Провадження по справі № 2-з/752/220/17
У Х В А Л А

24.11.2017 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.,

за участі секретаря судового засідання Веременко Т.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення його ж позову до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Державне підприємство «Завод порошкової металургії» про поновлення на роботі та стягнення зарплати за час вимушеного прогулу,

встановив:

у провадженні Голосіївського районного суду м. Києва знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, ДП «Завод порошкової металургії» про поновлення на роботі та стягнення зарплати за час вимушеного прогулу.

24.11.2017 року позивач ОСОБА_1 подав клопотання про його забезпечення шляхом заборони Міністерству економічного розвитку і торгівлі України вчиняти певні дії, а саме проводити та оголошувати результати конкурсного відбору на посаду керівника ДП «Завод порошкової металургії».

Заявник або ж його представник у судове засідання не викликалися.

За правилами ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Питання щодо забезпечення позову може вирішуватися судом на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування виду забезпечення позову, який належить застосувати. Відповідно до змісту ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими вимогами.

Пленумом Верховного Суду України в постанові № 9 від 22.12.2006 року звернуто увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Як видно зі змісту позовної заяви між позивачем та відповідачами існує спір щодо поновлення на роботі та стягнення зарплати за час вимушеного прогулу.

Звертаючись в суд з заявою про забезпечення позову, заявник просить забезпечити позов шляхом заборони Міністерству економічного розвитку і торгівлі України вчиняти певні дії, а саме проводити та оголошувати результати конкурсного відбору на посаду керівника ДП «Завод порошкової металургії».

Однак, зазначений ОСОБА_1 вид забезпечення позову не є способом забезпечення можливого рішення суду про задоволення позову, а втручанням у господарську діяльність ДП «Завод порошкової металургії», а тому вимоги ОСОБА_1 про забезпечення заявленого останнім позову до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, ДП «Завод порошкової металургії» про поновлення на роботі та стягнення зарплати за час вимушеного прогулу у зазначений позивачем спосіб, не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України, суд -

ухвалив:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення його ж позову до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, Державне підприємство «Завод порошкової металургії» про поновлення на роботі та стягнення зарплати за час вимушеного прогулу, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня проголошення або отримання її копії, особами, що не були присутніми в судовому засіданні.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Плахотнюк К.Г.