Провадження №2/521/5309/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
Головуючого - судді Гуревського В.К.
при секретарі - Ардакоської А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ПАТ «Страхової Групи «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування, -
Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача на свою користь виплаченої застрахованій особі суми страхового відшкодування в порядку регресу, а також судовий збір, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на такі обставини.
Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, на позовних вимогах наполягав у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у звязку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не зявився, у порядку заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів.
Судом встановлено, що 20 липня 2016 року приблизно о 08 годині 00 хвилин водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Вольво-240», д/з ВН 7003 АА, рухаючись в м. Одеса по вул. Бреуса, не врахував дорожню обстановку, безпечну швидкість руху та не витримав безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Хонда», д/з ВН 9494 АО.
В результаті даного ДТП вищевказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків власнику автомобіля «Хонда», д/з ВН 9494 АО, ОСОБА_2.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного спяніння, мав нестійку ходу, почервоніння очей, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, від медогляду приладом «Драгер» АLСОТЕSТ та проїхати до медичної установи для огляду на стан спяніння відмовився, чим порушив п. 2.9, п. 12.1, п. 13.1 ОСОБА_3 дорожнього руху України.
На дату скоєння цієї пригоди ОСОБА_1мав чинний договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що свідчить поліс № АЕ/5516972 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 28 вересня 2015 року, який був укладений між ОСОБА_1та ПАТ «Страхової Групи «ТАС».
За заявою потерпілої - ОСОБА_2та з огляду на умови страхування та вимоги чинного законодавства України, зазначене вище ДТП було визнано ПАТ «Страхової Групи «ТАС» страховим випадком, про що було проведено розрахунок суми страхового відшкодування, що належить до виплати потерпілому.
Розмір страхового відшкодування визначався на підставі звіту ФОП ОСОБА_4 від 26 липня 2016 року №07-028 спеціаліста-товарознавця по оцінці вартості матеріального збитку, спричиненому транспортному засобу в результаті ДТП, а також з урахуванням розміру страхової суми за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого передбаченої Полісом.
Таким чином, ПАТ «Страхової Групи «ТАС» було виконало всі обовязки по виплаті страхового відшкодування внаслідок ДТП, що сталася за участю та з вини його страхувальника ОСОБА_1, передбачені Законом України «Про страхування», Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Відповідно до п. А ч. 1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. В ч. 1 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю водій самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).
Оскільки, ОСОБА_1, як водій забезпеченого транспортного засобу, який причетний до скоєння ДТП, не виконав свого обов'язку щодо проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння то у відповідності до ст. 989 ЦК України що після сплати страхового відшкодування ПАТ «Страхової Групи «ТАС» отримав право регресної вимоги до ОСОБА_1згідно ст. 1191 ЦК України.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, яка завдана джерелом підвищеної небезпеки (автомобілем) відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє цим транспортним засобом.
Вина відповідача у спричинені матеріальної шкоди позивачу доведена.
Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особи з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму «страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Частиною 1 ст. 981 ЦК України передбачено, що договір страхування укладається в письмовій формі. Договір страхування може укладатись шляхом видачі страховиком страхувальникові страхового свідоцтва.
Згідно з п. 1.8 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), страховий поліс - це єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.
Пунктом 22.1 ст. 22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Таким чином, з метою виконання обов'язків, покладених Законом та іншими актами цивільного законодавства, страховик здійснив страхове відшкодування потерпілій особі, транспортний засіб якої було пошкоджено внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди з вини водія забезпеченого транспортного засобу, відповідальність якого була застрахована ПАТ «Страхової Групи «ТАС».
Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що після виплати страхового відшкодування страховик має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду з підставі, передбачених ст. 38 Закону.
Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результат порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила, або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов'язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача на користь позивача в розмірі 1600,0 гривень.
Керуючись ст. ст. 16, 22, 379, 981, 989, 993, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. ст. 13, 141, 263, 265, 272, 280 284, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 25, 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 35, 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», СУД
Позов ПАТ «Страхової Групи «ТАС» до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду у повному обсязі складено 22 грудня 2017 року.

СУДДЯ Гуревський В.К.