Справа № 310/7581/17
РІШЕННЯ

Іменем України

06 грудня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі:секретаря судового засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування квартирою №41 будинку №105 по вул. Софіївській в м. Бердянську. В обґрунтування позову вказує на те, що 28.04.2017 року вона набула право власності на вказану квартиру на підставі договору дарування, який був укладений з ОСОБА_4, який до цього був власником квартири на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2017 року. Відповідно до п.4.8 договору купівлі-продажу від 14.03.2017р., укладеного між ОСОБА_3, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4, відповідачі у справі, зобовязалися знятися з реєстраційного обліку в квартирі не пізніше пяти днів з моменту підписання цього договору, але до теперішнього часу ОСОБА_3С зобовязання не виконав. Ця обставина порушує право власника на свій розсуд володіти, користуватись та розпоряджатися належним їй майном. Особистих речей та майна відповідача в належному позивачу на праві власності квартири немає.

Позивач та її представник ОСОБА_6 в судове засідання не зявилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3С в судове засідання не зявився. Про розгляд справи повідомлений належним чином (а.с.20). Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не подавав. Тому суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України розглядає справу за відсутності відповідача в заочному порядку

У звязку з неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою технічного звукозаписувального засобу не здійснювалось, на підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, суд встановив таке.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

14.03.2017 року між ОСОБА_3, ОСОБА_3 в особі ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_8, зареєстрований в реєстрі №593.

Покупець за цим договором ( ОСОБА_4І.) набув право власності на вказану квартиру, що підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 82340942 сформованого 14.03.2017 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 104.

Відповідно до п.4.8 договору купівлі-продажу продавці зобовязалися зняти з реєстрації всіх зареєстрованих за цією адресою осіб не пізніше пяти днів з моменту підписання цього договору, але до теперішнього часу своє зобовязання ОСОБА_3 не виконав.

Відповідно до довідок ОСББ «Бердянська Мрія» №116 від 21.03.17р. і №124 від 12.05.17р., виданих головою ОСББ ОСОБА_9 (а.с.9-10), та довідки відділу реєстрації місця проживання виконкому Бердянської міської ради від 02.11.2017р. (а.с.16), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2.

28.04.2017р. між ОСОБА_4 і позивачем ОСОБА_2 був укладений договір дарування квартири АДРЕСА_1. Вказаний договір був посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_8, зареєстрований в реєстрі №1114.

Покупець за цим договором ( позивач ОСОБА_2М.) набула право власності на вказану квартиру, що підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 86101446 сформованого 28.04.2017 року, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 104.

05.12.2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_7, в якій вона зазначила, що є представником відповідача ОСОБА_3 за довіреністю від 06.06.2016р. Вона за дорученням ОСОБА_10 підписувала договір купівлі-продажу від 14.03.2017р. За вказаним договором вона мала зняти з реєстрації у вказаній квартирі відповідача ОСОБА_3 Але, оскільки у неї не було оригінала паспорта ОСОБА_3 та він був відсутній у м.Бердянську, їй не вдалося зняти його з реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року №75/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року», Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частина 2 статті передбачає, що на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що відповідач, який є колишнім співвласником квартири, не є членом сімї теперішнього власнику квартири ОСОБА_2 Відтак, відповідно до положень статті 391 ЦК України позивач як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, оскільки відповідач добровільно не знявся з реєстрації місця проживання в цій квартирі, як це будо встановлено п. 4.8 договору купівлі-продажу від 14.03.2017р.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.319, 321, 382, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 11, 15, 57-62, 64, 88, 169, 208, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування квартирою №41 в будинку №105 по вул. Софіївська в м. Бердянськ Запорізької області.

Згідно зі ст.228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його отримання.

Суддя ОСОБА_11