Справа № 408/3686/17-ц 2/408/1103/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

( з а о ч н е )

30 листопада 2017 року смт.Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі :

головуючого - судді Карягіної В.А..

при секретарі- Савенко Т.А

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Біловодськ цивільну справу за позовом ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу в сумі 26 287,80 грн за договором про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № БН/2013-08. Відповідно до умов Кредитного Договору позивачем відкрито відповідачу кредитну лінію для проведення останнім операції з використанням платіжної картки з лімітом заборгованості по кредиту 15 000,00грн. За умовами кредитного договору відповідач зобовязався сплачувати щомісяця позивачу проценти за користування кредитом у розмірі 28% річних. Позичальником порушено порядок погашення кредиту та сплати процентів, нарахованих за користування кредитом, що свідчить про невиконання останнім умов кредитного договору. Станом на 28.04.2017 року загальна сума заборгованості становить 26 287,80 грн, яку позивач просить стягнути разом з судовими витратами по справі.

В судове засідання представник позивача не з*явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Крім того, у окремій заяві представник позивача повідомив суд про відсутність у них Договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № БН/2013-08, який разом з кредитною справою відповідача знаходився у приміщенні філії Банку у м. Луганську, яке знаходиться на території проведення АТО і банк не має доступу до них, а тому, з метою захисту своїх прав та інтересів та недопущення пропуску строку позовної давності позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач. до суду не з*явилася, про день, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно, про що в матеріалах справи є оголошення в газеті « Луганщина» від 08.11.2017р. З заявами про розгляд справи у його відсутності відповідач до суду не звертався, причини неявки суду не повідомляв.

У відповідності зі ст. 225 ЦПК України суд визначив заочно розглянути справу у відсутності відповідача.

Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити з наступних підстав.

Згідно до ст. 10,11 ,60 ЦПК України сторони та інші особи, які приймають участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа ( кредитодавець) зобов*язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов*язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся до Біловодського районного суду Луганської області з позовом про стягнення з ОСОБА_1 боргу в сумі 26 287,80 грн за договором про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № БН/2013-08 з посиланням на те, що відповідач умови укладеного з банком договору не виконав, а тому за ним утворилася заборгованість в сумі 26 287,80 грн., яка складається з заборгованості за основним боргом та процентами. При цьому позивач, посилаючись на те, що філія банку, де знаходиться кредитна справа відповідача, зокрема, Договір, розташована в м.Луганськ, де проводиться антитерористична операція, не має доступу до даної кредитної справи і не має можливості надати Договір суду.

Згідно ст.57,60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб,які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обовязок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Суд при розгляді даного позову позбавлений можливості перевірити факт укладання договору між банком та відповідачем ОСОБА_1 взагалі, умови надання кредиту, строк його виконання, відповідальність сторін за неналежне його виконання. Також позивачем не надано доказів звернення відповідача з заявою про відкриття та обслуговування карткового рахунку, отримання відповідачем грошей на виконання умов даного кредитного договору, а тому підстав для задоволення позовних вимог суд не вбачає.

Надана позивачем лише виписка по рахунку відповідача та розрахунок заборгованості, підписаний уповноваженою особою та скріпленою печаткою Банку, не може слугувати підставою для визнання відповідача таким, що порушив умови укладеного договору з подальшим стягненням з нього коштів.

В рішенні 6-487цс17 від 12.04.2017 р. ВС України висловив аналогічну правову позицію, згідно з якою «договір позики є двостороннім правочином, а також одностороннім договором, адже після його укладення всі обовязки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або відповідної кількості речей того ж роду й такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки»

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову про стягнення з відповідача заборгованості у звязку із неналежним виконанням ним умов кредитного договору.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,57, 60, 88, 212-215, 225 ЦПК України, ст., 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України, 1054 ЦК України, суд-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Копію рішення направити позивачу для відома.

Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення , сторонам в той же строк з дня отримання копії рішення

Суддя В.А.Карягіна