АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 673/61/15-ц
Провадження № 22-ц/792/147/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Федорової Н.О.,

суддів - Костенка А.М., Янчук Т.О.,

секретаря - Шевчук Ю.Г.,

з участю: заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та роз'яснення рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 11 січня 2017 року у цивільній справі за апеляційними скаргами прокурора Хмельницької області, ОСОБА_1 на рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 10 серпня 2015 року за позовом прокурора Деражнянського району в інтересах ОСОБА_2 до Деражнянської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_1 про визнання рішення та державного акта на право приватної власності на землю недійсними, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 11 січня 2017 року апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області відхилено, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Віньковецького районного суду Хмельницької області від 10 серпня 2015 року скасовано та ухвалено нове. У позові прокурора Деражнянського району в інтересах ОСОБА_2 до Деражнянської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_1 про визнання рішення та державного акта на право приватної власності на землю недійсними відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 783 грн. 25 коп. судового збору.

27 лютого 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про роз'яснення вказаного рішення та ухвалення додаткового рішення.

В її обґрунтування зазначив, що у рішенні Апеляційного суду Хмельницької області від 11 січня 2017 року не вказано, що справа вдруге переглядалась апеляційною інстанцією після скасування попереднього рішення ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 листопада 2016 року. Окрім того, не вказано про неправомірні дії суддів Деражнянського районного суду Хмельницької області, які вирішували питання про передання справи на розгляд до Віньковецького районного суду Хмельницької області.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав вказану заяву з мотивів, що в ній зазначені. Окрім того, просив винести окрему ухвалу відносно суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4. у даній справі.

Інші учасники процесу своїм правом на безпосередню участь у судовому засіданні не скористались. Про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року роз'яснив, що відповідно до статті 221 ЦПК роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Виходячи зі змісту вказаних норм, роз'ясненню підлягає суть прийнятого рішення, а не мотиви та підстави для його прийняття. Необхідність роз'яснення судового рішення зумовлюється його нечіткістю або суперечливістю викладених у ньому висновків, тобто коли зміст рішення є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або для осіб, які мають його виконувати.

У заяві про роз'яснення рішення зазначається, що саме в ньому є незрозумілим, у чому полягає ця незрозумілість, які припускаються варіанти тлумачення тих чи інших формулювань, як це впливає на реалізацію судового рішення тощо. Якщо заявником порушується питання про зміну рішення або про внесення до нього нових даних, або про роз'яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз'ясненні рішення.

В рішенні Апеляційного суду Хмельницької області від 11 січня 2017 року чітко, зрозуміло, логічно та послідовно викладено мотиви та підстави його ухвалення, з посиланням на норми закону.

У заяві ОСОБА_1 не вказано мотивів, які б були підставою для роз'яснення рішення суду, зокрема про незрозумілість, нечіткість чи суперечливість змісту рішення, заявник не зазначає.

Згідно з ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; 4) судом не вирішено питання про судові витрати.

Пленум Верховного Суду України у п. 20 постанови № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року роз'яснив, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК, воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Отже, ст. 220 ЦПК України містить вичерпний перелік підстав, за наявності яких, може бути ухвалено додаткове рішення. Жодної із перелічених у вказаній нормі закону підстав для ухвалення додаткового рішення заява ОСОБА_1 не містить.

Твердження заявника про незазначення у рішенні того, що справа вдруге переглядалась апеляційною інстанцією, не ґрунтується на змісті самого рішення. Так, у 8 абзаці рішення вказано, що «справа у судах розглядалась неодноразово».

Що стосується вимог ОСОБА_1 про винесення окремої ухвали, то окрім того, що відповідно до ч. 1 ст. 211 ЦПК України це є правом, а не обов'язком суду, вирішення вказаного питання на даній стадії розгляду справи апеляційним судом, зокрема, під час розгляду заяви про роз'яснення рішення суду та ухвалення додаткового рішення, нормами ЦПК України не передбачено.

Враховуючи вищевикладене та вимоги чинного законодавства, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 11 січня 2017 рокуне потребує роз'яснення та відсутні підстави для ухвалення додаткового рішення у вказаній справі, а вимоги заяви не базуються на положеннях ст.ст. 220, 221 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 220, 221, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення та роз'яснення рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 11 січня 2017 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.О. Федорова