Дата документу 05.12.2017 Справа № 554/6819/17
Провадження № 2/554/3287/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Гальонкіної Ю.С.,

при секретарі судового засідання Худолій Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради, треті особи: комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2», Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради, приватний нотаріус ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради, треті особи: комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2», Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради, приватний нотаріус ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3, у якому просив визначити йому додатковий строк тривалістю 3 місяці для подання до приватного нотаріуса заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його тітки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На обґрунтування своїх вимог посилався на ті обставини, що 16 травня 2016 року померла його рідна тітка ОСОБА_5 і після її смерті відкрилась спадщина на належну їй квартиру, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, однак тільки 10.05.2017 року позивачу стало відомо про її смерть.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 09.06.2000 року померла ОСОБА_5 є власницею спірної квартири.

За ступенем спорідненості позивач є рідним племінником померлої ОСОБА_5

Позивач вказує, що на час перебування померлої в лікарні, він доглядав за квартирою і по теперішній час сплачував комунальні платежі, так як його тітка самостійно не могла цього робити.

18 серпня 2017 року позивач звернувся до приватного нотаріуса ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої ОСОБА_5 на належне їй майно, а саме на квартиру за адресою АДРЕСА_2.

Цього ж дня приватний нотаріус надала позивачу постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 223/02-31 з підстав пропуску ним строку для прийняття спадщини.

Позивач вказує на ті обставини, що пропустив шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки тривалий час доглядав свою хвору (лежачу) матір і не мав змоги навідуватися до своєї рідної тітки, яка перебувала у психіатричній лікарні.

У ході виписки його рідної тітки з медичної установи після завершення лікування лікарі повинні були повідомити родичів, але цього не зробили, тому він не знав, що його тітка вже була вдома. Окрім цього, після її смерті він не міг віднайти її в списках померлих, оскільки службовими особами було допущено помилки та не вірно вказано прізвище, імя по-батькові та дату народження його тітки, а працівники правоохоронних органів, які проводили перевірку по факту смерті ОСОБА_5 так само не повідомили родичів про її смерть, тому просив визначити йому додатковий строк тривалістю три місяці для подання до приватного нотаріуса ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3 заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5

У судовому засіданні представник позивача підтримала позов з викладених у ньому підстав та просила задовольнити його.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на подані заперечення, у яких вказано про те, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини без поважних причин і будь-яких доказів на підтвердження їх наявності не надав.

Представники третіх осіб у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову та просили суд відмовити у задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази у їх сукупності, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом установлено, що позивач ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_5, яка є рідною сестрою його матері ОСОБА_6, що підтверджується копією паспорта ОСОБА_5 та копією її посвідки про народження від 16.02.1947 року, свідоцтвом про народження позивача від 22 серпня 1967 року, свідоцтвом про народження його матері ОСОБА_7 від 30 травня 1937 року, відміткою у паспорті ОСОБА_8 про укладення шлюбу з ОСОБА_9 від 17.05.1985 року (а.с.10-15,18-19)

16 травня 2016 року рідна тітка позивача ОСОБА_5 померла, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 17 серпня 2017 року (а.с.8) і після її смерті відкрилась спадщина на належну їй квартиру, яка розташована за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 09.06.2000 року, записане в реєстрову книгу за № 136-18065 від 09.06.2000 року (а.с.9)

Заповіту за життя ОСОБА_5 не склала, інших спадкоємців, крім позивача, судом не встановлено.

