Справа № 457/227/16-ц
провадження №2/457/38/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі : головуючого судді Грицьківа В.Т.

при секретарі Ринді О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк», третя особа ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Свій позов мотивує тим, що 11 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Універсал Банк»,(з 08.07.2009 р. змінено назву на ПАТ «Універсал Банк») було укладено Кредитний договір №11-1/726к-07 на суму кредиту в розмірі 42 000 доларів США під 12,45% річних. Забезпеченням виконання зобовязань позичальника за кредитним договором є договір іпотеки від 11.10.2007 року та договір поруки від 11.10.2007 року. Банк належним чином виконав свої зобовязання за кредитними договором, надавши позичальнику кредитні кошти на загальну суму 42000 доларів США.

У відповідності до п. 6.1.4. Кредитного договору Позичальник зобовязався при настанні випадків передбачених п.п. 10.3.-10.4 Кредитного договору достроково погасити заборгованості по кредиту та процентах в повному розмірі, а також оплатити всі суми пені і штрафів. Невиконання Позичальником зобовязань, передбачених цим пунктом, є підставою для примусового стягнення (в тому числі шляхом звернення стягнення на заставлене майно або інші види забезпечення) всієї заборгованості за Кредитним договором.

Однак, Позичальник по Кредитному договору зобовязання не виконав, в результаті виникла заборгованість за користування кредитними коштами та кредитор зазнав збитків. Як наслідок 25.12.2014 року позичальнику та поручителю було направлено вимоги із погашення заборгованості за кредитом.

В результаті систематичного порушення умов Кредитного договору, відповідно до заяви ПАТ «Універсалбанк» про збільшення позовних вимог від 04.04.2016 року станом на 19.02.2016 року загальна сума заборгованості становить 29610,87 доларів США, з яких: прострочена заборгованість 266,94 долари США; сума дострокового стягнення кредиту 23813,85 доларів США; відсотки 4649,11 доларів США; пеня 880,97 доларів США.

Крім того, ПАТ «УніверсалБанк» просить стягнути понесені судові витрати в розмірі 4993,80 грн., з них: 3654,00 грн. за подання позовної заяви про стягнення заборгованості; 121,80 грн. за подання апеляційної скарги на ухвалу Рахівського районного суду; 1218,00 грн. за подання касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду Закарпатської області.

Відповідач за первинним позовом ОСОБА_2 подав до Трускавецького міського суду Львівської області зустрічний позов до ПАТ «Універсал Банк», третя особа ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим. Свої вимоги мотивує тим, що 11 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Універсал Банк» було укладено Кредитний договір №11-1/726к-07 на суму кредиту в розмірі 42 000 доларів США під 12,45% річних. Крім цього, 11 жовтня 2007 року між ОСОБА_2 було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за зобовязанням, що випливають з кредитного договору №11-1/726к-07 від 11.10.2007 року.

У звязку з порушенням боржником виконання зобовязання за кредитним договором ПАТ «Універсал Банк» відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним - договором.

23.12.2014 року ПАТ «Універсал Банк» була предявлена письмова вимога до позичальника та поручителя про негайну сплату простороченої заборгованості за кредитним договором, сплату процентів та штрафних санкції за порушення виконання зобовязання протягом шістдесяти одного дня з моменту отримання цієї вимоги.

Отже, предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, плату відсотків за користування кредитом та пені, ПАТ «Універсал Банк» відповідно до ч. 2 ст. 1050 ІІК України змінив строк виконання основного зобовязання й був зобовязаний предявити позов до поручителя протягом шести місяців, від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

Строк виконання основного зобовязання Позичальником закінчився 23.02.2015 року. На протязі шестимісячного строку з цієї дати ПАТ «Універсал Банк» не звернувся до належного суду з позовом про стягнення солідарно грошових коштів з позичальника та поручителя.

Позовна заява про стягнення солідарно грошових коштів з позичальника та поручителя подана ПАТ «Універсал Банк» в суд 03.06.2015 року, однак ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 10.06.2015 року ПАТ «Універсал Банк» було повернуто позовну заяву, у зв'язку з непідсудністю справи Рахівському районному суду Закарпатської області.

Не погоджуючись з ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 10.06.2015 року в справі № 305/1023/15-ц, ПАТ «Універсал Банк» звернувся з апеляційною скаргою на вказану увалу суду. Апеляційним судом Закарпатської області, за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області, 05 серпня 2015 року постановлено ухвалу, якою апеляційну скаргу ПАТ «Універсал Банк» відхилено, а ухвалу Рахівського районного суду Закарпатської області від 10.06.2015 року залишено без змін.

На думку відповідача-позивача ОСОБА_2 оскільки ПАТ «Універсал Банк» не було подано позовну заяву до належного суду протягом шести місяців від дня виконання основного зобовязання, тому договір поруки є припиненим на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Представник позивача ПАТ «Універсал Банк» в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справа. Крім цього, протокольною ухвалою суду була визнана обовязкова явка в судове засідання представника позивача, але представник позивача знову ж таки у судове засідання не зявився.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні не визнала первісний позов, вважає його безпідставним та просила задовольнити зустрічний позов.

