Справа № 369/4891/17
Провадження № 2/369/2573/17
РІШЕННЯ

Іменем України

15.09.2017 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Водала А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Скандинавія Ріал Істейт» про розірвання договорів купівлі-продажу, -

в с т а н о в и в :

У травні 2017 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що на підставі договорів купівлі-продажу, посвідчених 13 жовтня 2016 року ОСОБА_3, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області він є власником земельних ділянок. 23 листопада 2016 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,8408 га, кадастровий номер :02:002:5530, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Крюківщина. Ринкова (оціночна) вартість земельної ділянки станом на 10 листопада 2016 року, становила 427698,00 гривень. Також, 23 листопада 2016 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 1,0 га, кадастровий номер :02:002:5531, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Крюківщина. Ринкова (оціночна) вартість земельної ділянки станом на 10 листопада 2016 року, становила 508680,00 гривень.

Умовами укладених договорів купівлі продажу було визначено вартість земельної ділянки площею 0,8408 га, кадастровий номер :02:002:5530 у розмірі 427698,00 грн., та земельної ділянки площею 1,0 га, кадастровий номер :02:002:5531 у розмірі 508680,00 грн. Під час укладення договорів між ним та ОСОБА_2 існувала домовленість, що розрахунки за вказаними договорами будуть здійснені одразу після нотаріального оформлення договорів купівлі-продажу. Проте, після даної події, ОСОБА_2 ухиляється від розрахунків за придбані земельні ділянки, не виконала свої зобовязання за вищезазначеними договорами купівлі-продажу та не здійснила остаточних розрахунків з ним за придбані земельні ділянки, а тому дані договори повинні бути розірвані.

Просив суд розірвати договір 23 листопада 2016 року купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,8408 га, кадастровий номер :02:002:5530, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Крюківщина, укладеного 23 листопада 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2; розірвати договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 1,0 га, кадастровий номер :02:002:5531, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Крюківщина, укладеного 23 листопада 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 свої вимоги підтримав у повному обсязі. Просив задоволити позов.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 проти позову заперечувала. Суду пояснила, що при укладенні договорів купівлі-продажу ОСОБА_2 повністю розрахувалася з позивачем, що підтверджується відповідними розписками про передачу грошових коштів, а тому вимоги позивача є безпідставними. Просила відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні представник ТОВ «Скандинавія Ріал Істейт» проти позову заперечував. Просив відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступних підстав.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

При розгляді справи судом встановлено, що на підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 13 жовтня 2016 року ОСОБА_3, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області за реєстровим №2848, право власності на земельну ділянку було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №16896284, 13 жовтня 2016 року ОСОБА_3, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 224, за ОСОБА_1

На підставі Договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 13 жовтня 2016 року ОСОБА_3, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області за реєстровим №2849, право власності на земельну ділянку було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №16896727, 13 жовтня 2016 року ОСОБА_3, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 224, за ОСОБА_1

Статтею 655 ЦК України, передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

23 листопада 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі продажу земельної ділянки, площею 0,8408 га, кадастровий номер :02:002:5530, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Крюківщина. Договір посвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за №3188 (далі Договір №3188).

23 листопада 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі продажу земельної ділянки, площею 1,0 га, кадастровий номер :02:002:5531, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с.Крюківщина. Договір посвідчено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_3 та зареєстровано в реєстрі за №3189 (далі Договір №3189).

Відповідно до положень ст. 11 та ст. 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.657 ЦК України, встановлена обов'язкова нотаріальна форма для договору купівлі - продажу нерухомого майна.

Згідно з ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом.

Пунктом 2.1. Договору №3189 встановлено, що продаж земельної ділянки вчинено за 508680 грн., які Продавець одержав повністю від Покупця до дня підписання цього договору.

Пунктом 2.1. Договору №3188 встановлено, що продаж земельної ділянки вчинено за 427698 грн., які Продавець одержав повністю від Покупця до дня підписання цього договору.