18 серпня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся за місцем відкриття спадщини до приватного нотаріуса ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини за законом, однак з документів, наданих заявником, було встановлено, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини і підстави для відкриття спадкової справи відсутні, у звязку з чим постановою нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 5).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_5 не заводилась, що підтверджується відповідями Приватного нотаріуса ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3, а також Інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 18.08 2017 року (а.с.6,7)

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частинами 1 та 3 ст. 1272 ЦК України встановлено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом установлено, що позивач пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини після своєї померлої тітки без поважних причин та не надав доказів на підтвердження своїх вимог, з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи позов, позивач зазначав, що у звязку з частими психічними розладами ОСОБА_5 періодично знаходилася на лікуванні у ОСОБА_2 обласній клінічній психіатричній лікарні ім. О.Ф. Мальцева. На час перебування тітки в лікарні, позивач доглядав за квартирою і по теперішній час сплачує комунальні платежі, бо із хворобою тітки, остання це робити самостійно не могла. До рідної тітки він не навідувався, оскільки достовірно знав, що вона знаходилася на лікуванні і покладався на те, що вона буде доглянута персоналом лікарні.

Разом із тим, із довідки, виданої ОСОБА_2 обласною клінічною психіатричною лікарнею від 16 листопада 2017 року вбачається, що ОСОБА_5 перебувала на стаціонарному лікуванні в даній лікарні з 18 листопада 1999 року по 10 грудня 1999 року, з 04 серпня 2000 року по 30 серпня 2000 року та останній раз з 18 травня 2013 року по 19 липня 2013 року і була виписана 19 липня 2013 року в супроводі сестри ОСОБА_6 (матері позивача) під розписку останньої, заключної бесіди з нею та ознайомлення з правилами догляду за психічно хворими.

Отже, доводи позивача про те, що його тітка перебувала у психіатричній лікарні, де за нею здійснювався догляд і його не повідомили про час її виписки, є безпідставними, оскільки вона була виписана ще у 2013 році в супроводі сестри ОСОБА_6, про що позивач мав би знати, якби цікавився її життям.

Крім цього, відповідно до листа ОПТЕ Полтаватеплоенерго № 29-17/2406 від 09.11.2017 року заборгованість за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води по АДРЕСА_3 становить 18569,81грн та 30,00 грн сума витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (судовий наказ № 2-н-547/11 від 22.03.2011року.

Відповідно до інформації КП ЖЕО№2 ПМР № 4764 від 26.10.2017 року станом на 01.10.2017 року заборгованість за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових території складає 1627, 50 грн, при цьому щомісячний платіж складає 24,90 грн та дана заборгованість нарахована за 6 років.

Таким чином заборгованість по комунальним платежам по квартирі № 31по вул. Баяна, 8 виникла ще у 2011 році і наданій час не погашена в зв'язку чим інформація вказана позивачем суперечить дійсності, так як він жодним чином не приймав участі по догляду за квартирою та сплатою комунальних платежів.

Окрім цього, позивач посилався на ті обставини, що у 2016 році захворіла його мати - ОСОБА_10., за якою необхідний був особистий цілодобовий догляд. В період догляду за матірю позивач до рідної тітки не навідувався, так як достовірно знав, що в цей період вона знаходилася на лікуванні та покладався на те, що вона буде доглянута персоналом лікарні.

02.02.2017р. - померла мати позивача - ОСОБА_6

Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть № 107 від 02.02.2017 року мати позивача померла у 79 років, причиною смерті зазначено хронічна судинна мозгова недостатність та церебральній отереслероз. Доказів того, що його померла мати ОСОБА_6 потребувала цілодобового догляду та того, що він її доглядав і у звязку з цим не мав можливості жодного разу з часу виписки його тітки ОСОБА_5 з психіатричної лікарні 19 липня 2013 року і до часу її смерті 16 травня 2016 року, тобто протягом трьох років, навідати свою тітку, позивачем не надано.

І тільки у березні 2017 року позивач навідався до лікарні, де повинна була перебувати ОСОБА_5, але йому повідомили, що її виписали і вона знаходиться по місцю проживання. На його претензії щодо не повідомлення родичів, що тітку виписали, лікарі ніяким чином не відреагували.

