Справа № 204/7922/16-ц
Провадження № 2/204/394/17
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіної А.С.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємство Жилсервіс-1« Дніпропетровської міської ради про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просив стягнути з відповідача на його користь майнову шкоду у розмірі 70 030 грн. 00 коп., а також вартість експертизи в сумі 1500 грн. 00 коп. та судові витрати по справі. В обґрунтування позову вказав, що він є власником однокімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 червня 1997 року. Вказана квартира розташована на дванадцятому поверсі дванадцятиповерхового будинку під технічним поверхом. 22 жовтня 2016 року було подане централізоване опалення і о 15 год. 15 хвл. сталося залиття квартири через надходження води з технічного поверху, що находиться над його квартирою. Це підтверджується даними акту оглядової комісії відповідача від 26 жовтня 2016 року. в момент залиття він був на роботі, а його сусіди з квартири 219 та з квартири № 215 стали свідками події. визвали аварійну службу і самотужки майже дві години вибирали воду. Він повернувся з роботи додому о 18 год. 30 хвл. і побачив воду, яка текла зі стелі по всьому периметру квартири, стелю, що відпала у кімнаті та відпавши шпалери. Внаслідок залиття його квартири та вологості у ній, по всім приміщенням почав зявлятися грибок та стійкий неприємний запах, який унеможливлює проживання до проведення ремонтних робіт. 31 жовтня 2016 року ним була отримана відповідь від відповідача за підписом головного інженера ОСОБА_2, згідно з якою виявлено залиття стелі по периметру квартири, відклеювання шпалер. 14 листопада 2016 року ним була подана заява до відповідача з проханням надати акти виконаних робіт аварійною службою на технічному поверсі та у підвалі з 22 жовтня 2016 року по 31 жовтня 2016 року. 22 листопада 2016 року ним була подана повторна заява з проханням надати вищезазначені акти та вказати причини затоплення, проте відповіді так і не отримав. В наслідок залиття квартири йому завдана матеріальна шкода. Згідно висновку спеціаліста ПП «Промекспертсервіс» від 08 листопада 2016 року вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно виконати в квартирі для усунення пошкоджень, що виникли внаслідок залиття складає 70 030 грн. Вартість висновку спеціалістів складає 1500 грн. Права та обовязки балансоутримувача, тобто відповідача визначені ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,яка передбачає обовязок балансоутримувача в тому числі забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі. Залиття його квартири сталося внаслідок невиконання в повному обсязі робіт з технічного обслуговування інженерних мереж будинку. Несправність системи теплопостачання, що розташована на технічному поверсі є засобом спричинення йому матеріальної шкоди. Так, внаслідок неправомірних дій відповідача він позбавлений нормальних умов проживання, квартир втратила естетичний вигляд, відпала штукатурка у кімнаті, встановився стійкий неприємний запах. Оскільки відповідач в добровільному порядку до теперішнього часу не відшкодував шкоду, він вимушений звернутися до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Також суду пояснив, що балонсоутримувач КП 2Жилсервіс-1» надає споживачам послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Відповідач не заперечує факту залиття його квартири, однак ставить під сумнів акт його ж комісії від 26 жовтня 2016 року, в якому не зазначено причину затоплення, але в акті немає відомостей і про те, що вони не знайшли причину затоплення, тобто відповідачі і не намагалися її шукати. Відповідачі згодні з причиною затоплення. Відповідачі не надали суду жодного доказу, які б свідчили про іншу причину нанесення йому шкоди або іншого заподіювача.

