Справа № 344/2896/16-ц
Провадження № 4-с/344/93/17
У Х В А Л А

27 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Островського Л.Є.

секретаря Гули Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції, головний державний виконавець відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дій при складенні акту опису й арешту майна та при винесенні постанови про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні неправомірними, визнання акту опису й арешту майна фіктивним документом, скасування постанови про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, -

В С Т А Н О В И В:

09 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулось до суду із скаргою, заінтересована особа: Відділ ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції, в якій просив про визнання дій державного виконавець відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 при складенні акту опису й арешту майна та при винесенні постанови про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні неправомірними, визнання акту опису й арешту майна фіктивним документом, скасування постанови про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

Ухвалою суду від 14 квітня 2016 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних та кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 01 червня 2016 року ухвалу суду від 14 квітня 2016 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 12 липня 2016р. у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних та кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 серпня 2016 року ухвалу суду від 12 липня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 квітня 2017року задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Івано-Франківського міського суду від 12.07.2016р. та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 03.08.2016р. скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанці.

В судове засідання скаржник не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив скаргу задоволити.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не зявилися про час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши письмові матеріали скарги, судом встановлено наступне.

22.10.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №0907/6295/2012 виданого 09.10.2015 року Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 40 685 грн. грошової компенсації за 1/2 вартості автомобіля та 417,60 грн. понесених судових витрат. Надано термін для добровільного виконання рішення в семиденний строк (а.с.43).

27.10.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_1

В ході проведення виконавчих дій встановлено, що боржник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримує пенсію управлінні ПФУ в м. Івано-Франківську (а.с.41).

Постанова ВП №49094130 від 27.10.2015 року була повернута управлінням пенсійного фонду України в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області до відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції без виконання.(а.с.32).

11 та 20.11.2015 року боржником ОСОБА_1 подано заяву про відстрочку стягнення до сплати ним аліментних платежів (33%) на двох дітей. Боржник вказав, що немає інших доходів, крім пенсії (а.с.35, 38).

20.11.2015 року державним виконавцем Кушнірчуком В.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належать боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення 4 180,60 грн., заборонено здійснити відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 лише в межах суми боргу (а.с.37).

09.02.2016 року державним виконавцем Кушнірчуком В.В. складено акт опису та арешту майна - 3/5 частин трьохкімнатної квартири, по вул. Хіміків 6/30 в м. Івано-Франківську, яка належить на праві власності боржнику (а.с.24-27).

16.02.2016 року державним виконавцем Кушнірчуком В.В. винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні (а.с.23).

Відповідно до п 17. Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, встановленими ст.386 ЦПК України за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення. дії, або бездіяльність якої оскаржуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

З матеріалів справи вбачається , що 22 жовтня 2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження ( а.с. 43) та в цей же день державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження ( а.с.37), а 09.02.2016 р. складено акт опису та арешту майна належних боржнику ( а.с.4, а.с.8).

Проте, як свідчать матеріали справи, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції постанова від 22 жовтня 2015 року про відкриття виконавчого провадження не надсилалась на адресу боржника, зазначену у виконавчому документі.

Крім того, відповідно до ст..57 Закону України « Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Скаржник звертаючись до суду зі скаргою зазначив, що державним виконавцем взагалі не було прийнято жодних заходів до залучення його під час складання акту опису та арешту його майна, акт складено не за місцем знаходження майна.

При цьому суд звертає увагу на той факт, що сам державний виконавець не заперечував, що при складанні акту не відвідував спірну квартиру. А отже державним виконавцем не було реально забезпечено право боржника брати участь при складанні акту опису та арешту його майна, що призвело до порушення прав останнього знати про вчинення виконавчих дій та брати участь у їх провадженні.

У п.23 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи держвної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам розяснено, що стягнення на нерухоме майно ( будинок, квартиру, інше приміщення та земельну ділянку) звертається за відсутністю у боржника достатніх коштів чи рухомого майна з додержанням вимог ст.. 63 Закону України « Про виконавче провадження.

Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу ( ч.5 ст.52 Закону про виконавче провадження). У будь-якому випадку черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Суд звертає також увагу на те, що звертаючись із скаргою, ОСОБА_1 посилався на те, 02 березня 2016 року він подав у відділ державної виконавчої служби заяву, у якій просив вчинити виконавчі дії щодо належної йому земельної частки ( паю). Однак слід зауважити, що дану заяву було відхилено державним виконавцем, незважаючи на те, що звернення стягнення може проводитись не лише на саму земельну ділянку , але й на доходи за використання земельного паю.

Отже, дії головного державного виконавець відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 при складанні акту опису й арешту майна та винесенні постанови про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні були неправомірними, а тому вказані акт та постанова підлягають скасуванню.

Щодо вимог заявника про визнання акту опису й арешту майна фіктивним документом, то така вимога не підлягає розгляду в порядку здійснення судового контролю за виконанням судових рішень та є необґрунтованою, оскільки ОСОБА_1 не наведено обґрунтованих підстав для визнання такого документу фіктивним, а тому вона задоволенню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши чи діяв державний виконавець відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 209-210, 383-389 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: Відділ ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції, головний державний виконавець відділу ДВС Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання дій при складенні акту опису й арешту майна та при винесенні постанови про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні неправомірними, визнання акту опису й арешту майна фіктивним документом, скасування постанови про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні задоволити частково.

Визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції ОСОБА_2 -неправомірними.

Скасувати постанову про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, винесеної державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського МУЮ ОСОБА_2

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Островський Л.Є.