Але дані доводи позивача суперечать інформації наданої до суду ОСОБА_2 обласної клінічної лікарнею ім. О.Ф. Мальцева, відповідно до якої ОСОБА_5 була госпіталізована останній раз до даного закладу 18.05.2013 року та виписана 19.07.2013 року. При цьому відповідно до розписки ОСОБА_5 з лікарні забирала особисто сестра, мати позивача ОСОБА_6.

Відповідно до даної інформації вбачається, що позивач не цікавився долею ОСОБА_5 та взагалі нічого не знав про її життя.

Окрім наведенного, позивач також вказує, що поїхав за місцем її проживання, де виявив, що квартира закрита та опечатана працівниками поліції. Зі слів сусідів позивачу стало відомо, що ОСОБА_5 померла.

Позивач почав шукати свою тітку в списках померлих, в результаті чого було виявлено, що повідомлення по факту смерті ОСОБА_5 працівниками ОСОБА_2 районного відділення поліції ВП ГУ НП в Полтавській області внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0001933 від 21.05.2016р.

При цьому, в ході надання слідчим Кравчук постанови про закриття вказаного кримінального провадження до судово-медичної установи про підтвердження природної смерті моєї тітки, слідчий у вказаній постанові зробив помилку у прізвищі замість прізвища ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначила її як ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_3

В наступному документ встановленої форми про смерть, виданого судово-медичною установою із невірним прізвищем та датою народження ОСОБА_11 направлено до Шевченківського районного в місті Полтаві відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області, яким проведено реєстрацію актового запису про смерть від 16.06.2016р. № 284 з невірним прізвищем моєї тітки ОСОБА_11 замість ОСОБА_5.

Однак, відповідно до матеріалів кримінального провадження № 0001933 з пояснень сусідів ОСОБА_12, ОСОБА_13 вбачається, що вони неодноразово навідувались до квартири померлої так як приносили їй їжу. Перед смертю ОСОБА_14 вони заходили до квартири 09.05.2016, 12.05.2016. 17.05.2017 року вони прийшли до квартири сусідки, але вона їм не відкрила двері. 20.05.2017 року вони з сусідами в черговій раз вирішили провідати ОСОБА_14, але почули з квартири трупній запах та викликали працівників поліції.

20.05.2016 року квартира АДРЕСА_4 була опечатана та труп ОСОБА_5 був доставлений у відділ експертизи трупів ОСОБА_15 бюро судово-медичної експертизи на підставі постанови ст. слідчого Полтавського ВП ГУНП в Полтавський області ОСОБА_16

Листом від 15.06.2016 року № 2626 бюро судово-медичної експертизи доручило завідуючому відділу експертизи трупів ОСОБА_17 зареєструвати смерть гр. ОСОБА_11, яка мешкала за адресою м. Полтава, вкл. Баяна, 8, кв.31.

ОСОБА_2 місцевої прокуратури від 05.10.2016 року №123-1717 надано дозвіл на захоронення ОСОБА_18, як безрідної та одинокої особи.

Таким чином жодна із поважних причини викладених позивачем у позові не підтверджена документально, а тільки вказує на те, що позивач жодним чином не цікавився тіткою ОСОБА_5 за життя.

Посилання позивача на неможливість відшукати прізвище тітки у списках померлих у звязку із помилкою у її прізвищі та інше, не спростовують висновків суду про відсутність поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки не свідчать про наявність перешкод для позивача дізнатися вчасно про смерть тітки та подати відповідну заяву про прийняття спадщини.

Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Ураховуючи, що позивач не навів поважних причин неподання ним заяви та не надав відповідних доказів на їх підтвердження, а вказані ним причини пропуску цього строку не можуть бути визнані судом поважними, підстав для задоволення позову та визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини немає.

З огляду на викладене, у задоволенні позову потрібно відмовити.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 61, 209, 212-215, 223 ЦПК України, ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до територіальної громади в особі ОСОБА_2 міської ради, треті особи: комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація № 2», Управління майном комунальної власності міста виконавчого комітету ОСОБА_2 міської ради, приватний нотаріус ОСОБА_2 міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м. Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ю.С. Гальонкіна