АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 682/1967/17
Проваджння № 22-ц/792/2076/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року м. Хмельницький

Колегіясуддівсудовоїпалати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницькоїобласті

в складі: головуючої судді Грох Л.М.,

суддів Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар Гриньова А.М.,

з участю апелянта, представника відповідача,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 листопада 2017 року (суддя Маршал І.М.).

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційноїскарги, колегіясуддів

в с т а н о в и л а :

В липні 2017 року ОСОБА_1, звертаючись до суду з позовом до відповідача, посилалася на те, що вони з відповідачем мають спільну дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка 16.07.2015 року прийнята на навчання до ОСОБА_4 Кюрі-Склодовської в м. Люблін, Польща. На цей час вона навчається на третьому курсі за стаціонарною формою навчання. В звязку із навчанням дочка потребує матеріальної допомоги, весь тягар по її матеріальному забезпеченню несе позивачка, так як необхідні кошти на проїзд до місця навчання, на придбання підручників, на гуртожиток, на харчування, на придбання одягу. Позивач є пенсіонеркою. Відповідач є власником СФГ «Клепачі», має у власності велику кількість земельних ділянок, отримує значний дохід та зобовязаний утримувати дочку, яка продовжує навчання до досягнення нею віку 23 років. Тому позивачка просила стягувати із відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку ( доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня подання заяви й до досягнення нею віку 23 років.

Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 листопада 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, а також неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, помилковим є висновок суду першої інстанції про недоведеність факту навчання її доньки. На підтвердження позовних вимог вона надавала суду рішення № 150/15 від 11.07.2015 року Інституту Психології ОСОБА_4 Кюрі-Склодовської, м. Люблін, Польща, про прийняття її доньки на перший академічний рік 2015-2016 р.р. на навчання стаціонарне Єдине з магістратурою (термін навчання 5 років, 2015-2020 роки), копії квитанцій про сплату донькою коштів за проживання в студентському гуртожитку університету за грудень 2016 року - червень 2017 року. Підтвердження з навчального закладу про навчання доньки на цей час не могла надати суду 13.11.2017 року, так як ОСОБА_3 знаходиться в Польщі і приїде в Україну тільки на Новий 2018 рік, про що вона пояснювала суду. Крім того, представник відповідача ОСОБА_6 спочатку в судовому засіданні цю обставину не заперечував, лише в подальшому змінив свою позицію, поставивши під сумнів надані нею докази.

В засіданні апеляційного суду апелянт підтримала апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Представник відповідача частково визнав доводи апеляційної скарги обґрунтованими.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 376 ч.1 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що дочка сторін не проживає із позивачкою, крім того, не доведено, що вона на час вирішення спору продовжує навчання у навчальному закладі.

Проте такого висновку суд дійшов за неповного зясування обставин справи, з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Так, за ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст.200 СК України).

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно рішення № 150/15 від 11.07.2015 року ОСОБА_3 зарахована на перший рік стаціонарного навчання в академічному році 2015/2016 ОСОБА_4 Кюрі-Склодовської в м. Люблін, Польща, на факультет педагогіки та психології.

У звязку з навчанням донька сторін потребує матеріальної допомоги, оскільки несе витрати на проїзд до місця навчання, проживання в гуртожитку, придбання підручників, одягу, харчування тощо.

Так, лише витрати на оплату проживання ОСОБА_3 у гуртожитку університету з грудня 2016 року по червень 2017 року склали 2875 злотих (в еквіваленті близько 20000 грн.).

Позивач є пенсіонеркою, отримує незначну пенсію в розмірі 1427 грн.

Відповідач є засновником (власником) СФГ «Клепачі», має у власності земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею більш як 890 га.

Водночас на його утриманні перебувають троє неповнолітніх дітей.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і фактично не оспорюються сторонами.

Сторони також підтвердили, що рішенням Славутського міськрайонного суду від 14.12.2017 року стягнуто аліменти з ОСОБА_3 на утримання іншої повнолітньої доньки сторін, ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/5 частини його заробітку (доходів) щомісячно на період її навчання.

Висновок суду першої інстанції про те, що донька сторін не проживає з матірю, не відповідає обставинам справи.

Так, за змістом довідки виконкому Славутської міськради від 18.07.2017 року ОСОБА_3 зареєстрована і постійно проживає за місцем проживання матері, по вул. Котляревського, 55 в м. Славута.

У звязку з навчанням вона тимчасово проживає у студентському гуртожитку в м. Люблін, проте ця обставина не змінює зареєстроване у встановленому порядку місце її постійного проживання.

Вказуючи на недоведеність факту навчання ОСОБА_3 на час розгляду справи, суд першої інстанції не дав належної оцінки представленим позивачем доказам - рішенню № 150/15 від 11.07.2015 року про зарахування ОСОБА_3 на перший рік стаціонарного навчання в академічному році 2015/2016 ОСОБА_4 Кюрі-Склодовської в м. Люблін, платіжним документам за 2016-2017 роки про оплату її проживання в гуртожитку університету.

В свою чергу факт продовження навчання доньки сторін у цьому навчальному закладі не було спростовано стороною відповідача шляхом подачі достатніх та допустимих доказів.

Крім того, апелянт представила суду апеляційної інстанції довідку ОСОБА_4 Кюрі-Склодовської від 03.10.2017 року на підтвердження навчання ОСОБА_3 в цьому закладі.

В засіданні апеляційного суду представник відповідача визнав позов частково, в частині стягнення аліментів з відповідача на утримання доньки в розмірі 1/5 частини його заробітку (доходів).

Отже, оскільки позивач не надала достатніх та допустимих доказів на підтвердження розміру усіх щомісячних витрат у звязку з навчанням доньки, середньомісячного доходу відповідача та його спроможності сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку, колегія суддів дійшла висновку, що позов підлягає задоволенню в частині, визнаній стороною відповідача, - в розмірі 1/5 частини його заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з 19.07.2017 року на період навчання доньки, але не більш як до досягнення нею 23-річного віку.

Враховуючи викладене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача 1344 грн. судового збору (640 грн. за розгляд позовної заяви та 704 грн. за розгляд апеляційної скарги) в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 13 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове.

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на її утримання в розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19 липня 2017 року на період навчання доньки, але не більше як до досягнення нею 23-річного віку.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 1344 грн. судового збору в дохід держави.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

__________________________________________________________________________

Головуюча у першій інстанції: ОСОБА_8 Провадження № 22-ц/792/2076/17

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 50