УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2017 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Зуб Г.А.

за участю секретаря Шаповал Є.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Служба у справах дітей Київського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя неповнолітній дитині без згоди та супроводу батька, -

В С Т А Н О В И В :

21.11.2017 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просить скасувати заочне рішення від 17.10.2017 року ухвалене Київським районним судом м. Харкова, та призначити справу до розгляду в загальному порядку. В обгрунтування заяви посилається на наступне, що вказане рішення прийняте за відсутності у судовому засіданні відповідача та без врахування її доводів і заперечень, а саме, що відповідач не знав про існування даного позову, та позивач після народження дитини покинула відповідача та доньку та поїхала до РФ, а в 2016 році повернулась до м. Харкова та шляхом обману забрала доньку та намагалась вивезти її на територію РФ на постійне місце проживання, позбавивши відповідача права на виховання дитини. В подальшому позивач звернулась до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав, але рішенням суду їй було відмовлено. На даний час позивач не дозволяє спілкуватись позивачу з дитиною, тому відповідач звернувся до суду з позовом про зобовязання позивача надати час для зустрічі з донькою ОСОБА_3, яка на даний час розглядається Орджонікідзевським районним судом м. Харкова. Враховуючи обстановку в країні та визнання РФ державою-агресором, відповідач вважає неприпустимим виїзд до РФ його доньки.

Представник позивача ОСОБА_4 та позивач в судове засідання не зявились, повідомлені належним чином та своєчасно, від представника позивача ОСОБА_4 надійшла до суду заява, в якій вона просить проводити розгляд заяви ОСОБА_1 без своєї участі та участі позивача, в задоволенні заяви просила відмовити в повному обсязі, оскільки оздоровлення дитини є необхідним для нормального зростання дитини, та тимчасовий виїзд за межі країни сприяє розвиткові дитини, та ніяким чином не порушує права батька.

Відповідач та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні заяву підтримали та просили її задовольнити в повному обсязі.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Київського району УССД ДПСП ХМР в судове засідання не зявився. Повідомлений належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 17.10.2017 р., ухваленому у справі за вищезазначеним позовом, позовні вимоги було задоволено частково, а саме надано дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України, а саме до РФ в м. Старая Русса, Новгородської області, вул. Мінеральна, 62, до санаторно-курортного закладу «Старая Русса» у період з 17.10.2017 року по 30.11.2017 року неповнолітній ОСОБА_6 без згоди та супроводу батька ОСОБА_1, та вирішено питання про розподіл судових витрат.

Статтею 228 ЦПК України встановлено, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Згідно ч.1 ст.232 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України в листі від 01.05.2007 р. «Практика ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах» зазначено, що правильною є практика тих судів, які скасовують заочне рішення лише за наявності двох підстав, визначених у ст. 232 ЦПК, зокрема, якщо буде встановлено, що відповідач, який був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, для задоволення заяви про перегляд заочного рішення потрібно дві умови: 1) відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин; 2) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідач, звернувшись до суду з заявою про перегляд заочного рішення посилається на порушення судом вимог ст. 76 ЦПК України, оскільки він не був належним чином повідомлений про розгляд справи. Але ці обставини не відповідають дійсності, оскільки відповідач неодноразово викликався до судових засідань, але, судові повістки не отримував та вони повертались до суду за закінченням терміну зберігання (а.с. 34,35,39) за адресою, яка була зазначена в позовній заяві, та адресі вказаній у довідці АДБ, до судового засідання не зявлявся, і судом на підставі ст. 224 ЦПК України було ухвалене заочне рішення. Таким чином, небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі у судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1ст. 224 ЦПК України.Тому, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин неявки відповідача в судові засідання та неповідомлення нею про причини такої неявки.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідачем в заяві про перегляд заочного рішення та при розгляді судом даної заяви не зазначено доказів на підтвердження заперечень проти вимог позивача, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи, отже обовязкові підстави скасування заочного рішення, що передбачені ст.232 ЦПК України - відсутні. Крім того, станом на перегляд вказаної заяви закінчився строк надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини без згоди та супроводу відповідача.

Таким чином, суд не вбачає підстав для скасування заочного рішення, тому залишає заяву без задоволення. Позовні вимоги позивачем були доведені і тому суд ухвалив обґрунтоване рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленого цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 228, 231, 232 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа Служба у справах дітей Київського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя неповнолітній дитині без згоди та супроводу батька - залишити без задоволення.

Розяснити відповідачу та його представнику його право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий