Справа №348/1362/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Флоряк Д.В.

секретаря Буратчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 10.07.2017 року звернулася з позовом в суд до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей.

Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем зареєструвала шлюб 21.04.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ічнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 17. За час спільного проживання в них народилося двоє дітей - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками яких записані вона з відповідачем. Рішенням Ічнянського районного суду Чернігівської області від 22.10.2015 року шлюб між ними розірвано. 03.09.2016 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 у Надвірнянському райвідділі РАЦС Івано-Франківської області, актовий запис № 211.На даний час вона з дітьми проживає у будинку свого чоловіка ОСОБА_5, діти фактично є на її утриманні, відповідач, проживаючи окремо, ухиляється від їх утримання, матеріальної допомоги для сімї не надає, а її доходи є недостатніми для утримання двох дітей, які потребують значних матеріальних коштів для повноцінного фізичного, інтелектуального, морального і соціального розвитку. Відповідач, працюючи на сезонних та тимчасових заробітках в Україні та за її межами, отримує доходи, які витрачає на власні потреби, тому вона змушена звернутися з позовом в суд. Просить її вимоги задоволити, стягнути з ОСОБА_2 в її користь на утримання неповнолітніх дітей сина ОСОБА_6 та дочки ОСОБА_7 - аліменти в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття, та судові витрати.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, однак подала письмову заяву, в якій заявлені вимоги підтримала повністю, просить позов задоволити, а справу розглянути по суті в її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про день та час розляду справи повідомлений завчасно і належним чином, про що свідчить поштове рекомендоване повідомлення, заяви про причини неявки чи слухання справи в його відсутність суду не подавав.

Сторони, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну місця свого проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається по останньому відомому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

За письмової згоди позивача суд прийшов до висновку про ухвалення рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до висновку, що позов є підставний і підлягає до задоволення з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 21.04.2012 року, який між ними розірвано згідно рішення Ічнянського районного суду Чернігівської області від 22.10.2015 року (а.с.7). За час спільного проживання в них народилося двоє дітей - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, батьками яких записані сторони по даній справі (а.с.5-6).

З наявних матеріалів справи також вбачається, що неповнолітні діти проживають з позивачем, що підтверджується довідкою № 1183 від 23.06.2017 року та актом обстеження умов проживання, виданих Делятинською селищною радою Надвірнянського району, Івано-Франківської області (а.с.10-11).

Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст.8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини.

Згідно із ч.1 ст.8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Також відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

З врахуванням всіх обставин справи, встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей відповідного віку, і що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, а також матеріального становища дітей та платника аліментів, суд прийшов до висновку, що він взмозі працювати та утримувати своїх сина та дочку в розмірі, достатньому для їх нормального фізичного та духовного розвитку, а будь-яких належних доказів свого важкого матеріального становища або важкого стану здоровя, який перешкоджає йому заробляти кошти для прожиття, відповідач суду не надав, тому суд вважає, що відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дітей у тому розмірі, який визначила позивачка.

Згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача слід також стягнути по справі судові витрати на користь позивача, повязанні за надання правової допомоги та в дохід держави.

На підставі ст.ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст.88, 197, 213-217, 224-226, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4 (інд.номер невідомий), на користь ОСОБА_1 (інд.номер НОМЕР_1) на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину, допустивши негайне виконання рішення в цій частині в межах платежу за один місяць.

Стягнення аліментів розпочати з 10.07.2017 року і проводити до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 400 грн. судових витрат по справі.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640,00 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Надвірнянський районний суд.

Суддя Флоряк Д.В.