АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6389/17 Головуючий І інстанції Зяброва О.Г.
Справа № 644/395/17 Суддя-доповідач ОСОБА_1
Категорія: право власності
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів Піддубного Р.М., Швецової Л.А.,

за участю секретаря Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом частково недійсним, визнання права власності в порядку спадкування за законом та встановлення факту родинних відносин за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2017 року,

у с т а н о в и в:

В січні 2017 року ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_3, третя особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області та просила:

- встановити факт, що ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_4, померлої 20 березня 2004 року;

- визнати Свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 (колишня назва вулиця «Другої Пятирічки») в м. Харкові, видане 25 червня 2008 року Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою на імя ОСОБА_3, частково недійсним;

- визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частку квартири АДРЕСА_1 (колишня назва вулиця «Другої Пятирічки») в м. Харкові після смерті її матері ОСОБА_4, померлої 20 березня 2004 року;

- визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 1/12 частку цієї квартири після смерті її сестри ОСОБА_5, померлої 17 липня 2016 року;

- вирішити питання про судові витрати.

В обґрунтування вимог вказала, що квартира АДРЕСА_1 (колишня назва вулиця «Другої Пятирічки») в м. Харкові належала на праві спільної власності її батькам та брату відповідачу ОСОБА_3 Після смерті батька ОСОБА_6, померлого 08 листопада 2001 року, її мати та брат прийняли спадщину фактично. Після смерті матері ОСОБА_4, померлої 20 березня 2004 року, вона та її сестра звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини. Однак свідоцтво про спадщину отримав лише її брат - ОСОБА_3, їй та сестрі було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з неправильним зазначенням в цих документах імені матері.

Сестра ОСОБА_5 померла 17 липня 2016 року, оформити спадщину майні після смерті матері не встигла.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав, посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності.

Справа розглянута за відсутності Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, який письмових заперечень проти позову не надав.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2017 року позов задоволено частково.

Встановлено факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 20 березня 2004 року.

Визнано Свідоцтво про право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 (колишня назва вулиця «Другої Пятирічки») в м. Харкові, видане 25 червня 2008 року Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою на імя ОСОБА_3 за реєстровим № 3-2312, частково недійсним.

Визнано за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 (колишня назва вулиця «Другої Пятирічки») в м. Харкові після смерті матері ОСОБА_4, померлої 20 березня 2004 року.

Визнано за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом на 1/12 частину квартири АДРЕСА_1 (колишня назва вулиця «Другої Пятирічки») в м. Харкові після смерті сестри ОСОБА_5, померлої 17 липня 2016 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2017 року ОСОБА_2 компенсовано витрати, повязані зі сплатою судового збору в сумі 1227 грн. 50 коп., за рахунок держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_2 частково, встановивши факт, що ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_4, померлої 20 березня 2004 року, в іншій частині позову відмовити.

ОСОБА_2 та Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у м. Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області рішення суду першої інстанції не оскаржили, письмових заперечень на апеляційну скаргу не надали.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що квартира АДРЕСА_1 (колишня назва вулиця «Другої Пятирічки») в м. Харкові належала на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності № 1720, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно.

08 листопада 2001 року помер ОСОБА_6

Спадкоємцями після його смерті були ОСОБА_4 та син ОСОБА_3, які на час смерті спадкодавця були зареєстровані у спірній квартирі, а тому фактично прийняли спадщину в порядку, передбаченому пунктом 1 частини 1 статті 549 ЦК України в редакції 1964 року (яка діяла на час відкриття спадщини).

20 березня 2004 року померла ОСОБА_4, про що 22 березня 2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Харківській області складено актовий запис за № 2872. Заповіту ОСОБА_4 за життя не складала.

Згідно з Свідоцтв про народження та Свідоцтв про шлюб, якими підтверджується зміна прізвищ, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є дочками померлої ОСОБА_4

Відповідно до статтей 1216 1218 ЦК України, в редакції 2004 року (чинній на час відкриття спадщини після померлої ОСОБА_4В.), спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України в редакції 2004 року).

Частиною 1 статті 1270 ЦК України в редакції 2004 року встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_5 та ОСОБА_2 у встановлений законом строк звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4

ОСОБА_3 прийняв спадщину фактично, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини 25 червня 2008 року.

25 червня 2008 року Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою на імя ОСОБА_3 було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом після померлої 20 березня 2004 року ОСОБА_4

Згідно з розясненнями, викладеними в пункті 1 ОСОБА_7 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» відповідно до норм частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із частиною 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Постановою від 12 грудня 2016 року Четвертою Харківською державною нотаріальною конторою ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої 20 березня 2004 року ОСОБА_4 у звязку з тим, що нею не було надано документів на підтвердження права власності на квартиру; свідоцтво про смерть було надано на імя ОСОБА_4, тоді як в заяві про прийняття спадщини було зазначено імя померлої - ОСОБА_8.

17 липня 2016 року померла ОСОБА_5, про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управляння юстиції у Харківській області складено актовий запис за № 10802.

Статтею 1262 ЦК України встановлено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця.

Після смерті ОСОБА_5 із заявами про прийняття спадщини звернулись сестра ОСОБА_2 та брат ОСОБА_3, заповіту померла не залишила, спадкоємців першої черги за законом не має.

Отже, задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 є спадкоємицями першої черги після померлої матері ОСОБА_4, та у строк, передбачений Цивільним кодексом України звернулися до нотаріальної контори, а отже прийняли спадщину по 1/6 частині спірної квартири; після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями другої черги за законом на 1/6 належну їй на праві спадкування за законом після померлої матері частку є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які прийняли спадщину по 1/12 частині спірної квартири.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2017 року є законним, ухваленим з додержанням вимог закону, підстав для його скасування немає.

Посилання на пропуск строку позовної давності є помилковим.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В. Котелевець

Судді Р.М. Піддубний

ОСОБА_9