Провадження №2/592/2754/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі:

головуючого судді Чернобая О.І.,

за участю секретаря судового засідання Трофименко В.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м.Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання права власності на 17/100 частин житлового будинку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що він є племінником ОСОБА_5 (його батько ОСОБА_1 є її рідним братом). 10.09.2010 року ОСОБА_5 померла. Останньою за життя був складений заповіт на все належне їй на праві власності майно на імя позивача. Ще одним спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 є її чоловік відповідач по справі ОСОБА_2, який набув право на обовязкову частку у спадщині як непрацездатний за віком спадкоємець першої черги. Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складалась з ? частини квартири АДРЕСА_1, грошового вкладу та 34/100 частини домоволодіння по проїзду Добролюбова, 1 в м.Суми. 34/100 частин зазначеного житлового будинку загальною площею 88,6 кв.м. і житловою площею 56,6 кв.м. належали ОСОБА_5 на підставі договору довічного утримання (догляду), укладеного між ОСОБА_6, від імені якої діяла ОСОБА_7 і ОСОБА_5 11.09.2008 року ОСОБА_6 померла. Спадкоємцями після її смерті були діти ОСОБА_8 та ОСОБА_9

15.05.2009 року ОСОБА_8 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_9, ОСОБА_10 держнотконтора про визнання недійсним договору довічного утримання та довіреності. Під час розгляду справи ОСОБА_5 померла. Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 20.06.2012 року у задоволенні позову ОСОБА_8 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 19.07.2012 року рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 20.06.2012 року скасовано, визнано недійсною довіреність від 12.08.2005 року, за якою ОСОБА_6 уповноважила ОСОБА_7 оформити договір довічного утримання на належний їй житловий будинок з надвірними господарськими та побутовими будівлями по проїзду Добролюбова, 1 у м.Суми та недійсний договір довічного утримання від 29.09.2005 року, укладений ОСОБА_7 на підставі довіреності від імені ОСОБА_6 з ОСОБА_5

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.01.2013 року, рішення апеляційного суду Сумської області від 19.07.2012 року скасовано, а рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 20.06.2012 року залишено в силі.

На підставі рішення апеляційного суду Сумської області від 19.07.2012 року право власності на 34/100 частин будинку по проїзду Добролюбова, 1 у м.Суми з 06.11.2012 року було зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно на імя ОСОБА_6 З огляду на це, відповідач по даній справі ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_11 про визнання права власності на частину садиби в порядку спадкування.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 12.09.2013 року за ОСОБА_2 визнано право власності на 17/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд садиби №1 по проїзду Добролюбова в м.Суми в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 10.09.2010 року.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 24.10.2013 року рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 12.09.2013 року залишено без змін.

Право власності на 17/100 частин житлового будинку по проїзду Добролюбова,1 в м.Суми зареєстровано за ОСОБА_2 12.12.2013 року, проте 17/100 частин, що належить позивачу до цього часу зареєстровано за ОСОБА_6 на підставі скасованого рішення апеляційного суду Сумської області від 19.07.2012 року. За таких обставин позивач просить визнати за ним право власності на 17/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд садиби №1 по проїзду Добролюбова в м.Суми в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 10.09.2010 року.

У судове засідання сторони не з'явилися. Позивач надав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач та його представник повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявились, надали заяву, просять справу розглянути за їх відсутності. Позовні вимоги визнають у повному обсязі.

Приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4 повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась, просить справу розглянути за її відсутності.

Третя особа ОСОБА_3 сповіщений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву з проханням розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є племінником ОСОБА_5.

ОСОБА_5 померла 10.09.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). Після смерті ОСОБА_5 її спадкоємцями є: ОСОБА_1 за заповітом, ОСОБА_2 як непрацездатний за віком спадкоємець першої черги, що незалежно від змісту заповіту має право на половину частки, яка належала б йому у разі спадкування за законом (обовязкова частка).

