КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/4172/17
Провадження № 2/488/1954/17 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

29.11.2017 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд у складі:

головуючої по справі судді Чернявської Я.А.,

при секретарі Кулаві А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради в особі Служби у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради , про позбавлення батьківських прав, -

Встановив:

08.11.2017 року позивач ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, звернулася до Корабельного районного суду міста ОСОБА_1 з цивільним позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, в якому просила позбавити батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відносно їх малолітніх дітей та стягнути з них аліменти на їх утримання.

В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона є бабусею малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та матірю відповідачки по справі ОСОБА_6. Остання 14.02.2014 року вступила до шлюбу з відповідачем по справі ОСОБА_5, який було зареєстровано Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, відповідний актовий запис № 59. Від даного шлюбу у подружжя народилися діти: донька ОСОБА_3, 13 лютого 2013 року та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Майже з народження дітей відповідачі не виконували належним чином свої обовязки батьків, не піклувалися про них, почали вести антигромадський спосіб життя. Тому позивач вимушена була забрати малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживати за своїм місцем реєстрації.

Малолітні онуки з березня 2016 року проживають та знаходяться на повному утриманні позивача, яка дбає про їх фізичний, психічний розвиток, піклується про стан здоров'я.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не виявляють щодо малолітніх дітей жодного батьківського піклування, не беруть участі у їх вихованні, не піклуються про фізичний і духовний розвиток дітей, не дбають про їх нормальне самоусвідомлення, не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не цікавляться їх життям, не відвідують дітей вдома та у дошкільному закладі.

В судове засідання сторони не з'явилися.

Позивач надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила про задоволення позову.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у судове засідання не зявилися, надали до суду нотаріально завірені заяви, в яких повідомили, що вони не заперечують та дають свою згоду на позбавлення їх батьківських прав щодо їхніх малолітніх дітей: доньки ОСОБА_3, 13 лютого 2013 року та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, позовні вимоги визнали у повному обсязі, просили судове засідання провести за їхньої відсутності, проти задоволення позову не заперечують.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради в особі Служби у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради, надала до суду заяву з проханням слухати справу у її відсутність, також просила долучити до матеріалів справи висновок Органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідачів відносно їх малолітніх дітей батьківських прав.

Дослідивши письмові докази по справі, взявши до уваги заяви сторін по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Судом встановлено, що батьками малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_6 (мати) та ОСОБА_5 (батько). Останні ухиляються від виховання дітей, ведуть антигромадський спосіб життя, ніде не працюють, вживають алкогольні та наркотичні речовини, покидають дітей без нагляду на тривалий час. Батько дітей перебуває на обліку в органах внутрішніх справ як особа, яка мала судимість за ч.3 ст. 190 Кримінального кодексу України. Мати дітей має суїцидальні нахили.

Малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом із позивачкою, знаходяться на її повному утриманні.

Згідно довідки Миколаївського дошкільного навчального закладу № 103, який відвідують діти, відповідачі по справі, в дитячому закладі не зявляються, участі в житті дітей не приймають. Щомісячну оплату за харчування вихованців вносить бабуся.

За інформацією комунального закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 7» з 2015 року лише бабуся ОСОБА_2 піклується здоровям дітей, приводить дітей на медичні огляди та для проведення щеплення.

З метою збереження родинних стосунків, відповідачі неодноразово запрошувалися до служби у справах дітей для проведення з ними профілактично-розяснювальних бесід, але жодного разу не з'явилися.

На підставі Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 24.11.2017 року наданого до суду, вбачається доцільність позбавлення ОСОБА_5 та ОСОБА_6 батьківських прав відносно їх малолітніх дітей.

Таким чином, своїми діями, відповідачі порушують свої зобовязання закріплені в статті 51 Конституції України, а саме щодо того, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 11 цього ж Закону закріплено, що сімя є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

В статті 12 цього Закону вказано, що виховання в сімї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобовязані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до статті 15 цього ж Закону дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою, що відповідачі свідомо не виконують своїх обовязків по вихованню дітей.

Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п. 2 ч.1 - ухиляння від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обовязку виконання батьківських обовязків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідачів, не дивлячись на те, що останні мають задовільний стан здоровя, перешкод у спілкуванні з дитиною їм ніхто не чинив і не чинить, і у тривалому відрядженні вони не знаходяться.

Виходячи з вищевикладеного, діючи в інтересах дітей, суд вважає можливим задовольнити позов позивача і позбавити ОСОБА_5 та ОСОБА_6 батьківських прав відносно малолітніх дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Вказані обставини об'єктивно підтверджуються перевіреними судом матеріалами справи.

Суд розяснює відповідачам, що відповідно до ст. 168 Сімейного кодексу України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягають стягненню на користь держави судові витрати.

Керуючись ст. ст. 10-11; 28-29; 57-60; 158; 179; 185; 208-209; 212; 214-215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_2, яка діє в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_6, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Органу опіки та піклування виконавчого комітету Миколаївської міської ради в особі Служби у справах дітей адміністрації Корабельного району Миколаївської міської ради, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, РНОКПП: НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, місце реєстрації: АДРЕСА_1, аліменти на утримання малолітніх дітей: доньки- Кунгурцевої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина- Кунгурцева Данііла Геннадійовича, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь державної установи або фізичної особи, котрі будуть здійснювати функцію опіки та піклування дітей, в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_8, РНОКПП: НОМЕР_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_7, місце реєстрації: АДРЕСА_2, аліменти на утримання малолітніх дітей: доньки- Кунгурцевої ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, сина- Кунгурцева Данііла Геннадійовича, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь державної установи або фізичної особи, котрі будуть здійснювати функцію опіки та піклування дітей, в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути пропорційно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн., ( р/р 0004, код класифікації 22030101, судовий збір Державна судова адміністрація України 050, , ОСОБА_8: ГУДКСУ у Миколаївській області, МФО банку 826013).

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги до суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Я. А. Чернявська