить висновок про те, розмір плати наданих послуг має бути перерахований починаючи з 2013р.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_5 (діє за договором правової допомоги від 20.11.2017р. а.с. № 117-121 т. № 6) 04.12.2017р. також надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу 04.12.2017р. за його відсутності, проти позовних вимог в їх уточненій редакції заперечував, зустрічні позовні вимоги підтримав. Також просив по справі призначити судову економічну експертизу (а.с. №116 т. № 6).

Ухвалою суду від 04.12.2017р. (без виходу до нарадчої кімнати а.с. № 122 т. № 6) суд відмовив у задоволенні клопотання про призначення судової економічної експертизи (а.с. № 152-154 т. № 2) з огляду на положення ч.1 ст. 143 ЦПК України

Представник Дніпровської міської ради ОСОБА_6 (діє за довіреністю від 28.12.2016р. а.с. № 91 т. № 6) в судове засідання 04.12.2017р. не зявилась, про дату судового розгляду справи була повідомлена належним чином, в справі є її особиста розписка від 11.10.2017р. (а.с. № 87 т. № 6), заяв про відкладення розгляду справи або про причини неявки суду не надала.

Ухвалою суду від 04.12.2017р. (без виходу до нарадчої кімнати) було прийнято рішення про розгляд справи за відсутності представника третьої особи - Дніпровської міської ради (а.с. № 122 т. № 6).

Враховуючі вищезазначені обставини та на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

З урахуванням того, що суду відома позиція сторони відповідача щодо невизнання позовних вимог в редакції від 04.10.2017р. позовних вимог, по справі заявлено та прийнято до сумісного розгляду зустрічний позов, суд розглянув цивільну справу на загальних засадах цивільного судочинства, встановлених главою 7 розділу III ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, вивчивши позиції сторін, вважає, що позовні вимоги ТОВ «Акта-Сервіс» підлягають задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Судом встановлено, що ТОВ «Акта-Сервіс» є балансоутримувачем комплексу „Мост Бізнес Центр, що розташований за адресою: м. Дніпро (раніше назва міста Дніпропетровськ), вул. Глінки, 2 на підставі договору дольової участі у будівництві № 1/М від 30.04.2007р., укладеного між ЗАТ „Акта, правонаступником якого є ПрАТ „Акта та ТОВ «Акта-Сервіс» ( а.с. № 18-22, 23-37 т. № 1).

Відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань видами діяльності позивача є комплексне обслуговування обєктів (код КВЕД 81.10), загальне прибирання будинків (код КВЕД 81.21.), постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря (код КВЕД 35.30), тобто позивач є повноважним та законним постачальником житлово-комунальних та експлуатаційних послуг комплексу Мост Бізнес Центр (а.с. № 12-17 т. № 1).

Також судом встановлено, що відповідач згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_7 на праві власності належить офісне приміщення поз. 5, VII другої черги громадських будівель багатофункціонального призначення (офісний центр) літ. Б-18, б-1, загальною площею 275,6 кв.м., розташованого за адресою: м. Дніпро (раніше назва міста - м. Дніпропетровськ), вул. Глинки, 2, комплекс «Мост-Бізнес Центр», а відтак відповідач користується житлово-комунальними та експлуатаційними послугами, які надаються позивачем (а.с. № 61-64 т. № 1).

Відповідач, уклавши договір про відшкодування витрат балансоутримувача (договори № 1101/МБЦ/С від 01.02.2014р., 01.02.2015р. та 01.02.2016р.) взяв на себе зобовязання відшкодування балансоутримувачу всіх витрат за комунальне та експлуатаційне обслуговування ним будівлі, де розташовані приміщення відповідача (а.с. № 40-42 т. № 2).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - балансоутримувач) - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобов'язаний забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Отже, позивач взяв на себе зобовязання щодо належного комунального та експлуатаційного обслуговування будівлі та власників приміщень, розташованих в будівлі, а власники приміщень в свою чергу зобовязані укласти відповідних договір з постачальником таких послуг. Зокрема, відповідно до п. 1 та п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг та оплата вартості таких послуг є обовязком, а не правом відповідача.

Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного суду України у справі №6-2951цс15, відповідно до якої споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними. факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі

Відповідно до п.1.1 Договору про відшкодування витрат балансоутримувача №1101/МБЦ/С від 01.02.2016р. ТОВ «Акта-Сервіс» зобовязується надавати експлуатаційні послуги по утриманню будівлі, а ОСОБА_1 приймає участь у витратах ТОВ «Акта-сервіс» на експлуатацію будівлі пропорційно зайнятої площі, розмір якої 275,6 кв.м. Перелік послуг, які надаються позивачем, зазначається у додатку № 2 до Договору. Крім того, відшкодуванню підлягає вартість спожитих комунальних послуг та вартість сумісного використання електричних та водопровідних мереж.

Відповідно до п. 4.1. Договору розрахунки за експлуатаційні та експлуатаційні послуги, що споживаються за сумісне використання електричних та водопровідних мереж здійснюються по виставленому ТОВ «Акта-сервіс» рахунку відповідно тарифам, вказаним у додатку № 2 до Договору, протягом 5-ти банківських днів з моменту отримання рахунку.

Відповідно до п.3.2.2. Договору відповідач зобовязаний своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати витрати по сумісному використанню водопровідних та електричних мереж, по виплаті комунальних послуг (підігрів води, опалення, кондиціонування) та експлуатаційних послуг протягом 5-ти банківських днів з моменту виставлення рахунку позивачем.

ТОВ «Акта-Сервіс» зобовязується відповідно до п. 2.2.1 Договору забезпечити нормальне функціонування та підтримання в робочому стані всіх систем забезпечення будівлі до приміщення, а також виконувати весь комплекс робіт, що вказані в Додатку № 2, які повязані з обслуговуванням та підтримкою місць загального користування будівлі та прибудинкової території, а саме експлуатаційні витрати на утримання нерухомого майна, інженерних мереж та механізмів включають в себе: обслуговування та поточний ремонт крівлі; поточний ремонт місць загального користування; обслуговування та поточний ремонт місць загального користування; обслуговування та поточний ремонт обладнання (ліфти, насосні станції, та інш.); обслуговування, сервіс та поточний ремонт системи вентиляції в місцях загального користування; обслуговування та поточний ремонт силового електрообладнання в місцях загального користування; обслуговування, сервіс та поточний ремонт системи пожежної безпеки в місцях загального користування; обслуговування та поточний ремонт зовнішнього підсвічування; електроенергія загальних зон (використовується для вентиляції місць загального користування, зовнішнього підсвічування, підсвічування сходів та холів, роботи ліфтів, насосної станції); витратні матеріали (лампи, стартери, придбання господарського інвентаря) для місць загального користування; вивезення твердих побутових відходів; дератизація та дезінсекція місць загального користування (щомісячно); прибирання місць загального користування (витратний матеріал та зарплата технічного персоналу); зовнішнє прибирання території (витратний матеріал та зарплата технічного персоналу); спеціальна одежа для технічного персоналу; обслуговування фасадів (2 рази на рік); утримання прибудинкової території (ремонтування зливостоків, прибирання снігу, листя, пуху та інш.); заробітна платня адміністративного та інженерно-технічного персоналу; охорона та адміністративний контроль місць загального користування та прибудинкової території будівлі; інші витрати, якщо обовязки по покриттю таких витрат переходять до Заявника, для цілей забезпечення належної експлуатації Будівлі (в тому числі для зручності відвідувачів), таким чином, щоб вона могла використовуватися та експлуатуватися відповідно до комерційного призначення.

Тобто, вказані в додатку № 2 до договору про відшкодування витрат балансоутримувача послуги є структурою тарифу експлуатаційних витрат на утримання нерухомого майна за вказаним договором.