Представник відповідачки ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала думку відповідачки ОСОБА_1 та додала що позивачем не доведено суми заборгованості. Крім цього, на її думку є підстави визнання договору поруки припиненим.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні не визнав первинний позов та підтримав свій зустрічний позов, додавши що вони взяли кредит в ПАТ «Універсал Банк» в розмірі 42000 доларів США, а повернули 49800 доларів США.

Допитаний в якості експерта ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що підтримує складений ним висновок та додав, що по банківських документах неможливо встановити суму заборгованості ОСОБА_1 по представленому договору № 11-1/726к-07 від 11.10.2007 року.

Заслухавши відповідачів, представника відповідача, експерта ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

Як встановлено в судовому засіданні, то 11 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Універсал Банк» було укладено кредитний договір №11-1/726к-07 на суму кредиту в розмірі 42 000 доларів США під 12,45% річних.

11 жовтня 2007 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Універсал Банк» було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель зобовязується перед кредитором

відповідати за зобовязанням, що випливають з кредитного договору №11-1/726к-07 від 11.10.2007 року.

10.02.2009 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Універсал Банк» було укладено додаткову угоду до кредитного договору №11-1/726к-07, яка передбачала нову схему погашення суми кредиту та процентів, а саме встановлення ануїтетного графіку погашення кредиту.

У звязку з порушенням умов кредитного договору та представленого розрахунку ПАТ «Універсал Банк», станом на 19.02.2016 року утворилась заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «Універсал Банк», яка становить 29610,87 доларів США, з яких: прострочена заборгованість 266,94 долари США; сума дострокового стягнення кредиту 23813,85 доларів США; відсотки 4649,11 доларів США; пеня 880,97 доларів США.

23 грудня 2014 року позивачем направлено позичальнику ОСОБА_1 та поручителю ОСОБА_2 повідомлення-вимогу щодо повернення суми заборгованості за кредитним договором, однак, заборгованість сплачена не була, що підтверджується копіями вимог, які знаходяться в матеріалах справи.

В процесі розгляду справи судом було призначено 15.11.2016 року експертно-економічне дослідження для зясування обставин справи, зокрема, якою є сума заборгованості ОСОБА_1 по кредитному договору № №11-1/726к-07 від 11.10.2007р. укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ «Універсал Банк».

Як вбачається з висновку № 279/17 від 01.06.2017 року за результатами проведення судово-економічної експертизи, то судовим експертом ОСОБА_3 було зроблені наступні висновки:

1-у звязку з відсутністю в умовах додаткової угоди №1 скоригованого щомісячного платежу, починаючи від 10.02.2009р., а також будь-яких додатків і графіків погашення заборгованості до додаткової угоди №1, письмових повідомлень Банка щодо сум чергових щомісячних платежів (згідно п. 3 додаткової угоди №1), здійснити розрахунок реальної процентної ставки на момент укладення додаткової угоди №1 від 10.02.2009р. до кредитного договору №11-1/726к-07 від 11.10.2007р. не видається за можливе;

2-у звязку з відсутністю в умовах додаткової угоди №1 скоригованого щомісячного платежу, починаючи від 10.02.2009р., а також будь-яких додатків і графіків погашення заборгованості за додатковою угодою №1 від 10.02.2009р., письмових повідомлень Банка щодо сум чергових щомісячних платежів (згідно п. 3 додаткової угоди №1), визначити розмір абсолютного значення подорожчання кредиту на момент укладення додаткової угоди №1 від 10.02.2009р. до кредитного договору №11-1/726к-07 від 11.10.2007р. не видається за можливе;

3-в межах наявних матеріалів, не видається за можливе встановити відповідність розрахунку заборгованості обліковим документам, в звязку з наступним:

відсутні документи бухгалтерського обліку щодо обліку відсотків за кредитним договором №11-1/726к-07 від 11.10.2007р. за період з 10.05.2008р.гю 19.02.2016р.;

відсутні документи бухгалтерського обліку щодо обліку основної заборгованості по кредиту за період з 11.05.2008р. по 19.02.2016р.;

відсутні документи бухгалтерського обліку щодо нарахування та обліку пені за кредитним договором №11-1/726к-07 від 11.10.2007р.

