АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Невідомої Т.О.

суддів: Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

секретар: Пузикова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2010 року Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» ( далі по тексту - ПАТ «Універсал Банк»), як правонаступник ВАТ «Універсал Банк», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 3 243 144,81 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що згідно кредитного договору № 053-2008-253 від 13.02.2008 р. ОСОБА_5 отримала від ВАТ «Універсал Банк» кредит у сумі 205 800,00 доларів США строком до 2038 р. зі сплатою 12,45 % річних за користування кредитом.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 13.02.2008 р. між ВАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 053-2008-253-Р/1, за умовами якого ОСОБА_4 взяв на себе зобов'язання відповідати за усіма зобов'язаннями по кредитному договору у повному обсязі.

Посилаючись на те, що Банк свої зобов'язання за умовами кредитного договору виконав, а позичальник взяті на себе зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 29.08.2014 р. у нього утворилась заборгованість за кредитним договором у сумі 241 350,31 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 29.08.2014 р. еквівалентно сумі 3 243 144,81 грн., у тому числі: прострочена заборгованість за кредитом у сумі 17 721,77 доларів США, що еквівалентно сумі 238 136,28 грн., сума дострокового стягнення кредиту - 161 209,74 доларів США, що еквівалентно сумі 2 166 255,88 грн., відсотки у сумі - 53 996,08 доларів США, що еквівалентно сумі 725 572,35 грн., підвищені відсотки у сумі 8 422,72 центи США, що еквівалентно сумі 113 130,30 грн., з урахуванням збільшених позовних вимог, просив суд стягнути у солідарному порядку з ОСОБА_5, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 241 350,31 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 3 243, 144,81 грн.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17.12.2014 р. позов ПАТ «Універсал Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 241 350,31 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 29.08.2014 р. еквівалентно сумі 3 243 144,81 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» витрати по сплаті судового збору в сумі 1 700,00 грн. та коштів на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн., а всього 1 820,00 грн., по 910,00 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просив скасувати заочне рішення Подільського районного суду від 17.12.2014 р. в частині стягнення заборгованості з поручителя ОСОБА_4 та відмовити у задоволенні позову в цій частині, посилаючись на неповне зЧясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Зазначав, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення вимог Банку в частині стягнення заборгованості з поручителя, оскільки вимоги про усунення порушень умов кредитного договору шляхом погашення всієї суми заборгованості протягом 30 днів, позичальнику та поручителю надсилались 21.04.2009 р. та 16.06.2009 р., тобто строк виконання основного зобов'язання вважається таким, що настав, в той час, як з позовом банк звернувся лише у грудні 2010 р., тобто з порушенням шести місячного строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Крім того, зазначив, що суд не урахував положень п. 1.2 договору поруки від 13.02.2008 р., згідно якого ОСОБА_4 зобов'язався солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором з сумою кредиту ( 205 800,00 доларів США) зі сплатою 12,45 % річних та підвищений розмір процентів у розмірі 37,35 % річних при простроченні повернення кредиту та стягнув заборгованість з поручителя у повному обсязі, в тому числі за підвищеними процентами, які нараховані з липня 2008 року у розмірі 40,35%, що в силу ст. 559 ЦК України є додатковою підставою для припинення поруки.

Посилаючись на наведене, вказав, що суд не звернув уваги на строк дії договору поруки та на збільшення обсягу відповідальності без згоди поручителя, а відтак дійшов помилкового висновку щодо задоволення вимог банку в частині стягнення заборгованості з поручителя.

У судовому засіданні ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав викладених у скарзі.

Представник ПАТ «Універсал Банк» Ткаченко Н.В. просила відхилити апеляційну скаргу посилаючись на те, що її доводи є безпідставними, а заочне рішення Подільського районного суду м. Києва законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які приймали участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.02.2008 р. між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 053-2008-253, за умовами якого банк надав ОСОБА_5 кредитні кошти у сумі 205 800,00 доларів США на придбання майна, а саме: трикімнатної квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

За змістом п. 1.1. кредитор зобов'язується надати позичальнику на умовах цього договору грошові кошти у сумі 205 800,00 доларів США, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 12,45 % річних в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Сторони погодили, що розмір базової процентної ставки може змінюватися згідно умов цього договору.