Станом на 01.10.2017р. у відповідача є заборгованість перед позивачем за експлуатаційне обслуговування приміщення за вересень 2015р. та за період з грудня 2015р. по серпень 2017р. у розмірі 367 936грн.35коп. (а.с. № 57т. № 6).

Так, позивачем відповідачу за експлуатаційні послуги були виставлені наступні рахунки (а.с. № 209-220 т. № 6): рахунок-фактура № 1101/МБЦ/С0915-215760 від 30.09.2015 року для оплати послуг за вересень 2015 року на суму 12 827,16 грн., з яких не було сплачено суму в розмірі 8 401,68 грн.; рахунок-фактура № 1101/МБЦ/С1215-218018 від 23.12.2015 року для оплати послуг за грудень 2015 року на суму 12 343,80 грн., що не сплачена в повному обсязі; рахунок-фактура № 1101/МБЦ/С0116-218700 від 29.01.2016 року для оплати послуг за січень 2016 року на суму 12 621,96 грн., що не сплачена в повному обсязі; рахунок-фактура № 1101/МБЦ/С0216-219454 від 27.02.2016 року для оплати послуг за лютий 2016 року на суму 16 965,09 грн., що не сплачена в повному обсязі; рахунок-фактура № 1101/МБЦ/С0316-219985 від 24.03.2016 року для оплати послуг за березень 2016 року на суму 16 613,97 грн., що не сплачена в повному обсязі; рахунок-фактура № 1101/МБЦ/С0416-220881 від 25.04.2016 року для оплати послуг за квітень 2016 року на суму 16 563,81 грн., що не сплачена в повному обсязі; рахунок-фактура № 1101/МБЦ/С0516-222076 від 27.05.2016 року для оплати послуг за травень 2016 року на суму 16 365,45 грн., що не сплачена в повному обсязі; рахунок-фактура № 1101/МБЦ/С0616-222887 від 30.06.2016 року для оплати послуг за червень 2016 року на суму 16 857,93 грн., що не сплачена в повному обсязі; рахунок-фактура № 1101/МБЦ/С0716-223594 від 26.07.2016 року для оплати послуг за липень 2016 року на суму 17 856,57 грн., що не сплачена в повному обсязі; рахунок-фактура № 1101/МБЦ/С0816-224383 від 30.08.2016 року для оплати послуг за серпень 2016 року на суму 18 374,13 грн., що не сплачена в повному обсязі; рахунок-фактура № 1101/МБЦ/С0916-225184 від 30.09.2016 року для оплати послуг за вересень 2016 року на суму 18 025,29 грн., що не сплачена в повному обсязі; рахунок-фактура № 1101/МБЦ/С1016-225870 від 31.10.2016 року для оплати послуг за жовтень 2016 року на суму 17 145,21 грн., що не сплачена в повному обсязі; рахунок-фактура № 1101/МБЦ/С1116-226703 від 29.11.2016 року для оплати послуг за листопад 2016 року на суму 17 753,97 грн., що не сплачена в повному обсязі; рахунок-фактура № 1101/МБЦ/С1216-227451 від 28.12.2016 року для оплати послуг за грудень 2016 року на суму 18 444,81 грн., що не сплачена в повному обсязі; рахунок-фактура № 1101/МБЦ/С0117-228299 від 25.01.2017 року для оплати послуг за січень 2017 року на суму 19 598,49 грн., що не сплачена в повному обсязі; рахунок-фактура № 1101/МБЦ/С0217-229153 від 24.02.2017 року для оплати послуг за лютий 2017 року на суму 19 562,01 грн., що не сплачена в повному обсязі; рахунок-фактура № 1101/МБЦ/С0317-229897 від 26.03.2017 року для оплати послуг за березень 2017 року на суму 17 824,65 грн., що не сплачена в повному обсязі; рахунок-фактура № 1101/МБЦ/С0417-230846 від 25.04.2017 року для оплати послуг за квітень 2017 року на суму 17 352,69 грн., що не сплачена в повному обсязі; рахунок-фактура № 1101/МБЦ/С0517-232598 від 24.05.2017 року для оплати послуг за травень 2017 року на суму 16 636,77 грн., що не сплачена в повному обсязі; рахунок-фактура № 1101/МБЦ/С0617-234567 від 22.06.2017 року для оплати послуг за червень 2017 року на суму 17 090,49 грн., що не сплачена в повному обсязі; рахунок-фактура № 1101/МБЦ/С0717-236683 від 24.07.2017 року для оплати послуг за липень 2017 року на суму 17 396,01 грн., що не сплачена в повному обсязі; рахунок-фактура № 1101/МБЦ/С0817-238049 від 21.08.2017 року для оплати послуг за серпень 2017 року на суму 18 141,57 грн., що не сплачена в повному обсязі (а.с. № 63-73 т. № 6).