Згідно свідоцтва про право на спадщину від 15 червня 2011 р., посвідчений приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4 зареєстроване в реєстрі за № 565, ОСОБА_1 отримав у спадщину від померлої 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, грошового вкладу (а.с.6-10)

За життя ОСОБА_5, 29 вересня 2005 р. між нею та ОСОБА_6, від імені якої діяла ОСОБА_7 був укладений договір довічного утримання (догляду), який посвідчений державним нотаріусом Другої ОСОБА_10 державної нотаріальної контори ОСОБА_4 (а.с. 15)

Відповідно до умов цього договору, ОСОБА_6 передала у власність ОСОБА_5 належну її 34/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних, господарчих та побутових будівель, що знаходиться за адресою: м.Суми, проїзд Добролюбова, 1, а ОСОБА_5 зобов'язана довічно та повністю утримувати (доглядати) ОСОБА_6, забезпечувати її продуктами харчування, одягом та необхідною допомогою і зберігати і її довічному безкоштовному користуванні з правом довічного безкоштовного проживання 34/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарчих та побутових будівель, а також матеріально забезпечувати в сумі 150 грн. щомісячно.

Право власності ОСОБА_12 на 34/100 частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних, господарчих та побутових будівель, що знаходиться за адресою: м.Суми, проїзд Добролюбова, 1, зареєструвала 01.11.2005 року (а.с.16)

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 померла 11.09.2009 року. Дітьми померлої ОСОБА_6 є ОСОБА_8 та ОСОБА_9.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 червня 2012 р. у задоволенні позову ОСОБА_8 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_10 державна нотаріальна контора, ОСОБА_9 про визнання недійсним довіреності та договору довічного дарування, було відмовлено.

19 липня 2012 р. апеляційний суд Сумської області скасував зазначене рішення Ковпаківського районного суду та визнав недійсним довіреність від 12 серпня 2005 р., посвідчений державним нотаріусом Другої ОСОБА_10 державної нотаріальної контори ОСОБА_4, за якою ОСОБА_6 уповноважила ОСОБА_7 оформити договір довічного утримання на належний їй житловий будинок з надвірними господарськими та побутовими будівлями по проїзду Добролюбова, 1 у м.Суми та недійсним договір довічного утримання від 29 вересня 2005 р. укладений ОСОБА_7 на підставі довіреності від імені ОСОБА_6 з ОСОБА_5, посвідчений державним нотаріусом Другої ОСОБА_10 державної нотаріальної контори ОСОБА_4, реєстровий номер 3-1277.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 січня 2013 р., рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області від 19 липня 2012 р. скасовано, рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 20 червня 2012 р. залишено в силі.

Отже, відповідно ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України, ОСОБА_5 є повноправним власником 34/100 частини житлового будинку, з відповідною частиною надвірних, господарчих та побутових будівель, що знаходяться за адресою: м.Суми, проїзд Добролюбова, 1.

Проте на підставі рішення апеляційного суду Сумської області від 19.07.2012 року право власності на 34/100 частин будинку по проїзду Добролюбова, 1 у м.Суми з 06.11.2012 року було зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно на імя ОСОБА_6 З огляду на це, відповідач по даній справі ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи: приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_11 про визнання права власності на частину садиби в порядку спадкування.

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 12.09.2013 року за ОСОБА_2 визнано право власності на 17/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд садиби №1 по проїзду Добролюбова в м.Суми в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої 10.09.2010 року.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 24.10.2013 року рішення Ковпаківського районного суду м.Суми від 12.09.2013 року залишено без змін.

На даний час позивач ОСОБА_1 позбавлений можливості користування та розпорядження 17/100 частини вище вказаного житлового будинку, отриманим ним у порядку спадкування за законом після смерті його тітки, ОСОБА_5, оскільки 06 листопада 2012 р. на підставі рішення апеляційного суду Сумської області право власності на 34/100 частину було зареєстровано за ОСОБА_6

Згідно з ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При цьому умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до викладеного суд вважає необхідним визнати за ОСОБА_1 право власності на 17/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: проїзд Добролюбова, 1 в м.Суми в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_5, яка померла 10 вересня 2010 року.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 76, 82, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності, в порядку спадкування за законом на 17/100 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: проїзд Добролюбова, 1 в м.Суми, після смерті ОСОБА_5, померлої 10 вересня 2010 року.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.І. Чернобай