Справа № 441/667/17 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 22-ц/783/5005/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 03 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та вселення,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернулася із зазначеним позовом обґрунтовуючи свої вимоги тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 1983 року. З того часу вона зареєстрована та проживає у житловому будинку №121 по вул.Заставській у с. Завидовичі Городоцького району Львівської області, власником якого є ОСОБА_2

У вересні 2004 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано.

З 2008 року ОСОБА_2 чинить їй перешкоди у користуванні житловим приміщенням, відключаючи газ та світло.

Будучи інвалідом другої групи, вона не має можливості проживати у даному житловому будинку так як ОСОБА_2 поміняв замки у дверях, і вона змушена проживати у літній кухні без світла та газопостачання.

З урахуванням зазначених обставин позивач на підставі ст.15,16 ЦК України, ст.ст. 9,64,65,156,191 ЖК України просила:

зобов»язати відповідача ОСОБА_2 не чинити їй перешкод у проживанні у житловому будинку №121 по вул.Заставській у с.Завидовичі Городоцького району Львівської області та користуванні жилим приміщенням у ньому, вселити її у даний житловий будинок (а.с.1-2).

Оскаржуваним рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 03 липня 2017 року позов задоволено.

Вселено ОСОБА_3 у житловий будинок № 121 на вул. Заставська в с. Завидовичі Городоцького району Львівської області, зобовязано ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3 перешкод у проживанні та користуванні житловим будинком № 121 на вул. Заставська в с. Завидовичі Городоцького району Львівської області.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь УДКСУ у Городоцькому районі (р/р 0076, , МФО 825014, одержувач платежу УДКСУ у Городоцькому районі, найменування установи банку ГУ ДКСУ у Львівській області) 1280 (одну тисячу двісті вісімдесят) грн. судового збору.

Дане рішення суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_3 має доступ до будинку, двері якого не зачиняються на ключ через відсутність серцевини. Позивачка займає у спірному будинку дві кімнати, користується коридором та горищем, який закрила на навісний замок. Остання також користується світлом у будинку, газом у літній кухні і не оплачує за це коштів, нищить його майно.

Суд не встановив наявність чинення ним перешкод у користуванні спірним житловим будинком, а рішення грунтується на припущеннях.

Просить рішення Городоцького районного суду Львівської області від 03 липня 2017 року скасувати та ухалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити..

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення, а рішення Городоцького районного суду Львівської області від 03 липня 2017 року скасуванню на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку про те, що факт чинення перешкод ОСОБА_3 у користуванні жилим приміщенням будинком №121 по вул.Заставській в с. Завидовичі Городоцького району Львівської області підтверджується її ж поясненнями, а також: актом обстеження житлово-побутових умов №29 від 16 травня 2017 року, довідкою виконкому Завидовицької сільської ради №610 від 12 травня 2017 року, та зверненням позивачки у відділ поліції Яворівського ВП ГУНП у березні 2017 року.

З таким висновком суду погодитися не можна виходячи із наступних підстав.

Судом та матеріалами справи установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 1983 року і з цього часу остання зареєстрована та проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1.

06 лютого 2007 року шлюб між сторонами розірвано, про що відділом РАЦС Городоцького району Львівської області було зроблено відповідний актовий запис за №05 (а.с.7).

Між сторонами виникають конфлікти з приводу того, що ОСОБА_3 без укладення з власником будинку відповідного договору користується житловим будинком і не сплачує за це коштів.

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання від 21 червня 2017 року за №34, на який в своєму рішенні покликається суд першої інстанції, складеного комісією Великолюбінської сільської ради, яким встановлено, що ОСОБА_3 має доступ до спірного будинку, двері якого не зачиняються на ключ через відсутність серцевини у вхідних дверях. У будинку ОСОБА_3 займає дві кімнати, користується коридором та горищем, який закрила навісним замком.

Даний акт свідчить про відсутність будь-яких перешкод з боку ОСОБА_2 у користуванні жилими приміщеннями.

Крім того, як встановлено, ОСОБА_3 користується світлом у спірному будинку, газом у літній кухні, що не враховано судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення.

Більше того, сама позивач по справі ОСОБА_3, вчиняє протиправні дії стосовно ОСОБА_2, зокрема псує його майно, пошкодила замок у вхідних дверях та вибила віконні шибки, що стверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 16 травня 2017 року за №30 складеним комісією Завидовицької сільської ради.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач по справі сам неодноразово звертався у Городоцьке ВП ГУНП з приводу чинення йому перешкод у користуванні його власністю та протиправних дій позивача по справі, за його зверненнями було проведено із позивачем профілактичні бесіди виховного характеру, і останній виносилися офіційні попередження про недопустимість таких дій /а.с.25-29/.

Окрім цього, позивачем по справі ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не надано жодних доказів на підтвердження позовних вимог в частині чинення їй перешкод з боку відповідача, а тому суд першої інстанції прийшов до невірного висновку, щодо задоволення в тій частині позовних вимог ОСОБА_3

Щодо позовних вимог про вселення, то судом встановлено і сторони не заперечують, що позивач проживає у спірному будинку, що належить відповідачу по справі на праві власності, як колишній член сім"ї наймача, користується таким, однак жодних витрат за користування не несе, а тому правових підстав до задоволення позовних вимог про вселення ОСОБА_3, колегія суддів не вбачає.

Суд першої інстанції на дані обставини уваги не звернув, та прийшов до помилкового висновку про задоволення позову.

З урахуванням наведеного апеляційна скарга ОСОБА_2С підлягає до задоволення, рішення Городоцького районного суду Львівської області від 03 липня 2017 року скасуванню на підставі п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст. 309, ст.313, ч.2 ст.314, ст.ст.316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 03 липня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у проживанні у житловому будинку №121 по вул.Заставській у с. Завидовичі Городоцького району Львівської області та користуванні жилим приміщенням у ньому, вселення відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_5