Надання позивачем відповідачу вказаних рахунків за вересень 2015р., грудень 2015р. серпень 2017р. підтверджується реєстрами видачі рахунків та доказами поштових відправлень (а.с. № 74-83 т. № 6).

Вказані рахунки мали бути сплачені протягом 5 банківських днів, між тим відповідач їх не сплатив.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за надані житлово-експлуатаційні послуги за вересень 2015р. та за період з грудня 2015р. по серпень 2017р. становить 367 936грн.35коп. (розрахунок заборгованості станом на 01.10.2017р. - а.с. № 57 т. № 6 ).

Розмір інфляційних витрат за весь час прострочення оплати відповідачем наданих послуг складає 34 288грн.53коп. (розрахунок інфляційних витрат станом на 01.10.2017р. а.с. № 58 т. № 6)

Розмір трьох відсотків річних від простроченої відповідачем суми складає 9 043грн.83коп. (розрахунок 3% річних станом на 01.10.2017р. а.с. № 59 т. № 6).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтею 615 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє вину сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Відповідно до ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 611 ЦК України, встановлює, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Також, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 322 ЦК України - власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Власність зобов'язує. Тому власник майна не тільки має право на свій розсуд володіти, користуватися, розпоряджатися належним йому майном та здійснювати стосовно останнього будь-які дії, що не суперечать закону та публічному інтересу, але й мусить виконувати певні обов'язки, передбачені законом. Одним, з таких обов'язків власника є його обов'язок утримувати майно, що йому належить.

Це означає, що власник має нести всі витрати, необхідні для збереженості майна, тобто його утримання. А зобов'язання, згідно ч. 2 ст. 509, ст. 526 ЦК України, споживач має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ТОВ «Акта-Сервіс» до ОСОБА_1 (третя особа Дніпровська міська рада) про стягнення заборгованості та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період за вересень 2015р., грудень 2015р. серпень 2017р у розмірі 367 936грн.35коп., суму інфляційних витрат у розмірі 34 288грн.53коп., суму 3% річних у розмірі 9 043грн.83коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Заперечення сторони відповідача стосовно того, що позивач неправомірно самостійно визначає розмір вартості наданих послуг, суд оцінює критично з огляду на те, що матеріали цивільної справи містять відповідь Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області за № 7/5913 від 31.05.2017р., з якої вбачається, що ціни на житлово-комунальні послуги, які надаються ТОВ «Акта-Сервіс» власникам нежитлових приміщень у нежитловому будинку щодо забезпечення функціонування систем забезпечення будинку, здійснення постачання приміщенням комунальних ресурсів, надання експлуатаційних послуг з утримання будинку( відшкодування витрат балансоутримувача) відносяться до вільних цін і не підлягають державному регулюванню (а.с. № 101-102 т. № 3 ).

Стосовно заперечень ОСОБА_1 щодо відмінності тарифів між житловою і бізнес вежами слід відзначити, що тарифи для комерційних будівель відрізняються від тарифів для житлових будинків і затверджується окремо, а тому некоректно застосовувати тариф щодо житлової будівлі до будівлі комерційного призначення.

Також, слід зазначити, що кожного місяця відповідач не може сплачувати однакову вартість спожитих послуг і викликано це не зміною тарифу в односторонньому порядку, а зміною обсягу наданих житлово-комунальних послуг, що виключає припущення ОСОБА_1 про зміну умов договору в односторонньому порядку, а відтак виключає й порушення з боку ТОВ «Акта-Сервіс» п. 4.4. Договору.

Заперечення сторони відповідача стосовно того, що складова тарифів є необґрунтовано завищеною (перелік експлуатаційних витрат на утримання нерухомого майна, експлуатаційні витрати для вежі Ж, суд не приймає до уваги, оскільки позивачем 07.09.2017р. на ухвалу суду про витребуванням доказів від 24.05.2017р. (а.с. № 92-93, 128 т. № 3) надані докази, а саме розрахунок заборгованості, обєкт: «Мост Бізнес Центр» за адресою: м. Дніпро, вул. Глинки, 2, власник офісного приміщення № 601 (1101) ОСОБА_7; розшифрування рахунків щодо власника ОСОБА_7, офіс 1101(601) за вересень 2015р. червень 2017р.; копії рахунків ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» за період вересень 2015р. січень 2017р.; копії актів надання послуг з використання електричної енергії при спільній експлуатації технологічних електричних мереж від ПрАТ «АКТА» за період вересень 2015р. січень 2017р.; копії актів приймання-передачі природного газу від ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» за період вересень 2015р. січень 2017р.; копії звітів зі споживання газу за період жовтень січень 2017р., копії актів-рахунків приймання наданих послуг від КП «Дніпроводоканал» за період вересень 2015р. січень 2017р., розшифрування тарифів на охолодження приточного повітря та теплової енергії за період вересень 2015р. січень 2017р.; копія Договору № 224-С від 01.05.2010р. на технічне обслуговування та поточний ремонт обладнання, системи опалення, вентиляції й кондиціювання приміщень за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глинки, 2, «Мост Бизнес Центр»; копія Договору № 224/1-С від 01.01.2011р. на технічне обслуговування та поточний ремонт чиллерів за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Глинки, 2, «Мост Бизнес Центр»; копія Договору № ПП0050115 від 01.01.2015р. на технічне обслуговування котельної; копія Договору № 13275/03/142127 від 01.01.2013р. на технічне обслуговування систем газопостачання; копія Договору № 13275/03/142635 від 01.01.2013р. на технічне обслуговування систем газопостачання; копія Договору № 13275/03/134778 від 01.01.2013р. на технічне обслуговування систем газопостачання; копії рахунків від ФОП ОСОБА_8; копії рахунків від ТОВ НВП «Дніпроелектрокомплекс»; копія Договору № ДГ-9 від 25.08.2015 року, зведені таблиці експлуатаційних послуг для вежі Ж за період вересень 2015р. листопад 2016р.; копії штатних розкладів за період вересень 2015р. листопад 2016р.; копії відомостей про перерахування заробітної плати та інших виплат, на виплату грошей за період вересень 2015р. листопад 2016р., звіти про суми нарахованої заробітної плати за вересень 2015р. листопад 2016р.; платіжні доручення про нарахування ЄСВ, податку з фізичних осіб та військового збору за період вересень 2015р. листопад 2016р.; оборотно-сальдові відомості по рахунку 131 «Основні засоби» за період вересень 2015р. листопад 2016р.; платіжні доручення про перерахування податку на нерухоме майно за період 3-й квартал 2015р. 4-й квартал 2016р.; інформація щодо розрахунку прибутку з амортизаційних відрахувань, заробітної плати та податків з неї за період вересень 2015р. листопад 2016р.; розрахунки витрат на електропостачання обладнання загальних зон за період вересень 2015р. листопад 2016р.; аналіз споживання електроенергії за період вересень 2015р. листопад 2016р., які спростовують ці заперечення (а.с. № 128-251 т. № 3, а.с. № 1-250 т. № 4, а.с. № 1-251 т. № 5, а.с. № 1-53 т.№ 6).

