Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 336/3139/16 Головуючий у 1 інстанції: Голубкова М.А.
Провадження № 22-ц/778/1899/17 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«15» серпня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Подліянової Г.С.,

секретар: Семенчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Запорізької регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини про визнання незаконними та скасування наказів про накладання дисциплінарного стягнення, визнання незаконним та скасування протоколу засідання профспілкового комітету в частині надання згоди на звільнення з роботи, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення допомоги по тимчасовій непрацездатності, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який протягом розгляду справи уточнив, до Запорізької регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07.04.1971 року на підставі наказу № 75 від 07.04.1971 року його було прийнято на посаду шофера Запорізької міської ветеринарної лабораторії.

01.02.1973 року на підставі наказу № 8 від 01.02.1973 року його було переведено на посаду завідуючого господарством Запорозької міської ветеринарної лабораторії, а 01.02.1988 року на підставі наказу № 15-к від 25.03.1988 року - на посаду завідуючого господарством загальновиробничого відділу Запорізької міської ветеринарної лабораторії.

21.04.2016 року на підставі наказу (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) № 16к/тр від 21.04.2016 року його було звільнено з посади завідуючого господарством Запорізької регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Підставою його звільнення з займаної посади є застосовані до нього догани, з якими він не погоджується.

Копії наказу про застосування заходу стягнення (догани) № 6к/тр від 19.02.2016 року та наказу (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) № 16к/тр від 21.04.2016 року, було отримано його представником за довіреністю в Запорізькій регіональній державній лабораторії ветеринарної медицини 13.05.2016 року.

З наказом № 6к/тр від 19.02.2016 року та наказом (розпорядженням) про припинення трудового договору (контракту) № 16к/тр від 21.04.2016 року його ознайомлено не було.

Копію наказу про застосування стягнення (догади) до завідуючого господарством ОСОБА_3 № 8к/тр від 02.03.2016 року, з яким він також не погоджується, та який оскаржує, відповідачем було направлено йому разом з іншими документами рекомендованим листом на його письмову заяву від 08.05.2016 року, лише 25.05.2016 року та отримано ним 30.05.2016 року.

Жодного письмового пояснення з приводу вказаних наказів він не надавав.

Діями відповідача йому спричинено моральну шкоду, яка полягає в позбавлені його права на працю, можливості заробляти, приниженні його честі та гідності, відчутті незахищеності через непередбачуване зниження достатку, погіршення стану здоров'я. моральну шкоду оцінює в 10 000 грн.

На підставі зазначеного просив: поновити строк звернення до суду з позовною заявою; визнати незаконним та скасувати наказ Запорізької регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини про застосування заходу стягнення (догани) до нього від 19.02.2016 р. № 6к/тр; визнати незаконним та скасувати наказ Запорізької регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини про застосування заходу стягнення (догани) до нього від 02.03.2016 № 8 к/тр; визнати незаконним та скасувати протокол засідання профспілкового комітету Запорізької регіональної державної лабораторії в частині його звільнення з посади завідуючого господарством Запорізької регіональної державної лабораторії за ч.3 ст. 40 КЗпП України; визнати незаконним та скасувати наказ (розпорядження) Запорізької регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини про припинення трудового договору (контракту) № 16к/тр від 21.04 .2016 р.; поновити його на посаді завідуючого господарством Запорізької регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини; стягнути з Запорізької регіональної державної ветеринарної медицини на його користь допомогу по тимчасовій непрацездатності за період з 22.04.2016 р. по 28.04.2016 р. у розмірі 796 грв.65 коп.; стягнути з Запорізької регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за 21.04.2016 р. та з 16.05.2016 р. по день постановлення рішення суду, але не менш ніж 20 573 грн. 77 коп., стягнути з Запорізької регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини на його користь моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2017 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_3 було прийнято з 07.04.1971 р. на посаду шофера Запорізької обласної ветеринарної лабораторії згідно наказу № 75 від 07.04.1971 р.

Наказом № 8 від 01.02.1973 р. ОСОБА_3 переведено на посаду завідуючого господарством Запорізької обласної ветеринарної медицини.

Статтею 21 КЗпП України визначено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженими ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою з підляганням внутрішньому, трудовому розпорядкові, в власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечити умови праці, необхідно для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з п.3 ст. 24 КЗпП України укладання трудового договору оформляється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівників на роботу.

На підставі наказу № 15 к від 25.03.1988 р. ОСОБА_3 переведено на посаду завідуючого господарством загальновиробничого відділу Запорізької обласної ветеринарної лабораторії в зв'язку зі зміною штатного розкладу.

