Справа № 545/2036/17
Провадження № 2/545/1352/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2017 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Шелудякова Л.В.,

при секретарі Бутиріній М.С.,

за участі: позивача ОСОБА_1,

представника відповідача - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 15 серпня 2017 року звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, якому просила стягувати на її користь з відповідача аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до закінчення навчання у ОСОБА_5 коледжі нафти і газу ОСОБА_5 національного технічного університету імені ОСОБА_6, тобто до 30 червня 2018 року.

На обґрунтування своїх вимог посилалась на ті обставини, що рішенням Полтавського районного суду Полтавської області від 19 березня 2014 року ухвалено стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання їхнього сина ОСОБА_7 до досягнення ним повноліття.

30 березня 2017 року їхньому сину виповнилося 18 років і він навчається на денному відділенні у ОСОБА_5 коледжі нафти і газу ОСОБА_5 національного технічного університету імені ОСОБА_6 на факультеті «Буріння свердловин» з терміном навчання до 30 червня 2018 року.

Позивач вказує, що на утримання сина витрачаються чималі гроші, яких враховуючи її заробіток, недостатньо на утримання сина, відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу сину, який продовжує навчання, але маючи постійну роботу не робить цього.

У судовому засіданні позивач підтримала свої вимоги та просила задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що позивачем не доведено, що спільний син сторін потребує матеріальної допомоги у звязку з навчанням. Слід врахувати, що ОСОБА_4 з першого вересня 2014 року являється студентом ОСОБА_5 коледжу і газу, навчається на бюджетній основі та постійно отримує стипендію. Син відповідача та колишня дружина ОСОБА_1 перебувають на реєстраційному обліку за місцем проживання відповідача. Тож він змушений нести витрати щодо сплати комунальних послуг, в тому числі і за них. На даний час відповідач одружений, і його дружина ОСОБА_8 тяжко хворіє, і на її лікування він змушений витрачати значні кошти. За станом здоровя його дружина працювати не може. Відповідач має на утриманні матір ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2, пенсіонера, яка часто хворіє і потребує постійно матеріальної допомоги.

Третя особа ОСОБА_4 до суду направив заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи сторін, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ №927251, виданим в Мачухівській сільській ОСОБА_5 району 05 травня 1999 року (а.с.8).

30 березня 1999 року ОСОБА_4 виповнилося 18 років, згідно довідки виконавчого комітету Мачухівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №1688 від 29 серпня 2017 року він проживає з матірю ОСОБА_1, батьком ОСОБА_3 та матірю його батька ОСОБА_9С (а.с.31).

Разом з тим, сторони не заперечували, що ОСОБА_1 та її син ОСОБА_4 проживають окремо від батька ОСОБА_3

Відповідно до наданої позивачем довідки №145 від 17 листопада 2017 року, виданої Судіївською сільською радою Полтавського району Полтавської області та акту від 16 листопада 2017 року, складеного комісією в складі депутатів Судіївської сільської ради полтавського району Полтавської області, ОСОБА_1 та її син ОСОБА_4 проживають без реєстрації в с.Судіївка Полтавського району Полтавської області по вул.Квітки Цісик,2, у батьків позивача.

Згідно довідки №893 від 31 серпня 2017 року, виданої ОСОБА_5 коледжем нафти і газу ОСОБА_5 національного технічного університету імені ОСОБА_6, ОСОБА_4 є студентом четвертого курсу денної форми навчання вказаного учбового закладу з терміном навчання з 01 вересня 2014 року до 30 червня 2018 року. Навчається він на бюджетній формі навчання (а.с.30).

За місцем навчання ОСОБА_4 отримує стипендію, що підтверджується довідкою №859 від 30 серпня 2017 року, виданої ОСОБА_5 коледжем нафти і газу ОСОБА_5 національного технічного університету імені ОСОБА_6. Так, за період навчання з січня 2017 року по серпень 2017 року він отримав 8113 грн. 21 коп. (а.с.32).

Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Таким чином, на відміну від обовязку утримання неповнолітніх дітей, який має безумовний характер для батьків, закон визначає, що обовязок утримання повнолітніх сина чи доньки виникає лише за умови, що батьки «можуть надавати матеріальну допомогу». Законодавець при цьому виходив із того, що діти в силу свого віку не мають можливості самі себе забезпечувати, тоді як особи, котрі досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обовязок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обовязок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, оскільки було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини.

Навіть тоді, коли суд прийде до висновку, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу, він має визначити їх розмір з урахуванням не тільки обставин, указаних у ст.182 СК України (які застосовуються також при визначенні розміру аліментів на неповнолітніх дітей), але обставини, вказані в ст.200 СК України.

Оскільки відповідач є працездатним чоловіком, працевлаштований, суд вважає, що він в змозі надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, який продовжує навчання.

Разом із цим, у судовому засіданні встановлено, що відповідач має на утриманні свою матір пенсійного віку та дружину, яка хворіє і потребує коштів на придбання ліків, про що надав відповідні докази, які приєднані до матеріалів справи.

А отже, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя відповідача, розмір його щомісячного доходу, наявність на його утримання інших осіб, а також можливість матері ОСОБА_1 утримувати сина, та приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_3 на користь позивача аліментів на утримання його повнолітнього сина ОСОБА_4, який продовжує навчання у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі позову до суду, а саме з 15 серпня 2017 року і до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не довше, як до досягнення ним двадцяти трьох років.

Суд не знаходить підстав для задоволенні позовних вимог про визначення мінімального розмірі аліментів, який не може бути меншим 50 відсотків прожиткового мінімуму на працездатну особу, оскільки аліменти стягнуті судом на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, ч.2 ст.182 СК України не регулюють виниклі між сторонами правовідносини та застосовується виключно у випадку стягнення аліментів на утримання дітей.

В звязку із чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

В порядку ст.141 ЦПК України стягнути із відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень.

На підставі вищевикладене, керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 264, 265, 268, 272, 352, 354 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, на період його навчання в розмірі 1/8 від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду, а саме з 15 серпня 2017 року і до закінчення терміну навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_4 двадцяти трьох років.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_10