Правильність тарифів, по яким здійснено нарахування позивачем платежів за теплову енергію підтверджується наданими представником третьої особи Дніпровської міської ради рішеннями виконкому ДМР № 825 від 26.12.2014р. „Про встановлення тарифів на теплову енергію ТОВ «Акта-Сервіс» та від № 4 від 06.01.2015р. „Про внесення змін до рішення виконкому ДМР № 825 від 26.12.2014р. з відповідними додатками (тарифи) (а.с. № 105-111 т. № 3).

Ухвалою суду від 04.12.2017р. (без виходу до нарадчої кімнати а.с. № 122 т. № 6) суд відмовив у задоволенні клопотання про призначення судової економічної експертизи (а.с. № 152-154 т. № 2) з огляду на положення ч.1 ст. 143 ЦПК України. При прийняті такого рішення судом також враховано, що поставлені на вирішення експертизи питання з урахуванням відповіді Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області за № 7/5913 від 31.05.2017р. (а.с. № 101-102 т. № 3), а також надані позивачем вище перелічені письмові докази (а.с. № 128-251 т. № 3, а.с. № 1-250 т. № 4, а.с. № 1-251 т. № 5, а.с. № 1-53 т.№ 6), які будуть покладені в основу висновку про обґрунтованість тарифів, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Також судом було враховано, що призначення по справі судової економічної експертизи по справі, в якій достатньо доказів для прийняття правильного судового рішення в межах цивільно-правового спору, призведе тільки до затягування розгляду справи та порушення розумних строків, встановлених ст. 157 ЦПК України (справа знаходиться в провадженні суду з 03.08.2016р.)

За вищезазначеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог первісного позову та про відмову в задоволенні зустрічного позову.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з огляду на те, що позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, то на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 169грн.03коп. (411 268грн.71коп. х 1,5 % = 6 169грн.03коп.). Сума зайво сплаченого судового збору (позивачем замість 6 169грн.03коп. сплачено за 5 квитанціями 6 694грн.12 коп. а.с. № 10-11 т. № 1 та а.с. № 16, 178 т. № 2, а.с. № 85 т. № 6) позивачу може буде повернута на підставі ст. 7 Закону України „Про судовий збір на підставі його заяви.

З урахуванням відмови в задоволенні зустрічного позову, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 був звільнений від сплати судових витрат за Законом України „Про захист прав споживачів, судові витрати за зустрічним позовом відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 322, 509, 526, 530, 610, 615, 615, 629, 631 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», правовою позицією, висловленою у Постанові ВСУ у справі №6-2951цс15, ст.ст. 3, 8, 10, 11, 57-60, 74-76, 88, 169, ч. 2 ст. 197, ст.ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Акта-Сервіс» до ОСОБА_1 (третя особа Дніпровська міська рада) про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Акта-Сервіс» (ЄРДПОУ 34499579) заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за вересень 2015р. та за період з грудня 2015р. по серпень 2017р. у розмірі 367 936грн.35коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Акта-Сервіс» (ЄРДПОУ 34499579) суму інфляційних витрат у розмірі 34 288грн.53коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Акта-Сервіс» (ЄРДПОУ 34499579) суму 3% річних у розмірі 9 043грн.83коп.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Акта-Сервіс» про визнання незаконними дії ТОВ «Акта-Сервіс» щодо нарахування оплат послуг та зобовязання провести перерахунок відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП -НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Акта-Сервіс» (ЄРДПОУ 34499579) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 6 169грн.03коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: Н.В. Ткаченко