26.04.2012 р. відповідно наказу № 66 від 26.04.2012 Головного управління ветеринарної медицини в Запорізькій області Державна установа «Запорізька обласна державна лабораторія ветеринарної медицини» перейменована на «Запорізьку регіональну державну лабораторію ветеринарної медицини».

21.04.2016 р. ОСОБА_3 звільнено з посади завідуючого господарством Запорізької регіональної державної лабораторії ветеринарної медицини на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором та правилами внутрішнього розпорядку (т.1, а.с.46).

Підставою для звільнення позивача за систематичне невиконання без поважних причин трудових обов'язків є наказ від 19.02.2016 р. № 6к/тр. про накладання догани, наказ від 02.03.16 р. № 8 к/тр. про накладання дисциплінарного стягнення у виді догани, акт від 21.04.2016 року за результатами обстеження стану технічних та виробничих приміщень Запорізької РДВЛВМ (т.1,а.с.142-143).

Факт відмови позивача від ознайомлення з наказом про звільнення та отримання трудової книжки підтверджується актом від 21 квітня 2016 року (т.1, а.с.141).

За змістом п.3 ст.40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках, зокрема систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

До Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою про скасування зазначених наказів позивач звернувся 01.06 2016 р.

Відповідно до ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного в місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верхового Суду України № 9 від 06.11.1992 р. встановлені ст.ст. 228, 223 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновляє або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст. 233 КЗпП України місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору. Якщо місячний чи тримісячний строк пропущено без поважних причин, у позові може бути відмовлено з цих підстав.

Оскільки при пропуску місячного і тримісячного строку у позові може бути відмовлено за безпідставністю вимог, суд з'ясовує не лише причини пропуску строку, а всі обставини справи та обов'язки сторін.

Поновлюючи позивачу строки звернення до суду, суд першої інстанції врахував те, що позивач перебував на лікарняному з 22.04.2016 р. по 25.04.2016 р. та з 26.04.2016 р. по 29.04.2016 р., з 04.05.2016 р. по 06.05.2016 р., 07.05.2016 р. по 11.05.2016 р., з 12.05.2016 р. по 30.05.2016 р., а отже дійшов обґрунтованого висновку про поважність причин пропуску строку.

Наказом директора підприємства від 03.07.2015р. №84-ос затверджено посадову інструкцію завідуючого господарством ЗРДЛВМ (т.1,а.с.40-41) та Правила внутрішнього трудового розпорядку (т.1, а.с.65-69).

Відповідно до розділу II посадової інструкції завідуючого господарством, затвердженої директором Запорізької РДЛВМ від 03.07.2015 р. від 03.07.2015 р. № 84 ос, завідуючий господарством: організує роботи з господарського обслуговування ЗРДЛВМ, забезпечує своєчасне прибирання приміщень, відповідно до санітарних норм та правил, а також прибирання прилеглих територій, забезпечує належне функціонування електромережі, каналізації тощо, організує виконання робіт з благоустрою, організує розробку та виготовлення проектної документації для ремонтних та будівельних робіт на території ЗРДЛВМ (що є додатком 4 до колективного договору Запорізької РДЛВМ), забезпечує зберігання технічних засобів і господарського інвентарю, його відновлення, поповнення і раціональну експлуатацію та інше.

За змістом Посадової інструкції завідуючий господарством безпосередньо підпорядковується директору ЗРДЛВМ (п.3) та має право вимагати від директора ЗРДЛВМ та завідуючих відділами сприяння у виконанні зобов'язань, передбачених посадовою інструкцією (розділ III) (т.1, а.с.40-41). З посадовою інструкцією позивач ознайомлений (т.1, а.с.177).

12.02.2016 р. комісією підприємства Запорізької РДЛВМ за участю ОСОБА_4 було проведено обстеження технічних та виробничих приміщень, що знаходяться на балансі ЗРДЛВМ та складено акт, яким встановлено:

- у будівлі по вул. Іванова 97: відсутність скла у віконній рамі, протікання даху; непрацюючі водопровідні крани; відсутність освітлення в коридорах

- у підвалі будівлі по вул. Іванова 95: відсутність освітлення; на стінах і стелажах сліди від протікання води; наявність побутового та будівельного сміття, старого лабораторного обладнання.

- у боксах №1,5,7 (відповідно) - наявність на зберіганні великої кількості сторонніх предметів та особистих речей; макулатури та дерев'яної тирси; металобрухту у вигляді списаного обладнання, а також протікання даху у боксах № 1,5.

