печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

08 грудня 2017 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Підпалого В.В.,

при секретарі: Вишневській О.Р.,

розглянувши у засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за Товариства з обмеженою відповідальністю «Тактік» до ОСОБА_1 про виселення, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тактік» (надалі по тексту - Позивач, ТОВ «Тактік») звернулося до суду із вимогами щодо виселення ОСОБА_1 (надалі по тексту - Відповідач) із кімнати № 214 будівлі Адміністративно-побутового корпусу, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, без надання іншого житла, мотивуючи їх тим, що у їх власності перебуває даний адміністративно-побутовий корпус. Проте, на даний час в кімнаті №214 Адміністративно-побутового курпусу проживає Відповідач, вселений в 2002 році та користується ним без належних правових підстав.

Позивач посилається на те, що звернувся з письмовим запитом до Київської міської державної адміністрації, та Печерської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням надати відомості чи видавалися ордери на вселення до будівлі за адресою: АДРЕСА_1, і у випадку видачі ордерів зазначити кому та коли вони були видані.

Відповідно до листа Київської міської державної адміністрації від 12.09.2016 року № 056/93-3730 та листа Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 18.08.2016 року інформація про видачу ордерів на вселення до будівлі за адресою: АДРЕСА_1 відсутня, та ордери не видавались.

Відповідно до листа Державного архіву м. Києва від 07.04.2017 року №02-12/Т- 21/769 до Державного архіву міста Києва ордери не передавалися і мають зберігатися в НАФ (ЖЕК, підприємствах).

Відповідно до інформації наданої приватним акціонерним товариством «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім.Є.О.Патона», власник майна на момент вселення Відповідача до спірного приміщення, останньому ордер на вселення не видавався і ним при вселенні не пред'являвся.

Враховуючи вищенаведене, та у зв'язку із тим, що у Відповідача відсутній ордер на вселення до займаної ним кімнати, що свідчить про відсутність у нього правових підстав для вселення та проживання в Адміністративно-побутовому корпусі, представник ТОВ «Тактік» зверувся до суду із зазначеним позовом про виселення Відповідача.

Представник позивача не з'явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність у заочному порядку.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, причини не явки не відомі, заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходили.

На підставі ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення по справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що у власності Позивача перебуває Адміністративно-побутовий корпус, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Відповідно до документації Адміністративно-побутового корпусу Відповідач - ОСОБА_1 вселений до АПК в 2002 році та користується ним по даний час, проживаючи в кімнаті № 214 Адміністративно-побутового корпусу.

Відповідно до ст.58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Форма ордера встановлюється Радою Міністрів Української РСР.

У відповідності до ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Тобто, законність користування приміщенням для проживання має підтверджуватися ордером на жиле приміщення.

У відповідності до ч.10 п.1 ст.15 ЖК України до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у галузі використання і забезпечення схоронності житлового фонду, крім іншого входить видача ордерів на жилі приміщення. Ордер на жиле приміщення є адміністративним актом, що видається виконавчим органом місцевого самоврядування до компетенції якого входить вирішення питань, пов'язаних з наданням житлових приміщень. Ордер видається за єдиною формою, що встановлена у додатку N 7 до Правил квартирного обліку. Бланк ордера складається із самого ордера і його корінця. Ордер видається громадянину, на ім'я якого він виписаний, а корінець залишається у виконкомі, що видав ордер. Бланки ордерів зберігаються як документи суворої звітності. Згідно п. 72 Правил квартирного обліку при вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації. Ордер зберігається як документ суворої звітності.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 30.09.2010 року №787 «Про організаційно-правові заходи, пов'язані з виконанням рішення Київської міської ради від 09.09.2010 N 7/4819 "Про питання організації управління районами в місті Києві" було ліквідовано Печерську районну у місті Києві державна адміністрація та утворено з 31 жовтня 2010 р. у Печерську районну в місті Києві державну адміністрацію.

В п.8.10. розпорядження передбачено передача архівних документів, які підлягають постійному і тривалому зберіганню, в тому числі документів з особового складу, утвореним згідно з пунктом 1 цього розпорядження районним в місті Києві державним адміністраціям.

Тобто, інформація про видані ордери на вселення зберігається в новоутворених державних адміністраціях.

Разом з цим, Позивач звернувся з письмовим запитом до Київської міської державної адміністрації, та Печерської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням надати відомості чи видавалися ордери на вселення до будівлі за адресою: АДРЕСА_1, і у випадку видачі ордерів зазначити кому та коли вони були видані.

Відповідно до листа Київської міської державної адміністрації від 12.09.2016 року №056/93-3730 (а.с. 6) та листа Печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 18.08.2016 року (а.с. 7) інформація про видачу ордерів на вселення до будівлі за адресою: АДРЕСА_1 відсутня, та ордери не видавались.

Відповідно до листа Державного архіву м.Києва від 07.04.2017р. №02-12/Т- 21/769 до Державного архіву міста Києва ордери не передавалися і мають зберігатися в НАФ (ЖЕК, підприємствах) (а.с. 8).

Відповідно до інформації наданої приватним акціонерним товариством «Дослідний завод зварювального устаткування Інституту електрозварювання ім.Є.О.Патона», власник майна на момент вселення Відповідача до спірного приміщення, останньому ордер на вселення не видавався і ним при вселенні не пред'являвся (а.с. 9).

Відповідно до ст.109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Таким чином, Відповідач не мав та не має правових підстав його вселення - ордеру на жиле приміщення, а отже і правові підстави для його користування (проживання) кімнатою №214 Адміністративно-побутового корпусу відсутні.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Частина 2 даної статті ЦПК України передбачає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 4 цього Кодексу суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Перелік способів захисту цивільних прав і інтересів міститься в статті 16 ЦК України. Цей перелік не є вичерпним, і суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений законом або договором.

Статті 116 ЖК України дійсно передбачають такий спосіб захисту права, як виселення осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, без надання їм іншого жилого приміщення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач не мав та не має правових підстав для проживання у кімнаті № 214 Адміністративно-побутового корпусу, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, оскільки у останнього відсутній ордер на вселення до займаної ним кімнати, що свідчить про самоправне зайняття жилого приміщення.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тактік» до ОСОБА_1 про виселення, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, оскільки суд задовольняє позов, з відповідача на користь позивача ТОВ «Тактік» підлягають стягненню 1 600 грн. 00 коп. у відшкодування судових витрат.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 3, 30, 57-60, 64, 79-81, 109, 118-120 ЦПК України, ст.58, ст.61, ст.109 ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тактік» до ОСОБА_1 про виселення, - задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 з кімнати №214 будівлі Адміністративно-побутового корпусу, що розташована за адресою: 01042, АДРЕСА_1, без надання іншого житла.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Тактік» (код ЄДРПОУ - 38604987) - 1 600 (одна тисяча шістсот) грн. 00 коп. у відшкодування судових витрат.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Підпалий В.В.