Справа № 2-6106/11
Номер провадження 4-с/643/107/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2017 року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Майстренко О.М. , при секретарі Постульга О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_2, зацікавлені особи: заступник начальника відділу Московського ВДВС м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_3, ОСОБА_4 на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_2 звернулась до суду зі скаргою та просить суд визнати рішення заступника начальника Московського ВДВС м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні № 40168972 від 29.06.2017 року неправомірними, скасувати постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.06.2017 року ВП № 40168972, зобовязати заступника начальника Московського ВДВС м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_3 відновити виконання виконавчого провадження № 40168972.

В обґрунтування скарги заявник посилається на те, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29.11.2011 року позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Всеукраїнського Акціонерного Банку (ПАТ «ВіЕйБі Банк») суму заборгованості за кредитним договором № 355 від 08.08.2007 року в розмірі 21376 гривен 44 копійок, судові витрати в розмірі 213 76 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 гривен.

Постановою заступника начальника відділу Московського ВДВС м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_3 від 29.06.2017 року виконавчий лист 2-6106/11 виданий 30.10.2012 року Московським районним судом м. Харкова повернутий стягувачеві, у звязку відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення, а здійснення виконавцем відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» заходи щодо розшуку майна виявились безрезультатними. Заявник вважає вказану постанову неправомірною та такою, що підлягає скасуванню, у звязку з чим звернувся до суд зі вказаною скаргою.

В судове засідання заявник не зявився, просив слухати справу у його відсутність, скаргу задовольнити.

Заступник начальника відділу Московського ВДВС м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області ОСОБА_3 проти скарги заперечував, просив слухати справу у його відсутності, надав письмові заперечення за справою.

Суд, дослідивши надані суду докази, вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню

Судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 29.11.2011 року позовні вимоги ПАТ «ВіЕйБі Банк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Всеукраїнського Акціонерного Банку (ПАТ «ВіЕйБі Банк») суму заборгованості за кредитним договором № 355 від 08.08.2007 року в розмірі 21376 гривен 44 копійок, судові витрати в розмірі 213 76 копійок та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 гривен.

На примусовому виконанні у відділі Московського ВДВС м. Харкова Головного територіального управління юстиції в Харківській області перебувало виконавче провадження ВП № 40168972 по примусовому виконання виконавчого листа № 2-6106/11 виданого 30.10.2012 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» суму заборгованості у загальному розмірі 21710,20 грн. 10.10.2013 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вищевказаного виконавчого документа.

В ході здійснення виконавчого провадження, державним виконавцем вживались заходи спрямовані на повне та своєчасне виконання судового рішення та вважаю, що доводи викладені скаржником у скарзі на дії державного виконавця не знаходять свого підтвердження внаслідок того, стягувач протягом всього періоду перебування виконавчого провадження на примусовому виконання не вживав жодних заходів, спрямованих на участь у виконавчому провадженні та не користувався правами наданими йому відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», а сааме сторонни виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках,передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій,надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами,наданими законом.

В вході здійснення виконавчого провадження, з метою виявлення майна належного боржнику, державним виконавцем направлялись запити до відповідних установ, щодо отримання такої інформації. До того ж після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, дані про яку внесені відповідних реєстрів. Згідно інформації Державної податкової служби України, боржник не має відкритих розрахункових рахунків та відсутня інформація щодо джерел отримання доходів боржником та відповідно інформації Пенсійного фонду України, боржник пенсію не отримує. Згідно інформації БД АМТ, за боржником автотранспортні засобі не зареєстровано.

Відповідно до інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно, встановлено, що за боржником нерухомого майна не зареєстровано.

Державним виконавцем здійснено вихід за адресою вказаною у виконавчому документі з метою перевірки майнового стану боржника, та встановлено відсутність майна належного боржнику на яке можливо звернути стягнення, про що складено відповідний акт.

Внаслідок викладених обстави, державним виконавцем 29.06.2017 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні № 40168972 керуючись п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» з посиланням на той факт, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до п. 2 зазначеної постанови, державним виконавцем стягувачу надано строк повторного предявлення виконавчого документа до виконання до 29.06.2020 року.

Судом встановлено, що дії державного виконавця були вчинені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження » та в межах повноважень, права чи свободи сторін виконавчого провадження не були порушені, а стягувач має можливість вжити заходів щодо повторного предявлення виконавчого документа до виконання протягом зазначених строків.

Крім того, суд вважає необгрутованими посилання скаржника на невжиття заходів (направлення запитів, накладення арешту, тощо) та прошу суд звернути увагу, що сума за виконавчим документом, яка підлягає стягненню, складає 21710,20 грн., а відповідно до ч. 7 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобовязаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Тому, посилання скаржника на застосування норм ст. 50 зазначеного Закону не знайшло свого підтвердження.

У відповідності до ч.3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, судом встановлено, що дії державного виконавця вчинені своєчасно в межах чинного законодавства і відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», доводи заявника є безпідставними та необгрнутованими належними та допустимими доказами, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення скарги.

На підставі наведеного та керуючись ст. 451 ЦПК України, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження»,

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_2про визнання рішення заступника начальника відділу Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_3 щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні № 40168972 від 29.06.2017 року неправомірними та скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.06.2017 р. ВП 40168972, зобовязання заступника начальника відділу Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова ГТУЮ у Харківській області ОСОБА_3 відновити виконавче провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'ятнадцяти днів з дня отримання копії сторонами.

Суддя Майстренко О.М.