АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

11 грудня 2017 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва Левенець Б.Б., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Солом'янського районного суду міста Києва від 14 березня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді Солом'янського районного суду міста Києва від 14 березня 2017 року відкрито провадження по справі. (а.с.23)

Не погодившись з ухвалою районного суду, 08 вересня 2017 року ОСОБА_2 направив апеляційну скаргу. (а.с.34-35)

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 зазначає, що не проживає за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання, а ухвалу судді Солом'янського районного суду міста Києва від 14 березня 2017 року отримали особи, які там фактично проживають. Вказує, що листа із Солом'янського районного суду міста Києва отримав лише 04 вересня 2017 року. (а.с.34)

Вказані доводи апелянта щодо подання апеляційної скарги в межах строку на апеляційне оскарження, передбаченого ч. 2 ст. 294 ЦПК України, доказами не підтверджено, а ухвала апеляційного суду не може обґрунтовуватись припущеннями наявності таких обставин.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала судді Солом'янського районного суду міста Києва від 14 березня 2017 року постановлена без участі осіб, які беруть участь у справі, однак за наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення, копію оскаржуваної ухвали ОСОБА_2 отримав 03 липня 2017 року (а.с.28), тому зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 294 ЦПК України, останнім днем для подачі апеляційної скарги на зазначену ухвалу є 10 липня 2017 року.

Апеляційну скаргу подано 08 вересня 2017 року (а.с.34-35), тобто із пропуском строку на оскарження, заяви про поновлення строку апелянт не подавав, немає такої і за змістом скарги.

Ухвалою судді Апеляційного суду міста Києва від 29 вересня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Солом'янського районного суду міста Києва від 14 березня 2017 року залишено без руху, відповідно до вимог ч.ч. 2, 3 ст. 297 ЦПК України. (а.с.38-40)

Копія ухвали судді Апеляційного суду міста Києва від 29 вересня 2017 року направлялась на зазначену в апеляційній скарзі адресу ОСОБА_2: 03142, АДРЕСА_1, однак 08 листопада 2017 року до Апеляційного суду міста Києва повернувся поштовий конверт з відміткою працівників пошти «за закінченням встановленого строку зберігання». (а.с.43)

Інших адрес для направлення поштової кореспонденції, або інших засобів зв'язку із ОСОБА_2, окрім адреси 03142, АДРЕСА_1, матеріали справи не містять.

Станом на 11 грудня 2017 року ОСОБА_2 вимог ухвали судді Апеляційного суду міста Києва від 29 вересня 2017 року не виконав, заява про усунення недоліків в частині сплати судового збору, а також заява про поновлення строку на оскарження судового рішення із зазначенням поважних причин його пропуску до суду не надходили, тому є підстави для застосування вимог ст. 297 ЦПК України.

За змістом ч. 2 ст. 121 ЦПК України, якщо недоліки заяви не усунуто, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини та, з огляду на положення Конвенції, щодо обов'язку сторони цікавитися рухом справи, застосування положень ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги не є порушенням права особи на доступ до правосуддя.

Таке судове рішення не перешкоджає апелянту подати до суду належним чином оформлену апеляційну скаргу, разом із додатками та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 121, ч. 2 ст. 297 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Солом'янського районного суду міста Києва від 14 березня 2017року повернути апелянту.

Копію ухвали направити особам, які беруть участь в справі.

Ухвала набирає законної сили негайно з часу її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Суддя _________________ Б.Б.Левенець

Справа № 22-ц/796/10901/2017

Унікальний номер 760/4943/17-ц

Головуючий у першій інстанції - Українець В.В.

Доповідач Левенець Б.Б.