Головуючий суддя в суді І інстанції
Єдиний унікальний № 374/89/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року Ржищівський міський суд Київської області у складі:

головуючої - судді Козіної С.М.,

за участі:

секретаря - Маламан Я.О.,

представника відповідача -

публічного акціонерного товариства

комерційний банк "Приват Банк" - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ржищів Київської області справу за позовом ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк", третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Ржищівський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року позивач ОСОБА_3 звернувся до Ржищівського міського суду Київської області з позовом до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк", третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Ржищівський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 14 грудня 2016 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк", вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 11116, про стягнення з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" грошових коштів у сумі 2701699,97 грн. за кредитно-заставним договором № К3А1АК00000298 від 06 серпня 2008 року.

Так позивач зазначає, що ПАТ КБ "Приват Банк" без достатніх правових підстав звернувся за вчиненням виконавчого напису, а нотаріус безпідставно та з грубим порушенням низки вимог чинного законодавства України його вчинив.

Вказує, що з аналізу норм законодавства вбачаються певні підстави та порядок вчинення виконавчих написів, дотримання яких є обов'язковим як для стягувача так і для нотаріуса, а саме: безспірність заборгованості; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; надання стягувачем оригіналу кредитного договору та доказів існування заборгованості; оригінал кредитного договору складає невід'ємну частину виконавчого напису.

Разом з тим, з лютого 2014 року в провадженні Ржищівського міського суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_5 до ПАТ КБ "Приват Банк", ОСОБА_3 про визнання кредитного договору недійсним та за позовом ПАТ КБ "Приват Банк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Крім того, з лютого 2012 року в провадженні Індустріального районного суду м.Дніпропетровська знаходиться справа за позовом ПАТ КБ "Приват Банк" до ОСОБА_3, ПАТ "Акцент Банк" про звернення стягнення.

Отже, з лютого 2012 року існує судовий спір щодо заборгованості за кредитно-заставним договором № К3А1АК00000298 від 06 серпня 2008 року, який по теперішній час не вирішений по суті. Наявність судової справи про стягнення кредитної заборгованості свідчить про наявність спору між кредитором і боржником, відповідно дану заборгованість не можна віднести до категорії безспірної.

Крім того, із змісту виконавчого напису вбачається, що строк, за який провадиться стягнення вісім років два місяці чотирнадцять днів, а саме з 06.08.2008 року по 20.10.2016 року.

Таким чином, позивач наголошує, що ПАТ КБ "Приват Банк", достовірно знаючи про наявність судового спору щодо заборгованості за кредитно-заставним договором № К3А1АК00000298 від 06 серпня 2008 року без достатніх правових підстав звернувся за вчиненням виконавчого напису до нотаріуса, який в свою чергу, не пересвідчившись у безспірності боргу, в порушення вимог закону вчинив виконавчий напис за вимогою поза межами трирічного строку, а не відмовив, як цього від нього вимагає стаття 49 Закону України «Про нотаріат».

Тому позивач просив визнати виконавчий напис, вчинений 14 грудня 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі № 11116, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ "Приват Банк" грошових коштів у сумі 2701699,97 грн. за кредитно-заставним договором № К3А1АК00000298 від 06 серпня 2008 року, таким, що не підлягає виконанню.

Позивач у судове засідання не з'явився, подавши заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив розгляд справи проводити без його участі.

Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилася, надіслала до суду письмове заперечення, в якому просила відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3, а також розглядати справу без її участі.

В судовому засіданні представник ПАТ КБ "Приват Банк" ОСОБА_2 позовні вимоги, викладені в позовній заяві, не визнала в повному обсязі, однак, підтвердила, що при укладенні договору було виготовлено лише два примірники, що мали силу оригіналу, а виконавчий напис було вчинено на копії кредитного договору, вчинення виконавчого напису поза межами трирічного строку пояснила тим, що сторони при укладенні договору домовилися про п'ятирічний строк позовної давності.

Представник Ржищівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області в судове засідання не з'явився.

