Справа №2-1506/08 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1973/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ»

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 17 листопада 2017 року

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» про заміну стягувача на стадії виконання судового рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

18 жовтня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (далі ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ») звернулось до суду із даною заявою, в якій просила замінити стягувача ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_1» на ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» у справі №2-1506/08. Свої вимоги мотивує тим, що заочним рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14 травня 2008 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» заборгованість за кредитним договором №014/15-12/2670 від 25 квітня 2007 року. 14 березня 2017 року між ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» та ПАТ «Комерційний ОСОБА_5» укладено договір відступлення права вимоги за кредитними договором, в тому числі і за кредитним договором №014/15-12/2670 від 25 квітня 2007 року. Згідно договору про відступлення права вимоги від 14 березня 2017 року, ПАТ «Комерційний ОСОБА_5» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 листопада 2017 року в задоволенні заяви ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» про заміну стягувача на стадії виконання судового рішення відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу про задоволення заяви. При цьому вказує на те, що судом першої інстанції не було враховано те, що згідно вимог чинного законодавства зміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. Зазначає, що у разі відмови у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, рішення суду не буде виконаним, що в свою чергу призведе до порушення ст. 129-1 Конституції України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», суд першої інстанції виходив з того, що правонаступництво можливе на усіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження і до його завершення, а докази на підтвердження предявлення виконавчих листів по справі №2-1506/08 до виконання в матеріалах справи відсутні.

Проте з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконанням рішення суду завершується процес захисту суб'єктивних майнових та особистих немайнових прав громадян.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14 травня 2008 року позовні вимоги ВАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» в особі Сумської обласної дирекції задоволено, стягнуто з ОСОБА_6 на користь ВАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» в особі Сумської обласної дирекції 178 696 грн. 58 коп. заборгованість за кредитним договором №014/15-12/2670 від 25 квітня 2007 року (а. с. 32).

На виконання зазначеного рішення Зарічним районним судом м. Суми 29 травня 2008 року видано виконавчий лист, який 19 червня 2008 року отримав представник ВАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» (а. с. 34-35; 45).

14 березня 2017 між ПАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» та ПАТ «Комерційний ОСОБА_5» укладено договір відступлення права вимоги №114//7-4387, відповідно до умов якого ПАТ «Комерційний ОСОБА_5» набуло право вимоги в тому числі і за кредитним договором від 25 квітня 2007 року №014/15-12/2670, укладеного з ОСОБА_6 (а. с. 38-40).

Згідно договору відступлення права вимоги №114/7-4111/дг, укладеного 14 березня 2017 року між ПАТ «Комерційний ОСОБА_5» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», право вимоги за вищевказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (а. с. 41-73).

Підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Таким чином, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України (в редакції яка діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали), ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобовязанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Така правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України №6-122цс13 від 20 листопада 2013 року.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов'язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма ст. 378 ЦПК України (в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року) мала імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин, як помилково вважав суд при постановленні оскаржуваної ухвали.

Відмовляючи в задоволенні заяви ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», судом першої інстанції також не було враховано те, що без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VІІІ) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Частинами 1, 5 статті 442 ЦПК України (в редакції Закону від 03.10.2017 року № 2147-VIII) встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За таких обставин, враховуючи те, що звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України, ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 442 ЦПК України, колегія суддів дійшла до висновку, що оскаржуване судове рішення, на підставі п. 4) ч. 1 ст. 376 ЦПК України, належить скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ».

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 4; 381-382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» задовольнити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 17 листопада 2017 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_3 ОСОБА_4» на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» за виконавчим листом справа № 2-1506/08 р., виданим Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_6 на користь ВАТ «ОСОБА_3 ОСОБА_4» в особі Сумської обласної дирекції 178696 грн. 58 коп. заборгованості за кредитом, відсоткам та пені, 1700 грн. 00 коп. в рахунок повернення судового збору та 30 грн. 00 коп. в рахунок повернення витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи, разом 180426 грн. 58 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 грудня 2017 року.

Головуючий -

Судді -