Справа № 396/778/17
Провадження № 2/396/428/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2017 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області

у складі: головуючого - судді кухарської Н.А.,

за участю секретаря - Стеценко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: нотаріус Новоукраїнського районого округу ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду з позовом до відповідачапро визнання заповіту недійсним, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що12 жовтня 2016 року помер батько позивача ОСОБА_4, після смерті якого залишилося спадкове майно у вигляді земельної ділянки № 593, площею 6,72 га, що розташова на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після смерті батька він звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, де йому повідомили, що його покійний батько склав заповіт, яким заповів земельну ділянку, площею 6,27 га., розташовану на території Рівнянської сільської ради ОСОБА_2. Заповіт на ім"я ОСОБА_2 посвідчений 01.06.2013 року секретарем Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області ОСОБА_5 та зареєстрований за № 43, вважає недійсним в зв"язку з тим, що в момент складання заповіту волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

12.09.2017 року в ході розгляду справи представник позивача уточнила позовні вимоги та просила суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, посвідчений секретарем Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області ОСОБА_5 зареєстрований за № 43 та стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі. Уточнення позовних вимог обгрунтовано тим, що померлим заповіт було складено через тяжкі обставини та на вкрай невигідних умовах. Заповіт складено на відповідача, що є сторонньою особою для спадкодавця та відповідач не перебував з ним у родинних відносинах, не дбав про нього за його життя та після складання заповіту, тобто не утримував, не лікував від хвороб - алкоголю та цирозу печінки, не займався організацією похорону, не надавав кошти на його поховання, а тому заповіт складений ОСОБА_4 на вкрай невигідних для спадкодавця умовах, в зв'язку з чим підлягає визнанню недійсним.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити з викладених в ньому підстав. Вказав, що він мав нормалтні стосунки з батьком, проживав разом із ним до ув'язнення, і підстави складення заповіту на сторонню особу йому незрозумілі. Просив позов задовольнити.

Представник позивача ОСОБА_6 в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити з викладених підстав. Вказала, що заповіт був складений поспіхом, оскільки ОСОБА_4 не було надано під час складення заповіту свідоцтва про спадщину на вказану земельну ділянку. Крім того, ОСОБА_4 дуже хвилювався з привожду засудження сина, позивача по справі, а тому вирішив скласти даний заповіт в зв'язку зі збігом тяжких життєвих обставин. В цей період часу ОСОБА_4 дуже зловживав спиртними напоями та обіцяв позивачу, що він знайде кошти на адвоката. Саме в цей період ОСОБА_4 склав заповіт на ОСОБА_2 Вважає, що спірний заповіт був складений спадкодавцем внаслідок впливу тяжких обставин.

Представник позивача ОСОБА_7 в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Вказала, що відповідач ОСОБА_4 не ховав, та складення заповіту було вимушеним.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі та заперечував проти його задоволення. Одночасно зазначив, що померлий використав своє особисте право на розпорядження належним йому майном на випадок своєї смерті і це право не залежить від волі чи бажання інших осіб, а також від того, з ким спілкується заповідач та від стану його здоров'я. Вказав, що позовні вимоги не містять законних підстав для визнання заповіту недійсним, та стороною позивача не доведено жодних обставин та підстав, які б давали можливість для визнання заповіту недійсним.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав повністю та просив в їх задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, представників позивача, представника відповідача та відповідача, свідків, дослідивши наявні у справі матеріали, оцінивши та проаналізувавши всі наявні докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити за наступних підстав.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданими учасниками справи.

Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільих, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин..

Відповідно до ст. 1257 Цивільного кодексу України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини.

Позивач як на підставу визнання заповіту недійсним вказує на укладення заповіту в тяжких обставинах та на вкрай невігідних умовах вчинення правочину, посилаючись на приписи ст. 233 ЦПК України.

Судом встановлено, що 12 жовтня 2016 року помер батько позивача ОСОБА_4, вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть серії I-ОЛ № 231561, яке видане виконавчим комітетом Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.6).

ОСОБА_1, є сином померлого, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження (а.с. 5).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.03.2013 року, виданого державним нотаріусом Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_3 про те, що на підставі заповіту посвідченого Рівнянською сільською радою Новоукраїнського району Кіровоградської області 17 серпня 2009 року зареєстрованого в реєстрі за № 64, спадкоємцем зазначеною в цьому заповіті майна ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла 15 вересня 2012 року, є її син - ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), зареєстрований та мешкає за адресою: Кіровоградська обл., Новоукраїнський р-н, с. Рівне, вул. Калініна. 2.

Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з: земельної ділянки № 593, кадастровий номер :02:002:0593 переданої у приватну власність на підставі розпорядження Новоукраїнської районної державної адміністрації від 22 березня 2002 року № 199-р. площею 6,27 га в межах згідно з планом, розташованої на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної спадкодавцю на підставі Державного акту серії ІУ-КР № 005962, виданого Новоукраїнською райдержадміністрацією 29 березня 2002 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 521 (а.с. 7).

Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 6,27 га., кадастровий номер: :02:002:0593, що розташова на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 8).

01 червня 2013 року секретарем Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області - ОСОБА_5 було посвідчено заповіт, яким ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), земельну ділянку площею 6,27 га., розташовану на території Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, належну йому згідно Витяга з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності серії ЕАС- 547923 заповідає ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженцю ІНФОРМАЦІЯ_6. Особу заповідача встановлено, дієздатність його перевірено. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 43 (а.с. 43).

Згідно даних Спадкової справи № 371/2016 померлого 12 жовтня 2016 року ОСОБА_4 до Новоукраїнської державної нотаріальної контори звернулась з заявою ОСОБА_2 про прийняття спадщини за заповітом (а.с.40), а також 21 бертезня 2017 року звернувся з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька - ОСОБА_1 (а.с.41).

Згідно довідки № 3564, виданої виконкомом Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району, Кіровоградської області ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 пр оте, що померлий 12 жовтня 2016 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 до дня смерті - 12 жовтня 2016 року був зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7 один, проживав разом з співмешканкою - ОСОБА_9 07.11.1968 року народженн. Померлий виписаний з вище вказаного будинку в зв»язку зі смертю. Заповіт від імені спадкодавця посвідчено Рівнянською сільською радою 01 червня 2013 року, зареєстровано в реєстрі за № 43 (а.с.44).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), щодо ОСОБА_4, який помер 12.10.2016 року за вказаними параметрами зипиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с. 45).

Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем першої черги після батька.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені ст.ст. 1247, 1248 ЦК України. Так, згідно ч. 2 ст. 1247 ЦК України заповіт має бути особисто підписаний заповідачем.

Статтею 1251 ЦК України передбачено, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Статтею 1248 ЦК України передбачено, що нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним.

Разом з тим, підстави для визнання заповіту недійсним визначено ст. 1257 ЦК України. При цьому визначено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

Таким чином, заповіт як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсним заповіт може бути визнаний у випадках, в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі, коли заповіт складений особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту), коли заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо).

З матеріалів справи вбачається, що заповіт ОСОБА_4 від 01 червня 2013 року складено секретарем Рівнянської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області зі слів померлого. Текст заповіту набраний за допомогою комп'ютера. Заповіт до підписання прочитаний вголос заповідачу і власноручно підписаний ним у присутності секретаря сільської ради. Особу заповідача секретарем встановлено, його дієздатність перевірено.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засідання пояснила, що про складання заповіту їй нічого невідомо. Вказала, що позивач проживав разом із батьком. Батько позивача частенько вживав алкогльні напої як всі.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснив, що померлого знав. Відповідач дав ОСОБА_4 пральну машну, а позивач вкрав в ній мотор. ОСОБА_2 допомагав ОСОБА_4 Вказав, що після засудження сина, ОСОБА_4 особливо не переживав.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні суду пояснив, що ОСОБА_4 знав, разом із ними служили. ОСОБА_4 з відповідачем мав нормальні стосунки. Я з ним спілкувався. Він не переживав щодо засудження сина до позбавлення волі. Про заповіт він не спілкувався та не знає обставин його складення.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні суду пояснив, що він був знайомий з ОСОБА_14 більше 10 років. Вказав, що відносини з сином були не дуже гарні. Сергій його обманював та крав у нього. Були між ними сварки. Щодо засудженя сина він не дуже переживав, а вчастині складення заповіту йому нічого невідомо.

Свідки, які були допитані в ході розгляду справи не вказали щодо наявності порушень під час укладення заповіту, вказавши, що їм про складення заповіту взагалі нічого невідомо, а тому суд відкидає дані свідчення та не приймає їх до уваги.

Звертаючись до суду з позовними вимогами про визнання заповіту недійсним позивач, як на підставу позову зазначає, що заповіт складений ОСОБА_4 на вкрай не вигідних для нього умовах, внаслідок впливу тяжких обставин.

Однак, дані підстави стосуються двосторонніх правочинів, та відповідно до чинного закону не можуть бути підставами для визнання заповіту недійсним.

Крім того, в ході розгляду справи стороною позивача не надано належних та переконливих доказів, які б свідчили про наявність законних підстав для визнання заповіту недійсним.

Суд приймає до уваги доводи сторони відповідача щодо неможливості визнання заповіту недійсним з підстав укладення його за тяжких умов та на вкрай невигідних умовах, оскільки законом не передбачені такі підстави.

Слід також зазначити, що згідно із вимогами цивільного процесуального закону, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту визнання заповіту недійсним, позивач зобов'язаний довести правову та фактичну підставу недійсності правочину.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є необгрунтованим, безпідставним та недоведеним, в зв'язку з чим, в його задоволенні слід відмовити.

На підставі ст.ст. 16, 203, 215, 1233, 1247, 1248, 1257 ЦК України, та керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: державний нотаріус Новоукраїнського районного округу ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення виготовлено 27.12.2017 року

Головуючий: Н. А. Кухарська