АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності від імені та в інтересах Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2, який діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, про встановлення нікчемності іпотечного договору,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року задоволено позов ОСОБА_2, який діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, про встановлення нікчемності іпотечного договору.

Встановлено нікчемність іпотечного договору від 07 лютого 2007 року, укладеного між Банк «Фінанси та Кредит», ТОВ, в особі Начальника відділення № 33 Філії «Київського регіонального управління» Банку «Фінанси та Кредит», ТОВ, ОСОБА_5, з одного боку, ОСОБА_2 та ОСОБА_6, з другого боку, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. за реєстровим номером № Д-208, з моменту його укладення.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, суд дійшов безпідставного висновку про нікчемність іпотечного договору від 07 лютого 2007 року, оскільки для його укладення не була отримана попередня згода органу опіки та піклування. Малолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були зареєстровані в квартирі, що є предметом іпотеки, вже після укладення договору. Перед укладенням договору іпотекодавці повідомили, що права малолітніх чи неповнолітніх дітей щодо квартири відсутні.

В апеляційній інстанції представник ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представники ОСОБА_2, представник Служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації просять відхилити подану апеляційну скаргу, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

В судове засідання представник Головного територіального управління юстиції у місті Києві не з'явився, повідомлений про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07 лютого 2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (іпотекодержатель) та ОСОБА_2, ОСОБА_6 (іпотекодавці) було укладено Іпотечний договір, посвідчений Прокопенко Л.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 07 лютого 2007 року, за реєстровим номером д-208. Відповідно до умов договору іпотекодавці передали в заставу (іпотеку) іпотекодержателю квартиру АДРЕСА_1, як забезпечення повернення кредиту, наданого банком ОСОБА_2 за договором про відкриття кредитної лінії № 33-164/07-КРЛ від 07 лютого 2007 року на суму 140 000 доларів США строком до 04 лютого 2022 року (а. с. 82-85).

Позивач ОСОБА_2 має двох малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В червні 2016 року ОСОБА_2, діючи в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, звернувся до суду з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, про встановлення нікчемності іпотечного договору.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на момент укладення договору в квартирі АДРЕСА_1, що є предметом іпотеки, проживав та на даний час проживає його малолітній син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Крім того на даний час в квартирі проживає його дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Частиною 4 ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» передбачено необхідність попереднього дозволу органів опіки та піклування для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти. Іпотечний договір був укладений ним без отримання відповідної згоди органу опіки та піклування. З урахуванням викладеного ОСОБА_2 відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦК України просив встановити нікчемність іпотечного договору від 07 лютого 2007 року, укладеного між Банк «Фінанси та Кредит», з одного боку, ОСОБА_2 та ОСОБА_6, з другого боку, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В.

Суд першої інстанції дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4

За висновком суду іпотечний договір від 07 лютого 2007 року є нікчемним, оскільки укладений сторонами без попередньої згоди органу опіки та піклування.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_2 вирішені з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Як на підставу для задоволення вимог про встановлення нікчемності іпотечного договору від 07 лютого 2007 року, ОСОБА_2 посилався на положення ч. 1 ст. 224 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦК України правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування (стаття 71 цього Кодексу), є нікчемним.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 224 ЦК України, положення щодо нікчемності правочину, вчиненого без дозволу органу опіки та піклування, поширюється лише на правочини, визначені ст. 71 ЦК України.

Вказаною нормою визначено, що опікун не має права без дозволу органу опіки та піклування: 1) відмовитися від майнових прав підопічного; 2) видавати письмові зобов'язання від імені підопічного; 3) укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; 4) укладати договори щодо іншого цінного майна. Піклувальник має право дати згоду на вчинення правочинів, передбачених частиною першою цієї статті, лише з дозволу органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Відтак, положення щодо нікчемності правочину, визначені ч. 1 ст. 224 ЦК України поширюються лише на правочини, укладені без дозволу органу опіки та піклування саме опікуном. На правочини, вчинені батьками, положення вказаної норми не поширюються.

За змістом частини шостої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами) і суперечить правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей, може бути визнаний судом недійсним. Тобто, такий правочин є оспорюваним (постанова Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року в справі № 6-3005цс15).

Іпотечний договір був укладений 07 лютого 2007 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та батьками малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - ОСОБА_2 та ОСОБА_6.

Вимоги ОСОБА_2 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про встановлення нікчемності іпотечного договору від 07 лютого 2007 року, не ґрунтуються на Законі. Суд першої інстанції, безпідставно застосував положення ч. 1 ст. 224 ЦК України та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_2

Враховуючи викладене, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» підлягає стягненню 1760,00 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, яка діє на підставі довіреності від імені та в інтересах Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», задовольнити.

Скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23 травня 2017 року та ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2, який діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, про встановлення нікчемності іпотечного договору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» 1760,00 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді