19 грудня 2017 року Волноваський районний суд Донецької області
у складі: головуючого - судді Мохова Є.І.,
при секретарі - Бридні О.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,
Позивач звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що її мати ОСОБА_4 проживала більше 10 років в цивільному шлюбі з ОСОБА_5, який 15.10.2004 року склав заповіт на її імя на належну йому земельну частку (пай) в КСП «Донбас» Петрівської сільської ради.
11.09.2006 року ОСОБА_5 одержав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 6450 га на території Петрівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, але не встиг на неї зробити заповіт, так як 26.02.2007 року помер.
07.08.2007 року її мати звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, але свідоцтво про право на спадщину за заповітом не отримала та 12.04.2016 року померла.
Після її смерті вона звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але їй відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу на земельну ділянку на імя матері. Просила визнати за нею право власності на земельний пай в судовому порядку.
В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі.
Відповідачі, які в установленому законом порядку повідомлені про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явились і повідомлень про причини неявки від них не надійшло, тому суд, відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що мати позивача - ОСОБА_4, проживала більше 10 років в цивільному шлюбі з ОСОБА_5.
15.10.2004 року ОСОБА_5 склав заповіт на випадок своєї смерті на належну йому земельну частку (пай), яка знаходилася в КСП «Донбас» Петрівської сільської ради, яку заповідав співмешканці ОСОБА_4.
11.09.2006 року ОСОБА_5 замість зазначеного сертифікату одержав державний акт на право власності на земельну ділянку площею 6450 га на території Петрівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, ал езаповіт на нього не встиг зробити, так як 26.02.2007 року помер.
07.08.2007 року ОСОБА_4 звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, де була зареєстрована спадкова справа після смерті ОСОБА_5, що свідчить про прийняття нею спадщини, але свідоцтво про право на спадщину за заповітом вона не отримала.
12.04.2016 року ОСОБА_4 померла.
Спадкоємцями першої черги після її смерті є діти позивач та відповідачі по справі.
Реалізуючи своє право на спадкування за законом після смерті матері позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але їй було відмовлено через відсутність правовстановчого документу на земельну ділянку на імя матері.
Згідно із статтею 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не були припинені внаслідок його смерті.
У відповідності до вимог ст.ст. 1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України.
Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив.
Згідно ст.1296 ч.3 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
За таких обставин суд вважає, що є всі підстави для визнання права власності на спірну земельну ділянку за позивачкою.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.392, 1216, 1217, 1218, 1223,1261, 1296 ЦК, ст.ст. 12, 27, 81, 212 - 215, 218 ЦПК України, суд
Позовну заяву задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 6450 га на території Петрівської сільської ради Волноваського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №994687 від 11.09.2006 року ОСОБА_5, померлому 26.02.2007 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. безпосередньо до апеляційного суду Донецької області.
Відповідач може подати до Волноваського районного суду Донецької області заяву про перегляд заочного рішення протягом 30-ти днів з дняйого проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Оригінал рішення знаходиться в матеріалах цивільної справи № 221/5815/17 в архіві Волноваського районного суду Донецької області.
Суддя Є.І.Мохов