Справа № 364/1210/17
Провадження № 2/364/430/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Моргун Г. Л.,

за участю секретаря Сіваченко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт Володарка, справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у листопаді 2017 року звернулася до суду з названим позовом, в якому вказувала, що 26.01.2008 року вони з ОСОБА_2 зареєстрували шлюб. Від спільного проживання з відповідачем вони мають двох дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. 26.09.2017 року шлюб між ними було розірвано. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, участі у їх вихованні та розвитку не приймає.

Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 19).

Відповідач в судове засідання не зявився. До суду надійшла заява, якою просив суд справу розглянути без його участі, позовні вимоги позивача визнав (а.с.22).

Відповідно до ст.197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб , які беруть участь у справі , чи у разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову .

Пункт 24 постанови Пленуму Верхового Суду України № 2від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» вказує, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Окрім того у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Суд, ознайомившись із позовною заявою, взявши до уваги позицію позивача та відповідача викладених у письмових заявах, що надійшли на адресу суду, дослідивши матеріали справи вважає , що позов підлягає задоволенню .

Із змісту позовної заяви та із матеріалів справи встановлено, що сторони 26 січня 2008 року уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Рудосільської сільської ради Володарського району Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 1 ( а.с.5). Позивач та відповідач мають спільних дітей: дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ( а.с.3,4). 26.09.2017 року рішенням Володарського районного суду Київської області шлюб між ними розірвано ( а.с.9-11). Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні, що стверджено довідкою, виданою Рудосільскою сільською радою Володарського району Київської області від 31.10.2017 року № 641 (а.с.6). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

В досудовому порядку угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходить із тих міркувань, що непорушним конституційним правом неповнолітньої дитини є право на утримання батьками до досягнення нею повноліття.

Так, статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Крім того, такий обовязок передбачено i в ст. 180 Сімейного кодексу України.

Обовязок батьків утримувати свою дитину не припиняється із припиненням шлюбу між батьками та спільного проживання з дитиною.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стаття 183 визначає , що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

2. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

3. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Отже, визнання відповідачем позову не порушує права та інтереси інших осіб. Суд приймає визнання позову відповідачем ОСОБА_2

У відповідності з п. 1 ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.ст. 180 - 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України , ст.ст. 88, 174, 197, 208, 209, 212 215 ЦПК України , суд , -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНП НОМЕР_1, місце реєстрації: вул.Набережна,28, с.Руде Село , Володарського району Київської області на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку ( доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи 07.11.2017 року і до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНП НОМЕР_1, місце реєстрації: вул.Набережна,28, с.Руде Село , Володарського району Київської області - судовий збір у сумі 640 грн. на користь держави.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми за один місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г. Л. Моргун