Справа № 471/838/17-ц
Провадження №2/471/450/17
Номер рядка звіту 22
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2017 р.

Братський районний суд Миколаївської області

у складі:

головуючого судді Скарницької І.Б.,

за участю секретаря Даніловій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Братське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів оренди землі недійсними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договорів оренди землі недійсними.

В своєму позові позивач зазначає, що йому на праві приватної власності належать земельні ділянки площею 1,9 гектара та 5,53 гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані в межах території Братської селищної рада Братського району Миколаївської області, за межами населеного пункту. Між позивачем та відповідачем в 2007 році було досягнуто домовленість щодо використання вказаних земельних ділянок, але ніяких документів щодо оренди позивач не підписував. Весною 2017 року ОСОБА_1 прийняв рішення, що оскільки ОСОБА_2 не сплачує належну плату за користування земельної ділянки в тому розмірі, про який вони домовлялись, то віддасть земельну ділянку у використання своїм рідним. На контакт відповідач ОСОБА_2 не йшов з цього питання, тому позивач звернувся в відділ Держгеокадастру у Братському районі і дізнався, що користування землею між ним та ОСОБА_2 здійснюється на підставі договорів оренди. На сьогодні існують договори оренди належних позивачу земельних ділянок від 03 груддя 2008 року, нібито укладених між ним та ОСОБА_2 терміном на 15 років, які зареєстровані 09.02.2009 року у Братському секторі Миколаївської регіональної філії ДЗК за № 87 і № 78. Отримавши примірник договору, позивач побачив, що підпис який міститься на останньому аркуші кожного договору оренди землі йому не належить, бо він не підписував жодного договору оренди.

В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розірвання договору оренди земельної ділянки від 03 грудня 2008 року, що укладений між ОСОБА_1 та ним, який зареєстрований 09.02.2009 року у Братському секторі Миколаївської регіональної філії ДЗК за №78, а також зазначив, що договір оренди земельної ділянки був підписаний ОСОБА_3 (дружиною) в присутності позивача

Дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 598464, виданого 10.01.2007 р. Братською райдержадміністрацією на підставі розпорядження Братської районної державної адміністрації Миколаївської області від 16.10.2006 року № 335-р ОСОБА_1 надано у власність земельну ділянку площею 5,53 га, що розташована в межах території Братської селищної ради Братського району Миколаївської області.

03 грудня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки, відповідно до п. 8, договір укладено терміном на 15 років, який зареєстрований 09.02.2009 року у Братському секторі Миколаївської регіональної філії ДЗК за № 87.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 598465, виданого 10.01.2007 р. Братською райдержадміністрацією на підставі розпорядження Братської районної державної адміністрації Миколаївської області від 16.10.2006 року № 335-р ОСОБА_1 надано у власність земельну ділянку площею 1,90 га, що розташована в межах території Братської селищної ради Братського району Миколаївської області.

03 грудня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір оренди вищезазначеної земельної ділянки, відповідно до п. 8, договір укладено терміном на 15 років, який зареєстрований 09.02.2009 року у Братському секторі Миколаївської регіональної філії ДЗК за № 78.

Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, що регулює питання оренди землі є Закон України Про оренду землі.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з нормами ЗУ Про оренду землі, договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Відповідно до ст. 15 ЗУ Про оренду землі, істотними умовами договору оренди землі є: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно вимог ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі (ч. 1 ст. 205 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про суд практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", зокрема п.8 визначено, що відповідно до ч. 1ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1 ч. 2 вказаної статті, способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вказане, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки відповідачем також зазначено, що вказані договори оренди земельної ділянки самим позивачем підписані не були, а підписані його дружиною.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів оренди землі недійсними задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 03 грудня 2008 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що зареєстрований 09.02.2009 року у Братському секторі Миколаївської регіональної філії ДЗК за № 87.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 03 грудня 2008 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, що зареєстрований 09.02.2009 року у Братському секторі Миколаївської регіональної філії ДЗК за № 78.

Апеляційна скарга на рішення Братського районного суду Миколаївської області може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_4