АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6675/17 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: забезпечення позову
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року м. Харків.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

за участю секретаря : Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 23 жовтня 2017 року за виділеними матеріалами за клопотанням позивача про забезпечення позовних вимог по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про встановлення права власності на будівельні матеріали, витребування нежитлових приміщень,

встановила:

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, в якому просила: визнати право власності на будівельні матеріали, які були використані на будівництво нежитлових приміщень: літ. «К» площею 26,2 кв.м. та літ. «Л,М,Н,О,П,Р,С» площею 25,4 кв.м. по вул. Челюскінцев, 14 в м. Харкові, витребувати від відповідача в порядку ст. 388 ЦК України нежитлові приміщення літ. «К» площею 26,2 кв.м. та літ. «Л,М,Н,О,П,Р,С» площею 25,4 кв.м. по вул. Челюскінцев, 14 в м. Харкові, відшкодувати упущену вигоду в розмірі 768000 грн.

Ухвалою від 21.08.2017 року відкрито провадження та призначено справу у судове засідання.

20 жовтня 2017 року до суду подана заява позивача про забезпечення позовних вимог шляхом накладення арешту на спірні нежитлові приміщення та передачу їх на відповідальне зберігання ОСОБА_3, заборону експлуатації спірних нежитлових приміщень літ. «К» площею 26,2 кв.м. та літ. «Л,М,Н,О,П,Р,С» площею 25,4 кв.м. по вул. Челюскінцев, 14 в м. Харкові.

В обґрунтування заяви посилалась на ті обставини, що їй відомо про те, що відповідач планує подарувати іншій особі вищезазначене майно, а невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду по даній справі в майбутньому.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 23 жовтня 2017 року клопотання позивача ОСОБА_3 - задоволено частково. Накладено арешт на нежитлові приміщення літ. «К» площею 26,2 кв.м. та літ. «Л,М,Н,О,П,Р,С» площею 25,4 кв.м. по вул. Челюскінцев, 14 в м. Харкові - шляхом заборони його відчуження та зміну власника, видачу правовстановлюючих документів. В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з такою ухвалою представник ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву про забезпечення позову повністю. При цьому посилалась на те, що ухвала є необгрунтованою, постановленою з грубими порушеннями норм матеріального права.

Вказала, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.08.2004 року вона, ОСОБА_3, є власником 223/400 частини жилого будинку літ.А-1 жилою площею 131, 5 кв. м., розташованого на земельній ділянці розміром 1004 кв. метрів, що знаходиться в місті Харкові по вул. Челюскінців, буд. 14. Вона та її онук ОСОБА_7 зареєстровані по вказаному адресу з 9.03.2005 року.

Зазначила, що її донька ОСОБА_4 та її онук ОСОБА_7 спланували бізнес - проект та вирішили збудувати комплекс нежитлових приміщень у подальшому названих гаражами літ. К, Л, М. Н, О, П, Р, С. На будування були залучені кошти ОСОБА_3 та її доньки ОСОБА_4. 27.04.2007 р. вона уклала договір іпотеки під заставу свого житла за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 22000 доларів США з ОСОБА_8, а також її донька ОСОБА_4 взяла кредит в розмірі 67000 доларів США та заключила договір іпотеки № 6172946 від 29.02.2008 р. під заставу свого житла за адресою АДРЕСА_2 з банком ПУМБ. З березня 2008 р. почалося будування та реконструкція нежитлових приміщень. Співвласники ОСОБА_9, яким на праві власності належить 177/400 частин житлового будинку по вул. Челюскінців, 14, своєю частиною будинку та земельною ділянкою не опікувались. Вони неодноразово звертались до них та попереджали їх про будівництво. Будівельні роботи почали з демонтажу старого паркана та будівлі нового, про що свідчать чеки на придбання будівельного матеріалу онуком ОСОБА_7, а також постанови від 08.04.2008 р. та 10.04.2008 р. Київського РВ ХМУ ГУ УМВС України у Харківській області про відмову в порушенні кримінальної справи за викликом 102 при будівлі нового паркану. Величина вартості паркана визначена КП «Харківським міським бюро технічної інвентаризації», технічний паспорт від 16.09.09 р.

Рішеннями судів апеляційної та касаційної інстанції за позовом ОСОБА_3 про встановлення права власності на гаражі літ. К.-С. за адресою м. Харків, вул. Челюскінців 14, було відмовлено та в мотивувальній частині рішень було зазначено: «що нежитлові будівлі до експлуатації не прийняті, у встановленому законом порядку за власником не зареєстровані, земельна ділянка під забудоване нерухоме майно у встановленому порядку у власність не передавалась.». Тільки після цих умов ОСОБА_3 може знову звернутися до суду з позовом про встановлення права власності.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, доводи позивача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали про забезпечення позову в межах доводів апеляційної скарги та заяви про забезпечення позову, вважає, що скарга не підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи заяву суд прийшов до висновку, що заявлений вид забезпечення позову є необхідним і співмірним із заявленими позивачем вимогами.

Колегія суддів погоджується з тим, що у даному випадку, з огляду на предмет і підстави позову є підстави для вжиття заходів для забезпечення позову, однак застосований судом арешт є занадто обтяжливим для відповідача, оскільки унеможливлює використання цього майна за призначенням.

Згідно вимог ст.ст. 151, 153 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заява про забезпечення позову розглядається судом в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участі справі. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до правової позиції, яка викладена у п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Враховуючи, що позивач у позовній заяві зазначив суму упущеної вигоди у сумі 768 000 грн.00 коп., а також наявність підстав вважати, що відповідачі можуть здійснити відчудження вищевказаної нерухомості, на користь інших осіб, що як наслідок може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Застосовуючи забезпечення позову, суд першої інстанції правильно послався на те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду про задоволення позову, та взяв до уваги характер і суть заявлених позовних вимог, а також зважив на відповідність способу забезпечення позову заявленим позовним вимогам.

Доводи скарги цього висновку не спростовують, тому судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції з цього питання, які відповідають вимогам наведених норм цивільного процесуального закону, та з передбачених п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підстав колегія суддів відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст. 218, ст. 303, 304, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 - відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 23 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає, яка така, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя

Судді колегії