Провадження № 4-с/234/63/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року м.Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області в складі

головуючого судді: Нейло І.М.

при секретарі: Ридош Г.Ю.

за участю представника заявника: ОСОБА_1

державного виконавця: Веремій О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України в особі філії Донецьке обласне управління АТ Ощадбанк про визнання дій заступника начальника Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій обл. ОСОБА_2 неправомірними та скасування повідомлення про повернення виконавчого листа,

ВСТАНОВИВ:

09.11.2017 року ПАТ «Державний ощадний банк України в особі філії Донецьке обласне управління АТ Ощадбанк звернулось до суду із даною скаргою, в якій просить визнати дії заступника начальника Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_2 неправомірними та скасувати повідомлення № 48187 від 13.10.2017 року про повернення виконавчого листа стягувачу без виконання. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що до Краматорського міського відділу державної виконавчої служби було направлено виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 матеріальної шкоди та судових витрат. 13.10.2017 року заступник начальника Краматорського міського ВДВС ОСОБА_4 винесено повідомлення про повернення виконавчого листа стягувачу без виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року оскільки виконавчий документ не містить ідентифікаційного номеру боржника.

В судовому засіданні представник заявника вимоги скарги підтримав, просив визнати дії заступника начальника Краматорського міського ВДВС неправомірними та скасувати зазначене повідомлення, оскільки вважає її рішення про повернення виконавчого листа передчасним та незаконним.

Заступник начальника Краматорського міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги та в судовому засіданні пояснила, що зазначення ідентифікаційного коду є обовязковою умовою для відкриття виконавчого провадження. Законом встановлений обмежений час для прийняття рішення щодо відкриття виконавчого провадження якого не достатньо для отримання ідентифікаційного коду боржника.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає скаргу такою, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи згідно рішення Краматорського міського суду Донецької області від 08.07.2011 року з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України було стягнуто матеріальну шкоду та судові витрати .

На адресу ВДВС направлено виконавчий лист № 2-447/11, виданий 22.09.2017 року Краматорським міським судом з заявою про прийняття його до виконання та відкриття порвадження.

Повідомленням заступника начальника Краматорського міського ВДВС ОСОБА_4 від 13.10.2017 року у відкритті виконавчого провадження відмовлено згідно п.6 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки виконавчий документ не відповідає вимогам, а саме відсутній ідентифікаційний номер боржника.

Відповідно до частини другої статті 32 Конституції України й частини першої статті 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року № 2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

На час видачі (22.09.2017 року) виконавчого листа № 2-447/11 та пред'явлення його до виконання, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено в Законі України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року за №1404-VIII.

При цьому, п.3 ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII передбачено право державного виконавця з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Отже, з огляду на надані п.3 ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII, відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного коду юридичної особи не є безумовною підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Такий висновок відповідає практиці Верховного суду України викладеній у постанові від 25 червня 2014 року № 6-62цс14.

Водночас, суд вважає також за необхідне зазначити щодо прийнятності застосування вказаної практики Верховного Суду України, не дивлячись на втрату чинності Закону, який був застосований Верховним судом України при розгляді спірних відносин, з огляду на однаковий по своїй суті зміст положень правових норм Закону, який втратив чинність та чинного Закону.

Одночасно, суд вважає за необхідне, з огляду на положення ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" наголосити на застосовності до цієї справи ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою передбачено право на ефективний засіб правового захисту в національному органі.

Європейський Суд з прав людини (Суд) вперше змінивши свою практику щодо застосування цієї статті у справі Kudla проти Польщі та в подальшому неодноразово наголошував, що стаття 13 Конвенції прямо виражає обов'язок держави, передбачений статтею 1 Конвенції, захищати права людини передусім у межах своєї власної правової системи. Таким чином, ця стаття вимагає від держав національного засобу юридичного захисту, який би забезпечував вирішення по суті поданої за Конвенцією "небезпідставної скарги", та надання відповідного відшкодування.

Європейський Суд з прав людини неодноразово приходив до висновку, що невиконання судового рішення призводить до порушень, гарантованих ст. 6 Конвенції, порушення права на доступ до суду.

У пілотній справі ОСОБА_5 проти України від 15.10.2009 року, заява № 40450/04, п. 64,65 Суд зазначив, що зміст зобов'язань Договірних держав за статтею 13 Конвенції залежить від характеру поданої заявником скарги; "ефективність" "засобу юридичного захисту" у значенні цієї статті не залежить від визначеності сприятливого для заявника результату. Водночас засіб юридичного захисту, якого вимагає стаття 13, має бути "ефективним" як з практичної, так і з правової точки зору, тобто таким, що або запобігає стверджуваному порушенню чи його повторенню в подальшому, або забезпечує адекватне відшкодування за те чи інше порушення, яке вже відбулося. Навіть якщо якийсь окремий засіб юридичного захисту сам по собі не задовольняє вимоги статті 13, задоволення її вимог може забезпечуватися за допомогою сукупності засобів юридичного захисту, передбачених національним законодавством.

Процитувавши свої висновки з попередніх справ Суд вказав: у справах про невиконання судових рішень будь-який засіб юридичного захисту, який дозволяє запобігти порушенню шляхом забезпечення вчасного виконання рішення, є в принципі найціннішим. Однак, якщо судове рішення винесене проти держави і на користь фізичної особи, від такої особи в принципі не слід вимагати використання таких засобів (див. згадане вище рішення у справі "Метаксас проти Греції", п. 19): тягар виконання такого рішення покладається головним чином на органи влади, яким слід використати всі засоби, передбачені в національній правовій системі, щоб прискорити процес виконання рішення і не допустити таким чином порушення Конвенції (див. згадане вище рішення у справі Акашева, пп. 21- 22).

Таким чином суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення поданої ПАТ «Державний ощадний банк України, скарги, оскільки стягувач не має можливості отримати конфіденційну інформацію, якою є ідентифікаційний номер боржника, так як обмежений у праві самостійно витребувати конфіденційну інформацію відносно боржника, натомість державний виконавець відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження" наділений такими повноваженнями під час здійснення виконавчого провадження.

На підставі ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 210, 383, 386, 387, 388 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Скаргу ПАТ «Державний ощадний банк України в особі філії Донецьке обласне управління АТ Ощадбанк про визнання дії державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій обл. ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати повідомлення заступника начальника Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 вих. №48187 від 13.10.2017 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Зобов'язати заступника начальника Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ОСОБА_4 розглянути питання щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-447/11, виданого 22.09.2017 року Краматорським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_3, на користь Краматорського відділення №2865 ВАТ «Державний Ощадний банк України» суму матеріальної шкоди в розмірі 3 535 грн.44 коп., 4 110,00 російських рублів, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. та судовий збір в розмірі 51 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_6