Суд, заслухавши пояснення представника ПАТ КБ "Приват Банк", перевіривши матеріали справи, та зібрані в ній докази, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, судом встановлено, що 06 серпня 2008 року, між ПАТ КБ "Приват Банк" з одного боку та ОСОБА_3 з іншого боку, укладено кредитно-заставний договір № К3А1АК00000298 (а.с.11-16).

14 грудня 2016 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк", вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 11116, про стягнення з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" грошових коштів у сумі 2701699,97 грн. за кредитно-заставним договором № К3А1АК00000298 від 06 серпня 2008 року (а.с.6).

04 травня 2017 року постановою в.о.начальника відділу Ржищівського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_6 про відкриття виконавчого провадження ВП № 53876661 було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 № 11116 від 14 грудня 2016 року.

Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат", Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 282/20595.

Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п.п.3,1, 3.2., 3.5. п.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів.

З огляду на вищезазначене суд не може прийняти до уваги твердження представника ПАТ "КБ Приватбанк", що виконавчий напис було правомірно вчинено в межах п'ятирічного строку, оскільки про такий строк домовилися сторони під час підписання договору, так як воно суперечить ст. 88 Закону України "Про нотаріат".

Відповідно до ст. 256 позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Таким чином, домовленість сторін договору щодо збільшення строку позовної давності до п'яти років, не розповсюджується на вчинення нотаріусом виконавчого напису, що має бути вчиненим лише в межах трирічного строку або іншого, встановленого законом строку, і дана норма закону не містить винятку у вигляді домовленості сторін про збільшення даного строку, оскільки строк, протягом якого може бути вчинено виконавчий напис не є позовною давністю.

Судом встановлено, що з часу виникнення права вимоги у стягувача минуло понад чотири роки, що підтверджується ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24.02.2012.

За ст. 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису по нотаріально посвідченим угодам, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Згідно п. 2 вищезазначеного Переліку для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими допущено прострочення платежів, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Відповідно до ч. 2 глави 12 наказу Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" (далі-Порядок) виконавчі написи вчиняються нотаріусами на документах, які встановлюють заборгованість або передбачають повернення майна. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, то він має бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріального документа.

Таким чином, суд також не може прийняти до уваги твердження представника ПАТ "КБ Приватбанк" про те, що нотаріус мала право вчиняти виконавчий напис на копії кредитного договору, оскільки воно суперечить вимогам Переліку для одержання виконавчого напису по кредитним договорам та Порядку.

У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що однією з об'єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред'явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з'ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № 6-887цс17 суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Зокрема, спростовує безспірність заборгованості боржника той факт, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису в суді розглядається по суті спір щодо стягнення заборгованості (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі № 6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі № 6-141цс14).

Ухвалою Ржищівського міського суду Кивської області від 04 квітня 2014 року відкрито провадження в справі за позовом ОСОБА_5 До ПАТ КБ "Приват Банк", ОСОБА_3 про визнання недійсним кредитного договору (а.с.9).

Ухвалою Ржищівського міського суду Кивської області від 06 квітня 2015 року відкрито провадження в справі за позовом ПАТ КБ "Приват Банк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості (а.с.8).

Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24 лютого 2012 року відкрито провадження в справі за позовом ПАТ КБ "Приват Банк" до ПАТ "Акцент Банк", ОСОБА_3 про звернення стягнення (а.с.10).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обовязків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобовязання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обовязкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

З огляду на наявність судового спору щодо заборгованості за кредитно-заставним договором № К3А1АК00000298 від 06 серпня 2008 року, а також порушення порядку вчинення виконавчого напису, останній підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Щодо висновку науково-правової експертизи від 12.12.2016 № 126/581 (а.с. 107-121), то відповідно до ч. 6 ст. 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу.

Дана експертиза проведена до надання правового висновку Верховним Судом України 5 липня 2017 року в справі № 6-887цс17, який відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи викладене, оцінюючи досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача про визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими, обставини, зазначені в позові, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 1, 3, 10, 60, 61, 74, 88, 208, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк", третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Ржищівський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити в повному обсязі.

Виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 щодо пропозиції задоволення вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приват Банк" від 14 грудня 2016 року за № 11116 визнати таким, що не підлягає виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Ржищівський міський суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 14.11.2017.

Суддя