У судове засідання представник відповідача не зявилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Але раніше у судовому засіданні 29 травня 2017 року заперечувала проти задоволення позову та просила відмовити у задоволенні позову. Суду пояснила, що відповідно до рішення дніпропетровської міської ради від 02березня 2011 року за № 16/9 «Про проведення реорганізації комунальних житлово-експлуатаційних підприємств, підпорядкованих департаменту житлово-комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради» та наказу департаменту житлово-комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради від 20 лютого 2012 року за № 19 «Про впорядкування взаємовідносин між Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством «Південне» Дніпропетровської міської ради та Комунальним підприємством «Жилсервіс-1», КП «Жилсервіс-1» ДМР є балансоутримувачем житлового будинку № 154 по вул. Робочій та з 01 березня 2012 року надає споживачам послуги з утриманням будинків і споруд та прибудинкових територій. Щороку, перед початком опалювального періоду субєкти відносин у сфері теплопостачання проводять перевірку готовності системи опалення та системи теплопостачання у цілому. Наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства з питань житлово- комунального господарства України від 10 грудня 2008 року за № 620/378 затверджено Правила підготовки теплових господарств до опалювального періоду, керуючись якими уповноважені органи проводять зазначену перевірку систем опалення. Метою підготовки до опалювального періоду є забезпечення нормативних санітарно-технічних вимог і режимів внутрішньо будинкових систем централізованого опалення, вентиляції та ГВП. Правилами встановлено, що будівлі і споруди повинні утримуватись у в справному стані, який забезпечує тривале та надійне використання їх за призначенням, дотримання санітарно-технічних норм і безпеки праці персоналу. На кожному обєкті закріплюється підрозділ, відповідальний за експлуатацію будівель і споруд. Власник будівель і споруд або уповноважений ним орган повинен організувати систематичний технічний огляд будівель і споруд з періодичністю відповідно до вимог. На виконання вимог, що встановлені Правилами, підприємством під час останнього технічного огляду проводиться перевірка будівель і споруд до опалювального періоду. У процесі останнього технічного огляду слід впевнитись в надійності несучих та огорожувальних конструкцій будівель і споруд та відсутності різного роду щілин і зазорів; перевірити стан остеклення вікон будівель і споруд, сходових клітин, утілення вікон, вхідних дверей та дверей на горщиках; очистити водостоки, зливні дренажі, лотки від сторонніх предметів. Ними було вчасно проведено огляд будинку, в якому проживає позивач, для визначення його готовності до експлуатації в зимових умовах, що підтверджується заповненим паспортом № 221. паспорт підписаний та засвідчений представниками КП Дніпропетровської міської ради «Теплоенерго» та Департаментом житлового господарства дніпропетровської міської ради та відповідачем. Після залиття квартири позивача було створено комісію, що уповноважена зафіксувати факт залиття та виявити, що саме його спричинило. Відповідно до Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджено форму Акту залиття, який складається комісією, що робить обстеження квартир. Відповідно до Акту від 26 жовтня 2016 року, складеною комісією відповідача, при дослідженні квартири 218 по вул. Робочій у буд. № 154 встановлено факт залиття зазначеної квартири. В акті зафіксовані та перелічені пошкодження, проте в результаті обстеження не встановлено причину залиття, а також з чиєї вини воно відбулося. За ініціативою позивача було проведено оцінку вартості обєкту та визначено лише вартість обєкту, яка складає 70 030 грн.

Вислухавши пояснення позивача, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні було встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 червня 1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4-1657 та зареєстрованого в КП ДБТІ 03 листопада 1997 року позивач є власником квартири № 218, що знаходиться у м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 154 (а.с. 6).

Комунальне підприємство «Жилсервіс-1» Дніпропетровської міської ради є юридичною особою, діє відповідно до власного статуту та є балансоутримувачем житлового будинку № 154, що знаходиться по вул. Робочій у м. Дніпро. Комісією у складі представника комунального підприємства Дніпропетровської міської ради «Теплоенерго», Департаменту житлового господарства Дніпропетровської міської ради та Комунального підприємства «Жилсервіс-1» Дніпропетровської міської ради було проведено огляд будинку та визначено готовність до експлуатації в зимових умовах у період 2016-2017 роки житлового будинку № 154 по вул. Робочій у м. Дніпро, що підтверджується паспортом № 221 (а.с. 34).

22 жовтня 2016 року сталося залиття належної позивачу квартири № 218, що знаходиться у м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 154, про що комісією у складі сусідів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було складено акт без номера про наслідки залиття житлового/нежитлового приміщення квартири № 218, що знаходиться у м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 154 від 23 жовтня 2016 року. Відповідно до акту, 23 жовтня 2016 року була обстежена квартира АДРЕСА_2, яка розташована на дванадцятому поверсі дванадцятиповерхового будинку і складається з однієї житлової кімнати на предмет залиття з технічного поверху. На день обстеження постраждали стеля та стіни т підлога усіх приміщень, відпали шпалери. В результаті обстеження вище розташованого технічного поверху встановлено, що залито підлогу та було виявлено іржаву труду опалення з діркою. Комісія встановила, що були порушені норми обслуговування та експлуатації внутрішньо-будинкових мереж в осінньо-зимовий період. Таким чином, комісія прийшла до висновку, що залиття квартири № 218 стало внаслідок прориву труби опалення на технічному поверсі.

Згідно листа № 1873 від 30 листопада 2016 року КП «Жилсервіс-1» Дніпропетровської міської ради аварійно-ремонтна служба співпрацює з КП «Жилсервіс-1» ДМР відповідно до укладеного договору.

Працівниками балансоутримувача КП «Жилсервіс-1» ДГС 26 жовтня 2017 року було складено акт, який затверджено головним інженером і у якому було зафіксовано пошкодження квартири № 218, а саме: пошкодження стелі по периметру кімнати площею 16,2 кв.м. (відпала штукатурка та шпалери). Відпали шпалери на стінах кімнати; залиття стін комори і відслонення шпалер та залиття стелі у коридорі площею 4, 5 кв.м. та відзолення шпалер. У ванній кімнаті потьоки по периметру та по швам. На стелі кухні відслонення шпалер. У туалеті потьоки по периметру стелі (а.с. 8).

Згідно звіту про оцінку вартості шкоди, внаслідок залиття житлової квартири № 218 у житловому будинку № 154 по вул. Робочій у м. Дніпро, складеного оцінщиком ПП «Промекспертсервіс» ОСОБА_6, яка на підставі сертифікату № 1724 від 15 липня 2000 року та посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача за МФ № 5022-ПК від 13 грудня 2014 року має право проведення робіт з експертної оцінки майна, майнових прав та бізнесу на території України, вартість заподіяних збитків внаслідок залиття квартири складає 70 030 грн. 00 коп. (а.с. 12).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 1 ст. 190 ЖК України, підприємства, установи, організації, а також громадяни, які заподіяли шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню, об'єктам благоустрою і зеленим насадженням на прилеглих до будинків ділянках, зобов'язані відшкодувати заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини.

Так, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок спростування презумпції вини шляхом доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Згідно вимог ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 59 ЦПК України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частинами 3, 4 ст. 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводить мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Актом від 26 жовтня 2016 року не підтверджується відсутність вини відповідача у залитті квартири, як і не підтверджується вина інших заподіювачів шкоди, тобто відповідач не довів відсутність своєї вини, що є його процесуальним обовязком згідно презумпції завдавача шкоди.

Також, допитані у судовому засіданні свідки підтвердили причину залиття квартири позивача, а саме порив на технічному поверсі труби опалення.

Так, у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 надала суду пояснення про те, що вона сусідка позивача і в жовтні 2016 року коли почалося опалення вона почула крики та площадці, а коли вийшла з квартири то побачила, що по стінах тече вода. Вони мешкають на останньому поверсі. А опалення проходить на технічному поверсі, яке розташовано зверху. Коли вона піднялася на технічний поверх то побачила жахіття, внаслідок того, що прорвало трубу опалення, шов пар і текла вода. Води було по коліно і вода розтікалася по всьому горищу. Усі сусіди відрами і ганчірками десь дві години збирали воду, а її чоловік приблизно хвили сорок тримав труду, доки не приїхала аварійна служба. Коли вони потім зайшли до квартири позивача то побачили, що усе було у воді. Через його квартиру затікала вода і до інших мешканців.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_7 надала суду пояснення про те, що у день коли почалося опалення вона знаходилась разом з донькою вдома. Почула шум та галас. Коли відкрила двері, то побачила, що текла вода. Взяла відро та ганчірку і вони побігли вичерпувати воду з технічного поверху. Визвали аварійку. Воду було важко вичерпувати, оскільки тік окріп. Сусід доки поки не приїхала аварійка тримав трубу у місці де вона прорвала, щоб хтось якось менше витікало води. Коли вони зайшли до квартири позивача то побачили що у нього крізь була вода і відпали шпалери.

Крім того, у судовому засіданні було встановлено, що під час аварії викликалася аварійно-ремонтна служба, яка співпрацює з КП «Жилсервіс-1» ДМР відповідно до укладеного договору, для усунення причин аварії, та складався акт виконаний робіт з зазначенням причини аварії. Судом неодноразово витребовувався даний акт у аварійної служби та відповідача, але запити суду були проігноровані.

Суд виходить з того, що за належний технічний стан мереж центрального опалення (забезпечення обігріву всіх приміщень) відповідальність несе саме балансоутримувач.

За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки встановлена вина відповідача та суд вважає доведеним факт заподіяння позивачу ОСОБА_1, як власнику квартири АДРЕСА_3, матеріальної шкоди у розмірі 70 030 грн.

Згідно договору № 11-1 про проведення оцінки майна від 08 листопада 2016 року укладеного між ПП «Промекспертсервіс» та ОСОБА_1 вартість за виконання оціночних послуг складає 1500 грн. (а.с.14).

Згідно квитанції до прибуткового касового ордеру ОСОБА_1 в.Ю. сплатив за проведення оцінки та складання звіту 1500 грн.(а.с. 12).

За викладених обставин суд вважає, що витрати на збирання доказів повинні бути відшкодовані відповідачем в повному обсязі.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Оскільки позов задоволено, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір за подачу позову у розмірі 715 грн. 30 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 1166, 1192 ЦК України, ст. 190 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 15, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємство Жилсервіс-1«Дніпропетровської міської ради про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємство Жилсервіс-1« Дніпропетровської міської ради на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 70 030 грн., вартість експертизи у розмірі 1500 грн., судові витрати у розмірі 715 грн. 30 коп., а всього 72 245 грн. 30 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О. Дубіжанська