Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.17 року Лисичанський міський суд Луганської області

у складі: головуючого судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі судового засідання Павлові О.В.

за участю заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання, заінтересована особа Територіальна громада м. Лисичанська в особі Лисичанської міської ради -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з заявою про встановлення факту проживання разом з батьком, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_3, яка мешкала разом із своїм чоловіком ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1. Після смерті матері вона переїхала жити до батька, який потребував сторонньої допомоги. За час проживання вона доглядала за батьком, бо він був окнохворим, вела господарство, сплачувала комунальні послуги. ІНФОРМАЦІЯ_5 батько помер і вона його поховала, продовжуючи проживати в цьому будинку. Оскільки вона є єдиною спадкоємицею спадкового майна, то до нотаріальної контори вона не зверталась, вважаючи, що проживаючи зі спадкодавцем фактично прийняла спадщину, будинок, який належав батькові на підставі свідоцтва пр. справо на спадщину за заповітом. 05.10.2017 року вона звернулась до нотаріуса з заявою при видачу свідоцтва про спадщину за законом, але постановою нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва , бо не надано документи, підтверджуючи факт сумісного проживання заявника та спадкодавця. Тому просить встановити факт її проживання разом з батьком на час його смерті за адресою АДРЕСА_1

У судовому засіданні заявниця підтримала заяву та просила її задовольнити. У своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені у заві, про що надала суду відповідні докази.

Представник заявниці ОСОБА_2 у судовому засіданні заяву підтримав, просив задовольнити, пояснивши, що заявником надані всі докази її сумісного проживання разом з батьком на день його смерті.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показав суду, що він добре знав батька заявительки ОСОБА_4. Після того, як захворіла мати заявительки , ОСОБА_1 допомагала батькам, доглядала за ними. Він разом з заявителькою возив її батька на обстеження до Сєвєродонецького окологічного диспансера, йому планували робити операцію, бо виявилось онкологічне захворювання, але в цей час помирає мати заявниці і батько відмовляється від операції. Заявителька переїхала до батька бо він потребував їх догляду. Вела господарство, доглядала за батьком, купувала йому ліки. Після смерті організувала його поховання і до теперішнього часу проживає в будинку, де жили її батьки.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала суду, що в будинку АДРЕСА_1 проживає її тітка ОСОБА_8, тому їй добре відомо, що заявителька ОСОБА_1 доглядала за своїми батьками ОСОБА_4 та ОСОБА_3. Після смерті матері, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 вона переїхала до батька і доглядала за ним до самої його смерті, помер він ІНФОРМАЦІЯ_5 , через деякий час після смерті дружини. ОСОБА_1 і в теперішній час проживає в будинку батьків, по АДРЕСА_1.

Заслухавши пояснення заявниці, її представника та показання свідків, дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог в на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається яче на підставу своїх вимог.

Судом встановлено наступне.

Із копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5, актовий запис № 1321 (а.с.4) Із копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06.08.1986 року, посвідченого Фесенко Р.А. нотаріусом Лисичанської державної нотаріальної контори про те, що на підставі заповіту, посвідченого Лисичанською державною нотаріальною конторою 01.10.1975 троку, зареєстрованого в реєстрі за № 1-5550 спадкоємцями зазначеного у заповіті мана ОСОБА_10 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 є ОСОБА_4, прож. АДРЕСА_2. Спадкове майно на яке видано свідоцтво, складається з жилого будинку А та жилого будинку Аа, розташованого на земельній ділянці 462 кв.м., в АДРЕСА_3. Будинок АДРЕСА_1 цілий з надвірними побудовами зареєстрований в Лисичанському БТІВ на праві приватної власності за ОСОБА_4 ( а.с.5-6) ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3, в м. Лисичанську Луганської області, актовий запис № 449. Батьками вказаного: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 копія свідоцтва серія НОМЕР_2 ( а.с.7) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 ( а.с.8-9) Із копії постанови про відмову у вчинені нотаріальної дії вих. № 197/02-14181-2017 від 05.20.2017 року вбачається, що 05.10.ю2017 року Жихар Н.П., приватний нотаріус Лисичанського міського нотаріального округу Луганської області вивчивши подані ОСОБА_1 документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 , встановила, що заявник протягом 6-ти місяців з дня смерті спадкодавця не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, не надав доказів фактичного проживання разом із спадкодавцем протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця , тому відмовила у вил дачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що належало ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с.10 ) Із копії довідки , вданої головою вуличного комітету Глущенко П.І. від 19.10.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 дійсно після смерті матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, проживала та доглядала за батьком ОСОБА_4, оплачувала витрати на його лікування, а також поховала його за власний рахунок ( а.с.11) Із копії договору-замовлення на організацію та проведення поховання від ІНФОРМАЦІЯ_5 вбачається, що ОСОБА_1 замовляла організацію та проведення поховання ОСОБА_4 ( а.с.13-15) Із копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3, вбачаться, що шлюб між ОСОБА_15 та ОСОБА_1 розірвано 16.02.1994 року ( а.с.17) Із копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 2 від 13.08.2011 року вбачається, що шлюб між ОСОБА_15 та ОСОБА_1 , зареєстрований 23.09.1983 року , актовий запис № 906. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_1 ( а.с.25)

Таким чином, в судовому засіданні з пояснень заявниці, її представника, показань свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 , доказів, що містяться в матеріалах справи, достовірно встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з батьком ОСОБА_4 по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_5, тому заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 234, 256 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту сумісного проживання, заінтересована особа Територіальна громада м. Лисичанська в особі Лисичанської міської ради задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_5, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання через Лисичанський міський суд апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня після його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.Б.Чернобривко