Згідно п. 2.4. кредитного договору, погашення основної суми кредиту та процентів здійснюється шляхом сплати позичальником щомісячних платежів. Датою погашення щомісячних платежів сторони розуміють останній робочий день, що передує «10» числу кожного місяця.

Пунктом 5.2.5. кредитного договору передбачено, що відповідно до ст.ст. 525 та 611 ЦК України сторони погодили, що у випадку настання будь-якої з обставин, зокрема, прострочення сплати чергового платежу за кредитом та/або процентів за користування кредитом понад 2 (двох) місяців, та направлення кредитором на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 30 календарних днів з дати відправлення кредитором вищевказаного повідомлення (вимоги) позичальнику, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 31 календарний день з дати відправлення кредитором позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту.

За змістом п. 8.1. зазначеного договору, будь-які повідомлення, які направляються сторонами одна одній в рамках цього договору, повинні бути здійснені в письмовій формі та будуть вважатися поданими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом або доставлені особисто на адресу сторін.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 13.02.2008 р. між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_4 укладено договір поруки № 053-2008-253-Р/1, за умовами якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_5 усіх його зобов'язань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №053-2008-253 від 13.02.2008 р., укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому (п. 1.1. договору поруки).

З наданого ПАТ «Універсал Банк» розрахунку убачається, що ОСОБА_5 не виконує зобов'язання за кредитним договором № 053-2008-253 від 13.02.2008 р., внаслідок чого станом на 29.08.2014 р. утворилася заборгованість у розмірі 241 350,31 доларів США, що за офіційним курсом НБУ складає 3 243 144,81 грн.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги доведені та підлягають задоволенню.

З таким висновком суду першої інстанції у повному обсязі погодитись не можна виходячи з наступного.

Частиною першою статті 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу, сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору (п. 1.3. договору поруки).

За змістом п. 1.4. договору поруки боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно п. 2.2. у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за основним договором кредитор має право пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обов'язковими для виконання поручителем на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом з повідомленням про його вручення).

Згідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

22.04.2009 р. та 18.06.2009 р. позивач направив ОСОБА_4 та ОСОБА_5, відповідно, вимоги про усунення порушень договору за місцем реєстрації, які повернулась без вручення у зв'язку із закінчення терміну зберігання, та не були виконані.

19.03.2010 р. Банк повторно направив вимогу-попередження ОСОБА_5 про необхідність усунути порушення умов кредитного договору та сплати процентів за користування кредитом, яку вона отримала 22.03.2010 р. проте її вимог не виконала.

Відповідно до п. 2.2 договору поруки поручитель на 10-й робочий день з дати відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом з повідомленням про його вручення), зобов'язаний погасити заборгованість боржника.

ОСОБА_4 зазначені вимоги позичальника не виконав.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки встановлено, що вона діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за кредитним договором (п. 4.2 договору поруки).

Пред'явивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов'язання, який настав 22.04.2010 року, й повинен був пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

02.11.2010 р. позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, тобто поза межами шестимісячного строку.

За таких обставин посилання в апеляційній скарзі на те, що кредитор не дотримався передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України строку звернення з позовом до суду до поручителя, а тому порука припинилася, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, твердження ОСОБА_4 про те, що суд першої інстанції не урахував збільшення обсягу відповідальності без згоди поручителя, що в силу ст. 559 ЦК України є додатковою підставою для припинення поруки є безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи та наданим ПАТ «Універсал Банк» розрахунком заборгованості (а.с.43-45).

Ураховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку про невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, у зв'язку з чим, в частині стягнення із ОСОБА_4 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором у загальній сумі 241 350,31 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 29.08.2014 р. еквівалентно сумі 3 243 144,81 грн. рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України , колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 р. в частині вирішення позовних вимог до ОСОБА_4 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в позові.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 21 грудня 2017 року.

Головуючий:Т.О. Невідома

Судді:Д.Р. Гаращенко А.А. Пікуль