Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі головуючого судді Леміш О.М

при секретарі Химинець О.Я,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Ужгород , цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ТОВ «СММ-2012», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою, мотивуючи її тим, що 26 квітня 2017 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір безпроцентної поворотної позики (надалі Договір позики від 26.04.2017 р.), відповідно до якого Позикодавець передав у власність Позичальникові грошові кошти у сумі 500 000,00 грн., а Позичальник зобовязався повернути Позикодавцеві вказану суму у строк до 26 травня 2017 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за Договором позики від 26.04.2017 р., між позивачем та ТОВ «СММ-2012» 26.04.2017 р. було укладено договір іпотеки (далі Договір іпотеки від 26.04.2017 р.), предметом якого (з урахуванням договору про внесення змін до іпотечного договору від 19.10.2017 р.) є належні на праві власності відповідачеві нежитлове приміщення №1, загальною площею 121,3 кв. м. та нежитлове приміщення №2, загальною площею 101,5 кв. м., які розташовані за адресою: м. Ужгород, Закарпатська область, площа Корятовича, будинок 1.

Також позивач вказує, що позичальник, ОСОБА_2, був зобовязаний повернути грошові кошти, які є предметом позики, до 26.05.2017 р. Однак, станом на 26.05.2017 р. і до сьогоднішнього дня Позичальником не виконано свого зобовязання за Договором позики від 26.04.2017 р. та не повернуто Позивачеві грошові кошти, тобто має місце прострочення боржника.

У зв'язку з цим, позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом надання права на продаж будь-якій особі-покупцеві предмета іпотеки (нежитлових приміщень належних на праві власності іпотекодавцю ТОВ «СММ-2012»).

В судове засідання позивач не з'явився, проте надіслав до суду клопотання, в якому просить розглянути справу за відсутності позивача та задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, проте надіслав до суду заяву про визнання позову та про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «СММ-2012», без фіксування судового процесу. Відповідно, враховуючи заяву відповідача про розгляд справи за його відсутності справа підлягає розгляду у загальному порядку.

Третя особа в судове засідання також не з'явилася, однак надала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності третьої особи. Проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

26 квітня 2017 року між позивачем та третьою особою було укладено Договір позики від 26.04.2017 р., відповідно до якого Позикодавець передав у власність Позичальникові грошові кошти у сумі 500 000,00 грн. (пятсот тисяч гривень 00 копійок), а Позичальник зобовязався повернути Позикодавцеві вказану суму у строк до 26 травня 2017 року.

За змістом ст. 1046 та 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до положень Договору позики від 26.04.2017 р. Позичальник, ОСОБА_2, був зобовязаний повернути грошові кошти, які є предметом позики, до 26.05.2017 р.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що Позичальником не виконано свого зобовязання за Договором позики від 26.04.2017 р. та не повернуто Позивачеві грошові кошти у сумі 500 000,00 грн. (пятсот тисяч гривень 00 копійок), тобто має місце прострочення боржника.

З матеріалів справи вбачається, що з метою забезпечення виконання зобовязань за Договором позики від 26.04.2017 р., між позивачем та відповідачем 26.04.2017 р. було укладено Договір іпотеки від 26.04.2017 р., предметом якого (з урахуванням договору про внесення змін до іпотечного договору від 19.10.2017 р.) є належні на праві власності ТОВ «СММ-2012» нежитлове приміщення №1 (один), загальною площею 121,3 (сто двадцять один цілих три десятих) кв. м. (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 101) та нежитлове приміщення №2 (два), загальною площею 101,5 (сто один цілих пять десятих) кв. м. (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 101), які розташовані за адресою: м. Ужгород, Закарпатська область, площа Корятовича, будинок 1 (один) (надалі - Предмет іпотеки).

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Згідно п. 15 Договору іпотеки від 26.04.2017 р. у разі невиконання або неналежного виконання Боржником зобовязання за Основним договором, сторони домовилися про те, що звернення стягнення на передане в іпотеку майно може бути здійснено шляхом, передбаченим Законом України «Про іпотеку», у тому числі й шляхом вчинення виконавчого напису з покладенням обовязку оплати нотаріальних дій на Іпотекодавця та/або Боржника, а також шляхом продажу майна за рішенням суду.

Відповідно до ст. 14 Договору іпотеки від 26.04.2017 р. у разі порушення Основного договору або умов цього договору Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю та боржнику письмову вимогу про усунення порушення, в цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Судом встановлено, що позивачем була направлена вимога позичальнику та майновому поручителю про усунення порушення від 02.06.2017 р. у якій було вказано про необхідність протягом 30 (тридцяти) днів з моменту отримання вимоги, повернути позивачеві позику у сумі 500 000,00 грн., а також містилось попередження про те, що у випадку невиконання позичальником даної вимоги у визначений строк, позивач має намір розпочати звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом продажу майна за рішенням суду будь-якій третій особі-покупцеві із застосуванням процедури продажу, встановленої статтею 38 Закону України «Про іпотеку». Вказана вимога була отримана позичальником та майновим поручителем 13 та 14 червня 2017 року відповідно. Однак, після спливу тридцяти денного строку та станом на дату розгляду справи позика не була повернута боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 ЗУ «Про іпотеку» положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір.

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Якщо предметом іпотеки є два або більше об'єкти нерухомого майна, стягнення звертається в обсязі, необхідному для повного задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 ЗУ «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Відповідно до наявного в матеріалах справи звіту про оцінку майна від 21.09.2017 р. ринкова вартість нежитлового приміщення №1 загальною площею 121,3 кв.м., розташованого за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, пл. Корятовича, буд. 1, складає 323 648 (триста двадцять три тисячі шістсот сорок вісім) гривень.

Відповідно до наявного в матеріалах звіту про оцінку майна від 21.09.2017 р. ринкова вартість нежитлового приміщення №2 загальною площею 101,5 кв.м., розташованого за адресою: Закарпатська обл., м. Ужгород, пл. Корятовича, буд. 1, складає 224 328 (двісті двадцять чотири тисячі триста двадцять вісім) гривень.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних договорів» від 30.03.2012 року №5 в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам як статті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої статті 215 ЦПК. Зокрема, у резолютивній частині рішення в обов'язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій).

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що боржник своїх зобов'язань за Договором позики від 26.04.2017 р. не виконує, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. При цьому суд також враховує подану відповідачем заяву про визнання позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 14, 60, 81, 88, 174, 208, 209, 294 ЦПК України, суд, -

Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ТОВ «СММ-2012», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача - ОСОБА_2, про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

Звернути стягнення за неповерненою позикою у сумі 500 000,00 (пятсот тисяч) гривень за договором позики від 26.04.2017 р. на предмет іпотеки за договором іпотеки від 26.04.2017 р. шляхом надання права іпотекодержателю ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на продаж будь-якій особі-покупцеві нежитлових приміщень належних на праві власності іпотекодавцю ТОВ «СММ-2012» (), що знаходяться за адресою: Закарпатська область, м. Ужгород, площа Корятовича, буд. 1, а саме:

- нежитлове приміщення №1, загальною площею 121,3 (сто двадцять один цілих три десятих) кв. м. (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 101) за початковою ціною для подальшої реалізації 323 648 (триста двадцять три тисячі шістсот сорок вісім) гривень.;

- нежитлове приміщення № 2, загальною площею 101,5 (сто один цілих пять десятих) кв. м. (реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 101) за початковою ціною для подальшої реалізації 224 328 (двісті двадцять чотири тисячі триста двадцять вісім) гривень.

Стягнути з ТОВ «СММ-2012» () на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 5000,00 грн.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М Леміш