Перед посвідченням договорів сторони попередньо були ознайомлені з правовими наслідками недодержання, при вчиненні правочинів, вимог закону, усвідомлюючи природу цього правочину та значення своїх дій, а також засвідчили, що перебувають при здоровому розумі та ясній памяті, діють добровільно, за відсутності будь-якого примусу, як фізичного, так і психічного, маючи цивільну дієздатність, про що вказано у п.6 підписаного договору.

Також у відповідності до п.2.2 Договорів №№ 3188, 3189 продавець підтвердив той факт, що на момент укладення договорів повністю отримав кошти за відчужувані земельні ділянки.

Даний факт також підтверджується розписками від 16 листопада 2016 року, 17 листопада 2016 року, 18 листопада 2016 року, 19 листопада 2016 року, 20 листопада 2016 року, 21 листопада 2016 року, 23 листопада 2016 року, наданими ОСОБА_1 ОСОБА_2 по факту отримання грошових коштів за вказані земельні ділянки. Загальна сума коштів, отриманих позивачем згідно вказаних розписок у рахунок оплати вартості відчужуваних земельних ділянок складає 936 378 грн., тобто розмір отриманих коштів повністю відповідає ціні, встановленій оспорюваними договорами купівлі-продажу земельних ділянок. Позивач у судовому засіданні не надав доказів на спростування обставин, викладених у розсипках.

Таким чином зміст договорів купівлі - продажу земельних ділянок від 23 листопада 2016 року №№ 3188, 3189 підтверджує, що продавець на момент укладання договорів отримав від покупця суму обговореної вартості земельних ділянок, тобто сторони виконали усі умови договору на час його укладання в нотаріальній конторі і ці умови були посвідчені нотаріусом. Посилання позивача на те, що відповідач не сплатив йому коштів у відповідності до умов договорів, спростовуються поясненнями відповідача, наданими доказами та не знайшли свого підтвердження в судовому процесі.

Крім того, у відповідності до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

За змістом статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Враховуючи, що ОСОБА_2 були виконані всі зобовязальні умови договорів купівлі-продажу від 23 листопада 2016 року, в тому числі і щодо проведення розрахунків у відповідності до п.2.1 вказаних договорів, а також враховуючи пояснення осіб, які беруть участь в справі, подані ними докази, суд приходить до висновку, що вона набула права власності на зазначені земельні ділянки добросовісно та в законний спосіб на передбачених законом правових підставах. Позивач не надав суду належних та допустимих доказів на спростування даної обставини.

Судом також було встановлено, що реалізовуючи своє право на вільне розпорядження належними їй земельними ділянками, ОСОБА_2 передала їх до Статутного капіталу ТОВ «Скандинавія Ріал Істейт», що підтверджується Актом прийому передачі майна до Статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю «Скандинавія Ріал Істейт» від 28 лютого 2017 року.

Право власника на витребування майна від добросовісного набувача на підставі частини першої статті 388 ЦК України пов'язується з тим, у який спосіб майно вибуло з його володіння. Указана норма передбачає вичерпне коло підстав, коли за власником зберігається право на витребування свого майна від добросовісного набувача.

Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом статті 388 ЦК України випадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею.

Наявність у діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача.

Оскільки договори купівлі-продажу земельних ділянок були підписані усіма сторонами, тобто за правилом ч. 1 ст. 638 ЦК України є укладеними, сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договорів, застережень до їх умов не висловлювали, майно вибуло з володіння позивача за його власною волею і зобовязання за даними договорами ОСОБА_2 були виконані в повному обсязі, а тому розірвання договорів купівлі-продажу є неправомірним та порушить права ТОВ «Скандинавія Ріал Істейт», як добросовісного набувача, на вільне володіння вказаними земельними ділянками, які були ним набуті на законних підставах.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

На підставі викладеного керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 3, 10, 11, 60, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: товариство з обмеженою відповідальністю «Скандинавія ріал Істейт» про розірвання договорів купівлі-продажу відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С. Пінкевич