Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 316/569/17 Головуючий у 1 інстанції: Капустинский М.В.
Провадження №22ц/778/3765/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого, суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
секретарОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 12 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_5 в якій зазначає, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Енергодарського міського суду від 20 жовтня 2016 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком дитини записано та є відповідач. З листопада 2016 року відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає у звязку з чим в неї склалося тяжке матеріальне становище.

Позивач просила суд стягувати щомісячно з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини усіх заробітків відповідача, починаючи з часу звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 12 липня 2017 року позов задоволено. Стягнуто щомісячно з ОСОБА_5, на користь ОСОБА_6, аліменти на утримання неповнолітньої дитини: сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 25.04.2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_5, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду, а саме в частині визначення розміру аліментів з 1/3 частини на ? частину всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_5, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 309 ЦПК України підставами зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, відповідач та позивач є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3), шлюб між сторонами розірвано (а.с.2), згідно довідки, дитина проживає разом з позивачем (а.с.4), згідно довідки №1608 від 29.06.2017 р. відповідач з 30 травня перебуває на обліку в як безробітний в К-Дніпровському Центрі зайнятості (а.с.17).

Згідно ч. 8 ст. 7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Визначаючи розмір аліментів суд попередньої інстанції при цьому зазначив, що в судовому засіданні встановлено, що з листопада 2016 року відповідач не надає матеріальної допомоги позивачу на утримання спільної дитини, при цьому відповідач посилається на те, що він не працює, однак, згідно наданої довідки відповідачем, на обліку як безробітний він перебуває з 30 травня 2017 року. Відповідачем не надано суду доказів, які б свідчили про наявність будь-яких фінансових зобовязань відносно інших осіб, або істотних умов не спроможності відповідача утримувати свою дитину.

Ухвалюючи рішення суд попередньої інстанції враховуючи викладене визначив аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Проте з таким висновком суду повністю погодитися неможна.

Так, частиною 3 ст.181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Колегія суддів вважає, що виходячи з відсутності доказів, наявності у платника аліментів будь-якого рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, він на даний час має статус безробітного та перебуває на обліку в центрі зайнятості, ніде не працює, не має будь якого сталого постійного заробітку, тому достатнім буде визначення розміру на 1 дитину аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), в звязку з чим рішення суду в цій частині підлягає зміні.

При цьому колегія суддів погоджується з висновком суду, що враховуючи те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 № 2037-VIII, було внесено зміни, відповідно до яких, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку то в цій частині необхідно застосовувати вимоги нового законодавства, яке вже діяло на час ухвалення оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 12 липня 2017 року по цій справі змінити в частині визначення розміру аліментів з 1/3 частини на вірну ? частину всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_5, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 25.04.2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Решту рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: