РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/16485/16-ц

пр. № 2/759/1691/17

11 грудня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі судового засідання Шелудько В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

30.11.2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - позивач МТСБУ) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, в порядку регресу, в якому позивач просить стягнути з відповідача на свою користь кошти в розмірі понесених витрат в сумі 19017,15 грн. та судовий збір 1378,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 31.12.2014 року з вини відповідача, який керував транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1, була скоєна ДТП, внаслідок якої пошкоджено транспортний засіб - автомобіль марки «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_2

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2015 року винним у ДТП визнано ОСОБА_1

Розмір завданих збитків власнику транспортного засобу - автомобілю марки «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_2, відповідно до звіту № 20793/1, становить 18397,50 грн. Витрати на оплату послуг аварійного комісара становлять 620,00 грн.

Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована та в добровільному порядку він не відшкодував заподіяну шкоду ОСОБА_2, позивач, відповідно до чинного законодавства, здійснив виплату страхового відшкодування ОСОБА_2 в розмірі 18397,50 грн. Також позивач зазначає, що він поніс додаткові витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 620,00 грн.

Позивач звертався до відповідача про компенсацію витрат в добровільному порядку, однак відповідач на звернення не відреагував, що змусило позивача звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

У судове засідання 11.12.2017 року представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, однак надав до суду заяву в якій просить розглядати справу за його відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач до суду не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений , про причини своєї неявки суд не повідомив, а тому суд вважає за можливе слухати справу за його відсутності за наявними у справі доказами, ухваливши по справі за згодою представника позивача та відповідно до ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України, заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 31.12.2014 року по вул. Зодчих,6 в м. Києві, з вини відповідача, який керував транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1, була скоєна ДТП, внаслідок якої пошкоджено транспортний засіб - автомобіль марки «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_2

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб - автомобіль марки «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_2, зазнав пошкоджень.

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 10.02.2015 року винним у ДТП визнано ОСОБА_1 (а.с. 5,6)

Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Оскільки відповідач не надав даних про наявність полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди, власник автомобіля «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_2 звернувся із заявою про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, до МТСБУ (а.с.8).

Як визначено у п. 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Статут МТСБУ затверджується зборами засновників (членів) МТСБУ, погоджується з Уповноваженим органом та реєструється відповідно до вимог законодавства. МТСБУ не може виступати засновником чи співзасновником юридичних осіб, що займаються підприємницькою діяльністю та/або мають на меті одержання прибутку.

Відповідно до підпункту а) п. 41.1 ст. 41 цього ж Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Як визначено у п. 22.1 ст. 22 цього ж Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 9.1 та п. 9.2 ст. 9 цього ж Закону, страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Згідно ст. 29 цього ж Закону, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно звіту № 10793/1 від 26.02.2015 року про оцінку колісного транспорту автомобіля «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_2, вартість відновлювального ремонту складає 18397,50 грн. (а.с. 11-18).

За надання послуг аварійного комісара МТСБУ було сплачено 620,00 грн. (а.с.31).

26.03.2015 року МТСБУ видало наказ № 1408 про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_2, на підставі якого грошові кошти в розмірі 18397,50 грн. були перераховані ОСОБА_2 , що підтверджується платіжним дорученням № 01408 від 01.04.2015 року (а.с. 30).

Відповідно до п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: зокрема, відповідно до п. 38.2.1. цієї ж статті та цього Закону, до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Аналогічне положення містить ст. 1191 ЦК України, відповідно до частини першої якої, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з моменту виплати страхового відшкодування, у МТСБУ виникло право вимоги до відповідача щодо відшкодування спричиненого збитку в межах фактичних витрат позивача, що складаються з суми страхового відшкодування в розмірі 18397,50 грн.,

Що стосується додаткових витрат за послуги аварійного комісара в розмірі 620,00 грн., суд також приходить до висновку про наявність правових підстав, для задоволення в цій частині позовних вимог, в зв'язку з доведеністю понесення таких витрат.

Судом встановлено, що позивач поніс витрати в розмірі 19017,50 грн., які просить стягнути. Таким чином суд приходить до висновку про стягнення саме 19017,50 грн. в заявлених межах та відповідно до ст. 11 ЦПК України.

Статтею 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1378,00 грн. сплачена позивачем згідно платіжного доручення від 11.11.2016 року (а.с. 3).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст.ст. 9, 22, 29, 38, 39, 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 61,88, 169, 179, 209, 212-215, 224-226, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Моторно (транспортне) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, в порядку регресу, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_3, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України, (м. Київ бульвар Русанівський, 8, , р/р 871 в Укрексімбанку м. Києва, МФО 322313) витрати пов'язані з виплатою страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 19017,15 грн.

Стягнути з ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_3, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Моторно (транспортного) страхового бюро України, (м. Київ бульвар Русанівський, 8, , р/р 871 в Укрексімбанку м. Києва, МФО 322313) судові витрати по справі у виді судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.Ю.Миколаєць