АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.,

суддів - Деркач Н.М., Ткаченко І.Ю.,

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Університету митної справи та фінансів на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Університету митної справи та фінансів, треті особи: Міністерство освіти і науки України, Державна казначейська служба України, про стягнення стипендії,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2017 року позивач звернувся до суду із даним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що він є студентом денної форми навчання Університету митної справи та фінансів. Батько позивача мав стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем у шахті з видобутку вугілля понад 15 років, проте йому було не донараховано та не виплачено грошові кошти за період навчання стипендію у розмірі 22 698,00 грн. Позивач просив стягнути з відповідача вказану суму грошових коштів, інфляційні втрати у розмірі 9 238,52 грн. та витрати зі сплати судового збору.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з Університету митної справи та фінансів на користь ОСОБА_2 недонараховану та невиплачену стипендію за період з 01 серпня 2014 року по 01 січня 2017 року в розмірі 31 936,52 грн., яка складається з заборгованості з виплати стипендії у розмірі 22 698,00 грн. та інфляційних втрат у розмірі 9 238,52 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі Університет митної справи та фінансів посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить змінити рішення суду, шляхом вилучення та доповнення його мотивувальної частини.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 № 345-V1 (в редакції чинній на день виникнення спірних правовідносин) шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є студентом денної форми навчання Університету митної справи та фінансів, а його батько ОСОБА_2 має стаж роботи у вугільній промисловості на підземних роботах з повним робочим днем в шахті понад 15 років (а.с. 18, 21).

04 липня 2016 року позивач отримав диплом бакалавра Університету митної справи та фінансів та на підставі заяви позивача від 13 липня 2016 року наказом відповідача № 610кс від 04 серпня 2016 року ОСОБА_2 було зараховано на навчання на 5 курс (а.с. 21, 34).

З серпня 2014 року по грудень 2016 року позивачу недонараховувалась та не доплачувалась стипендія.

Розмір ненарахованої та невиплаченої стипендії позивачу за період з 01 серпня 2014 року по 01 січня 2017 року складає 22 698,00 грн., а розмір інфляційних втрат 9 238,52 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність бюджетного фінансування не може бути причиною невиконання покладених на відповідача зобовязань, оскільки реалізація особою права, що повязане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кечко проти України»).

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає їх такими, що відповідають чинному законодавству та узгоджуються з обставинами справи.

Приведені в апеляційній скарзі доводи відповідача про вилучення та доповнення мотивувальної частини рішення суду певними словами з підстав неправильного тлумачення судом першої інстанції певних фактів, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки судом було правильно по суті вирішено спір, що виник між сторонами, відповідно до вимог матеріального законодавства, а тому вказані зауваження до тексту мотивувальної частини рішення суду не можуть вплинути на правильне по суті рішення суду.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків у рішенні суду першої інстанції, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Судом першої інстанції у досить повному обсязі зясовані права та обовязки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,375,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Університету митної справи та фінансів залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

ОСОБА_3

ОСОБА_4