Справа № 465/5182/15 Головуючий у 1 інстанції: Козюренко Р.С.
Провадження № 22-ц/783/1348/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Крайник Н.П.,

суддів Мельничук О.Я., Савуляка Р.В.,

секретар Куцик І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Франківського районного суду міста Львова від 02 березня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 з участю третьої особи Національного Банку України про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

03 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Позов мотивує тим, що між ПАТ «ТАС-Комерцбанк», правонаступник якого ПАТ «Свнедбанк», та ОСОБА_2 13.06.2007 року укладено кредитний договір №1301/0607/71-192 на суму 36000,00 доларів США із сплатою 9.5% річних на строк до 12.06.2032 року. В подальшому, 25.05.2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу права вимоги у згаданих кредитних правовідносинах. Відтак, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 20.07.2015 року становить заборгованість по кредиту в сумі 243374,32 гривень, заборгованість за відсотками в сумі 32119,33 гривень, пеня в розмірі 7680,19 гривень, сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсоткам в сумі 480,45 гривень, а всього 283654,29 гривень, які просило стягнути з відповідача в судовому порядку.

Оскаржуваним заочним рішенням позов задоволено. В рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит №1301/0607/71-192 від 13.06.2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2, станом на 20.07.2015 року заборгованість по кредиту в сумі 243 374,32 гривень, заборгованість за відсотками в сумі 32 119,33 гривень, пеня в розмірі 7680,19 гривень, сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсоткам в сумі 480,45 гривень, а всього 283 654,29 гривень - звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 13.06.2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ТАС-Комерцбанк» (іпотекодержателем) та відповідачем ОСОБА_2 (іпотекодавцем), - на квартиру АДРЕСА_1, шляхом визнання права власності на заставне нерухоме майно за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк». Вирішено питання судових витрат.

Заочне рішення суду оскаржив ОСОБА_2

Вважає його незаконним таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права і процесуального права та з неповним з»ясуванням усіх обставин справи.

Зокрема, зазначає, що про час та місце судового засідання він не був належним чином повідомлений, оскільки судові повістки судом надсилалися на адресу, за якою відповідач не проживає. Крім того, зазначає, що правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Враховуючи, що нотаріально посвідчений правочин про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 13.06.20007 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» не укладався, позивач не набув статусу іпотекодержателя. Вказує на те, що судом при винесенні рішення не було встановлено наявність чи відсутність згоди іпотекодавця на позасудовий спосіб врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов»язань, а також здійснення виконавчого напису нотаріусом, що передбачено умовами договору іпотеки як правову підставу для реєстрації права власності іпотекодержателя. Зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що сума заявлених позовних вимог є набагато меншою від ринкової вартості квартири, на яку позивач просив звернути стягнення. Крім того, вважає, що доводи позовної заяви про наявність заборгованості відповідача за кредитним договором є непідтвердженими, оскільки розрахунок заборгованості станом на 20.07.2015 року не є належним та допустимим доказом у справі. Зазначає, що не був належним чином повідомлений про заміну кредиторів у зобов»язанні.

Просить рішення суду скасувати та ухвали нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що між ПАТ «ТАС-Комерцбанк», правонаступник якого ПАТ «Свнедбанк», та ОСОБА_2 13.06.2007 року укладено кредитний договір №1301/0607/71-192 на суму 36000,00 доларів США із сплатою 9.5% річних на строк до 12.06.2032 року.

Згідно умов кредитного договору №1301/0607/71-192 від 13.06.2007 року, ПАТ «ТАС-Комерцбанк» надав відповідачу кредит на суму 36000,00 доларів США.

Крім того, 25.05.2012року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу права вимоги у згаданих кредитних правовідносинах.

Відповідно до змісту п.2.1 Кредитного договору, виконання зобовязань позичальником забезпечується іпотекою.

Відповідно до розрахунку заборгованості відповідно до кредитного договору, заборгованість відповідачів перед позивачем станом на 20.07.2015 року становить: заборгованість по кредиту в сумі 243374,32 гривень, заборгованість за відсотками в сумі 32119,33 гривень, пеня в розмірі 7680,19 гривень, сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсоткам в сумі 480,45 гривень, а всього 283654,29 гривень.

З метою забезпечення виконання взятого на себе зобовязання між відповідачем та позивачем укладений іпотечний договір від 13.06.2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстровано у реєстрі за №5936, згідно якого ОСОБА_2, в якості забезпечення кредиту надав квартиру № 26 в будинку № 39 на вул. Сулими у м. Львові.

Згідно ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Умовами договору іпотеки від 13.06.2007 року, укладеного між сторонами, передбачено, що іпотекодержатель має право у разі невиконання іпотекодавцем умов основного зобовязання та/або цього договору звернути стягнення на предмет іпотеки і задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги в повному обсязі, включаючи основну суму боргу (кредит) та будь-яке збільшення цієї суми відповідно до умов основного зобовязання, проценти за користування кредитом, пеню та інші платежі і санкції, що передбачені та випливають з основного зобовязання, а також витрати, повязані з вчиненням виконавчого напису, реалізацією та вартість послуг незалежного експерта-субєкта оціночної діяльності.

Відповідно до листа банку №31.4-08/12296/14 від 11.11.2014 року, відповідачу ОСОБА_4 було скеровано вимогу про добровільне погашення заборгованості.

Задовольняючи позовні вимоги банку про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції, вказавши загальний розмір заборгованості, не зазначив усіх її складових та початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначену відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку».

Згідно з ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпоткодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предметі іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України від «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб»єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід змінити, виклавши його резолютивну частину в такій редакції:

«Позов задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит №1301/0607/71-192 від 13.06.2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 (ІПН № НОМЕР_1), станом на 20.07.2015 року заборгованість по кредиту в сумі 243 374,32 гривень, заборгованість за відсотками в сумі 32 119,33 гривень, пеня в розмірі 7680,19 гривень, сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсоткам в сумі 480,45 гривень, а всього 283 654,29 гривень - звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 13.06.2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ТАС-Комерцбанк» (іпотекодержателем) та відповідачем ОСОБА_2 (іпотекодавцем), - на квартиру АДРЕСА_1, за ціною, не нижчою ніж встановлено за згодою сторін у договорі іпотеки, шляхом визнання права власності на заставне нерухоме майно за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк»».

Керуючись ст. 303, 309, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Франківського районного суду міста Львова від 02 березня 2016 року змінити, виклавши його резолютивну частину в такій редакції:

«Позов задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за договором про іпотечний кредит №1301/0607/71-192 від 13.06.2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2 (ІПН № НОМЕР_1), станом на 20.07.2015 року заборгованість по кредиту в сумі 243 374,32 гривень, заборгованість за відсотками в сумі 32 119,33 гривень, пеня в розмірі 7680,19 гривень, сума за ставкою 3% від простроченої заборгованості по відсоткам в сумі 480,45 гривень, а всього 283 654,29 гривень - звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 13.06.2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «ТАС-Комерцбанк» (іпотекодержателем) та відповідачем ОСОБА_2 (іпотекодавцем), - на квартиру АДРЕСА_1, за ціною, не нижчою, ніж встановлено за згодою сторін у договорі іпотеки від 13.06.2007 року, укладеному між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_2, шляхом визнання права власності на заставне нерухоме майно за Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк»».

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Крайник Н.П.

Судді: Мельничук О.Я.

ОСОБА_5