Справа № 466/2554/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Кавацюк В.І.
Провадження № 22-ц/783/3503/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Савуляк Р.В.

при секретарі Фейір К.О.

з участю представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача Усік І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, представника ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 28 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пілот" про скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку через свого представника ОСОБА_3 оскаржила ОСОБА_5. Вважає рішення суду незаконним, оскільки таке ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що спірний наказ був підписаний неповажною особою. Звертає увагу, що обов"язок розірвання трудового договору покладено на власника або уповноваженим ним органом. Стверджує, що генеральний директор Львівської філії ТОВ "Пілот не є ані власником, а ні уповноваженим ним органом. В апеляційній скарзі просить рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 28 березня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3, представника ОСОБА_5 до задоволення не підлягає.

Згідно з вимогами ч.ч.1,2 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку, або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 працювала на посаді директора Львівської філії ТОВ "Пілот" з 2 січня 2004 року.

Наказом директора ТОВ "Пілот" №052-ос від 02 липня 2014 року її було звільнено із займаної посади на підставі ст.38 КЗпП України. Не погоджуючись зі своїм звільненням, ОСОБА_5 17 жовтня 2014 року звернулась до суду з позовом про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішенням Шевченківського районного суду м Львова від 27 квітня 2015 року (цивільна справа №466/7449/14-ц), залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Львівської області від 25 червня 2015 року, яке набрало законної сили, наказ про звільнення ОСОБА_5 було скасовано, ОСОБА_5 поновлено на займаній посаді та стягнуто в користь ОСОБА_5 40 000,00 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Наказом генерального директора ТОВ «Пілот» №035-ос від 30 липня 2015 року позивача ОСОБА_5 було звільнено з займаної посади директора Львівської філії ТОВ "Пілот" у зв'язку з прогулом без поважних причин (п.4 ст. 40 КЗпП України).

Рішенням Шевченківського районного суду м Львова від 19 листопада 2015 року (цивільна справа №466/6921/15-ц), зміненим рішенням колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Львівської області від 25 січня 2016 року, яке набрало законної сили, наказ про звільнення позивача ОСОБА_5 було скасовано, її поновлено на займаній посаді директора Львівської філії ТОВ "Пілот" з 30 липня 2015 року та стягнуто на її користь 15 000,00 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. На виконання вищевказаного рішення суду генеральним директором ТОВ «Пілот» ОСОБА_6 20 листопада 2015 року було видано наказ №062-ос «Про поновлення на роботі ОСОБА_5».

Вказані обставини підтверджуються поясненнями представників сторін, долученими до справи копіями рішення Шевченківського районного суду м Львова від 27 квітня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Львівської області від 25 червня 2015 року, наказом №062-ос від 20 листопада 2015 року "Про поновлення на роботі ОСОБА_5", матеріалами оглянутої в судовому засіданні цивільної справи №466/6921/15-ц та ці обставини в судовому засіданні ніким з учасників процесу не оспорювались.

Судом також встановлено, що наказом генерального директора ТОВ "Пілот" ОСОБА_6 за №054-ос від 28 жовтня 2015 року було внесено зміни до штатного розкладу Львівської філії ТОВ "Пілот" та з 02 листопада 2015 року введено посаду генерального директора Львівської філії ТОВ «Пілот», на яку переведено ОСОБА_7 09 листопада 2015 року погоджено та затверджено Посадову інструкцію директора Львівської філії ТОВ "Пілот", яку обіймала позивач ОСОБА_5 Згідно з п. 2 цієї Посадової інструкції директор філії призначається на посаду і звільняється з неї наказом генерального директора ТОВ "Пілот" за поданням генерального директора Львівської філії ТОВ "Пілот".

Вказані обставини підтверджуються долученими до справи копіями наказу генерального директора ТОВ "Пілот" №054-ос від 28 жовтня 2015 року "Про внесення змін до штатного розкладу та переведення працівника" та Посадової інструкції директора Львівської філії ТОВ "Пілот".

Також встановлено, що 15 лютого 2016 року позивач ОСОБА_5, яка є інвалідом 2 групи, звернулась на ім'я генерального директора Львівської філії ТОВ "Пілот" із заявою, в якій просила звільнити її із займаної посади з 15 лютого 2016 року за власним бажанням. У зв'язку з поданням такої заяви, генеральним директором Львівської філії ТОВ "Пілот" ОСОБА_7 того ж дня було надіслано на ім'я генерального директора ТОВ "Пілот" ОСОБА_6 відповідну доповідну записку та копію заяви ОСОБА_5 про звільнення з роботи. З метою оперативного вирішення питання про звільнення ОСОБА_5 з займаної посади, генеральним директором ТОВ "Пілот" ОСОБА_6 15 лютого 2016 року було видано наказ №24-аг "Про делегування повноважень звільнення ОСОБА_5", яким делеговано повноваження на звільнення ОСОБА_5 генеральному директорові Львівської філії ТОВ "Пілот" ОСОБА_7 та доручено видати відповідний наказ про звільнення. На виконання цього наказу генеральним директором Львівської філії ТОВ "Пілот" ОСОБА_7 15 лютого 2016 року було видано наказ №25, згідно з яким позивач ОСОБА_5 була звільнена з посади директора Львівської філії ТОВ "Пілот" з 15 лютого 2016 року згідно ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням).

Зазначені обставини стверджуються поясненнями представників та долученими до справи копіями вищевказаних доповідної записки генерального директора філії ОСОБА_7, наказу №.24-аг від 15 лютого 2016 року "Про делегування повноважень звільнення ОСОБА_5", наказу № 25 від 15 лютого 2016 року "Про звільнення ОСОБА_5".

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд виходив з тих обставин, що звільнення позивача ОСОБА_5 з посади директора Львівської філії "ТОВ "Пілот" відбулося на підставі її особистої заяви про звільнення з роботи за власним бажанням, на підставі ч.1 ст. 38 КЗпП України.

З таким висновком колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 38 КЗпП України передбачено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

В даному випадку розірвання трудового договору відбулося за бажання позивача та на підставі її заяви про звільнення.

Слід звернути увагу, генеральний директор Львівської філії ТОВ "Пілот" ОСОБА_7 в межах наданих йому повноважень делегованих Генеральним директором ОСОБА_6 на підставі наказу №24-аг від 15.02.2016 року видав наказ про звільнення директора Львівської філії ТОВ "Пілот" ОСОБА_5

Згідно з ч.1 ст. 235 цього Кодексу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, у разі звільнення його без законної підстави.

Оскільки, звільнення ОСОБА_5 з посади директора Львівської філії ТОВ "Пілот" відбулося з дотриманням вимог чинного законодавства на підставі її заяви та наказу про звільнення підписаного повноважною на це особою - генеральним директором Львівської філії ТОВ "Пілот" ОСОБА_7, відсутні будь-які підстави для скасування наказу про звільнення ОСОБА_5 з роботи, поновлення її на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, представника ОСОБА_5 з врахуванням встановлених обставин справи жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому у задоволенні такої скарги апелянту слід відмовити та рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 28 березня 2017 року залишити без змін.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, представника ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 28 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набранням ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Р.В. Савуляк