4-за результатами дослідження наявних матеріалів, не видається за можливе встановити суму заборгованості позичальника ОСОБА_1 (по сплаті пені, процентів за користування кредитом, основної заборгованості) по кредитному договору №11-1/726к-07 від 11.10.2007р. з урахуванням додаткової угоди №1, згідно наступного:

●відсутній визначений розмір скоригованого щомісячного платежу за яким позичальник має здійснювати погашення заборгованості за новою схемою погашення основної суми кредиту та процентів, починаючи з 10.02.2009р., що передбачено додатковою угодою №1 від .0.02.2009р. (в т.ч. відсутні будь-які додатки і графіки погашення заборгованості до додаткової угоди №1 та письмові повідомлення Банка щодо сум чергових щомісячних платежів згідно умов п. 3 додаткової угоди №1);

●в межах наявних матеріалів, відсутні документальні обгрунтування (документи бухгалтерського обліку) за період з 10.05.2008р. по 19.02.2016р. щодо обліку відсотків за кредитним договором №11-1/726к-07 від 11.10.2007р.;

●в межах наявних матеріалів, відсутні документальні обґрунтування (документи бухгалтерського обліку) за період з 11.05.2008р. по 19.02.2016р. щодо обліку основної заборгованості по кредиту;

●в межах наявних матеріалів, відсутні документальні обгрунтування (документи бухгалтерського обліку) щодо нарахування та обліку пені за кредитним договором №11-1/726к- 67 від 11.10.2007р.

Викладені судовим експертом ОСОБА_3 висновки були підтверджені ним, в судовому засіданні під час допиту в якості експерта.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, а також письмові докази які були надані позивачем, однак які не підтверджують заявлені позовні вимоги, оскільки встановлено відсутність істотних умов у додатковій угоді до кредитного договору, а також відсутність чіткого графіку погашення кредитної заборгованості, з врахуванням висновку № 279/17 від 01.06.2017 року за результатами проведення судово-економічної експертизи, суд приходить до переконання про необґрунтованість даного позову та вважає, шо в задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом слід відмовити.

Що стосується зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк», третя особа ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим, то судом встановлено наступне:

11 жовтня 2007 року між ОСОБА_2 та ВАТ «Універсал Банк» було укладено договір поруки, відповідно до якого поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за зобовязанням, що випливають з кредитного договору №11-1/726к-07 від 11.10.2007 року, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й протягом шести місяців, починаючи від цієї дати був зобовязаний предявити позов до поручителя.

Таким чином, якщо кредитор на підставі частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання, то передбачений частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк підлягає обрахуванню від цієї дати.

Як вбачається з матеріалів справи, то 23.12.2014 року ПАТ «Універсал Банк» була предявлена письмова вимога до позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 про негайну сплату простроченої заборгованості за кредитним договором, сплату процентів та штрафних санкції за порушення виконання зобовязання протягом шістдесяти одного дня з моменту отримання цієї вимоги.

Отже, предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом та пені, ПАТ «Універсал Банк» відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й був зобовязаний

предявити позов до поручителя протягом шести місяців, від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

На думку суду строк виконання основного зобовязання позичальником закінчився 23.06.2015 року. Суд не приймає до уваги посилання представника банку, що ними не пропущено строку предявлення вимоги до поручителя, так як він звертався з позовом до Рахівського районного суду Закарпатської області та перервав строк звернення, тому, що протягом шестимісячного строку ПАТ «Універсал Банк» не звернувся до належного суду з позовом про стягнення солідарно грошових коштів з позичальника та поручителя, про що свідчать: ухвала Рахівського районного суду закарпатської області від 10.06.2015 року, ухвала Апеляційного суду Закарпатської області від 05.08.2015 року та ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.11.2015 року.

Крім того, відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5, відповідно до частини першої статті 559 ЦК припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте, якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов'язанням і строків їх виплати тощо, без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим.

Як вбачається з розрахунку заборгованості представленого ПАТ «Універсал Банк» станом на 19.02.2016 та умовами Договору поруки укладеного між ВАТ «Унівесал Банк» та ОСОБА_2 (п.1.2) передбачалась сплата відсотків за користування кредитому розмірі 12,45 % річних.

Але, починаючи з 15.07.2008 року процентна ставка за кредитним договором №11-1/726к-07 від 11.10.2007 року почала становити 12,95 % , що не відповідає умовам кредитного договору №11-1/726к-07 від 11.10.2007 року та умовам договору поруки між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 від 11.10.2007 року. Дана позиція також висвітлена у висновку судово-економічної експертизи від 01.06.2017 року № 279/17 (а.с. 211 т. 2). Доказів укладення додаткових угод до кредитного договору від 11.10.2007 року та договору поруки від 11.10.2007 року щодо збільшення процентної ставки ПАТ «Універсал Банк» до суду не представлено, тому суд приходить до висновку, що ПАТ «Універсал Банк» самостійно збільшив процентну ставку з 15.07.2008 року за кредитним договором від 11.10.2007 року, чим і збільшив обсяг відповідальності у тому числі і поручителя ОСОБА_2

З врахуванням вищенаведеного та за змістом ст. ст. 559, 1050 ЦК України, суд вбачає підстави для задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк» та вважає, що слід визнати договір поруки, який був укладений 11.10.2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 - припиненим.

Керуючись ст.ст. 559, 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 218 ЦПК України, с у д,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк», третя особа ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим - задовольнити.

Визнати договір поруки, який був укладений 11.10.2007 року між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 - припиненим.

Стягнути з ПАТ «Універсал Банк» в користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна грн. 20 коп.).

Суддя: ОСОБА_4