Справа № 370/1014/17 Головуючий у І інстанції Мазка Н. Б.
Провадження № 22-ц/780/5277/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 26 12.12.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

12 грудня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Олійника В.І.,

суддів Лівінського С.В., Сержанюка А.С.,

при секретарі Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Макарівського районного суду Київської області від 13 вересня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовував тим, що 17.02.2012 року ОСОБА_2 ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг та підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» отримала кредитну картку «Універсальна».

В подальшому 28.10.2013 року вказану кредитну картку було переоформлено на престижну кредитну картку «Універсальна Gold», відповідно до Тарифів якої ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 7600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві.

В порушення ст.ст.526, 527, 530, 1054 ЦК України відповідачка зобовязань належним чином не виконує, що стало підставою для звернення до суду.

Тому позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 91 017 грн. 36 коп. за кредитним договором №б/н від 17.02.2012 року, яка складається з наступного: 9086 грн. 38 коп. - заборгованості за кредитом; 73 815 грн. 63 коп. - заборгованості по процентах за користування кредитом; 3305 грн. - заборгованості за пенею та комісією; а також штрафів відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штрафу (фіксованої частини); 4310 грн. 35 коп. - штрафу (процентної складової). Також позивач просив стягнути судові витрати у розмірі 1600 грн.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 13 вересня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 17.02.2012 року в сумі 86 207 грн. 01 коп., з яких: 9086 грн. 38 коп. - заборгованість за кредитом; 73 815 грн. 63 коп. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 3305 грн. - заборгованість за пенею та комісією; та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1600 грн.

У решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що достовірно встановлено, що відповідач-позичальник неналежним чином виконувала договірні зобов'язання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

За змістом ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником прав та обовязків ЗАТ «КБ «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 року змінено найменування позивача з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк» - пункт 1.6 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.35).

17.02.2012 року ОСОБА_2, ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг та підписавши анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» отримала кредитну картку «Універсальна».

В подальшому 28.10.2013 року вказану кредитну картку було переоформлено на престижну кредитну картку «Універсальна Gold», відповідно до Тарифів якої ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 7600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

За твердженнями позивача відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, складає між нею та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.6-31).

Щодо зміни кредитного ліміту, то банк керувався п.2.1.1.2.3 та п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

У звязку з порушеннями відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором №б/н від 17.02.2012 року, остання за твердженнями позивача станом на 02.05.2017 року має заборгованість у сумі 91 017 грн. 36 коп. (згідно розрахунку позивача), яка складається з наступного: 9086 грн. 38 коп. - заборгованість за кредитом; 73 815 грн. 63 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3305 грн. - заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина); 4310 грн. 35 коп. - штраф (процентна складова) (а.с.4-5).

Згідно п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Позивачем було надано до суду копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил банківських послуг у Приватбанку, відповідно до якої ОСОБА_2 отримала 17.02.2012 року кредитний ліміт за платіжною карткою. Памятка клієнта та Тарифи є складовою договору про надання банківських послуг.

Проте, позивачем не було надано до суду Памятку клієнта та Тарифи, які є складовою частиною договору і в матеріалах справи вона відсутня. В ній погоджені істотні умови договору. У заяві-анкеті істотні умови договору не визначені і судом не досліджувалися, а за твердженнями відповідачки вона отриманий кредит погасила.

Згідно зі ст.627 ЦК України відповідно до ст.6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За ч.1 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.652 ЦК України у разі зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання.

Також за твердженнями відповідачки судом не враховано строк позовної давності при винесенні рішення про стягнення пені.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку щодо необхідності скасувати рішення і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 9086 грн. 38 коп.

У решті позову відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 13 вересня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 9086 грн. 38 коп.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.І. Олійник

Судді: С.В. Лівінський

ОСОБА_3