Бокси №№4,6 та підвал не оглянуті за відсутності ключів у ОСОБА_3, бокс №2 не оглянуто, оскільки ключі загублені.

Комісією також було встановлено, що від завідуючого господарством ОСОБА_3 до директора ЗРДЛВМ не надходило будь-яких звернень, заявок відносно виділення коштів та будь-якого сприяння щодо приведення виробничих та технічних приміщень ЗРДЛВМ у належний стан (т.1, а.с.42-43).

Наказом № 66 к/тр від 19.02.2016 року до Завідуючого господарством РДЛВМ ОСОБА_3 було застосовано захід дисциплінарного стягнення - догану. Підставою для дисциплінарного стягнення є акт від 12.02.2016 року обстеження стану технічних та виробничих приміщень (т.1, а.с.42). З наказом № 6к/тр від 19.02.2016 року про застосування стягнення (догани) ОСОБА_3 був ознайомлений під підпис (т.1, а.с.44).

Від надання пояснень щодо виявлених порушень ОСОБА_3 відмовився, про що 19 лютого 2016 р. складено акт про відмову працівника від пояснень, який засвідчено підписами свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 ОСОБА_7 (т.1, а.с.152). Допитані в суді першої інстанції свідки підтвердили факт відмови ОСОБА_3 від дачі пояснень щодо порушень, виявлених актом обстеження.

Посилання позивача на те, що підставою до застосування дисциплінарного стягнення до нього є акт обстеження стану технічних та виробничих приміщень Запорізької РДЛВМ від 12.02.2015 року, якого не існує, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки, як вбачається з пояснень представника відповідача, та не спростовано позивачем, в тексті наказу має місце технічна описка щодо року видання наказу, а саме: замість акту від 12.02.2016 року підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності в наказі зазначено акт від 12.02.2015 року.

Довід апеляційної скарги про те, що будівля по вул. Іванова, 97, та гаражі, бокси, склади на території цієї будівлі позивачем не приймались за актом прийому-передачі, колегія суддів вважає неприйнятним з огляду на те, по-перше, відповідно до посадової інструкції завідуючий господарством організовує роботу з господарського обслуговування ЗРДЛВМ, без визначення певних об'єктів, по-друге, вказані будівлі були передані в оперативне управління ЗРДЛВМ та знаходяться на балансі ЗРДЛВМ на підставі наказу головного управління ветеринарної служби в Запорізькій області та акту-прийому передачі, який підписано директором Запорізької РДЛВМ Савченко Г.О., по-третє, матеріали справи містять інвентаризаційні відомості, які підписані ОСОБА_3 та в яких будівлі по АДРЕСА_1 закріплено за позивачем.

За результатами розгляду службової записки завідуючої хіміко-токсикологічним відділом ОСОБА_9 від 11.02.2016 року (т.1, а.с.117) встановлений факт невиконання ОСОБА_3 посадової інструкції та покладених директором підприємствам обов'язків щодо забезпечення хіміко - токсикологічного відділу скрапленим азотом у балонах, що призвело до перебоїв в здійсненні досліджень на наявність пестицидів у продукції (т.1, а.с.45).

Наказом № 8 к/тр від 02.03.2016 року до Завідуючого господарством РДЛВМ ОСОБА_3 було застосовано захід дисциплінарного стягнення - догану.

Від надання пояснень та ознайомлення з наказом № 8 к/тр від 02.03.2016 року ОСОБА_3 відмовився, про що було складені відповідні акти від 19 лютого 2016 року та від 02 березня 2016 р. (т.1, а.с.151-153).

Довід апеляційної скарги про те, що судом не враховано, що відповідно до посадової інструкції завідуючого господарством, яка не містить обов'язку щодо забезпечення хіміко-технологічного відділу скрапленим азотом, позивач не повинен був займатись його придбанням, колегія суддів вважає неприйнятним з огляду на таке.

Посадова інструкція завідуючого господарством передбачає організацію роботи з господарського обслуговування ЗРДЛВМ. За неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов'язків п.1 гл. ІV даної інструкції передбачена відповідальність зав. господарством.

Крім того, пунктом 3 Розділу І Посадової інструкції визначено, що завідуючий господарством безпосередньо підпорядковується директору ЗРДЛВМ.

Так, 11.12.2015 р. на засіданні керівництва, порядком денного якого є звіт про проведену роботу за минулий тиждень та план роботи на наступний тиждень директором ЗРДЛВМ Деревянком М.М. перед позивачем було поставлено завдання: привезти газ з м. Дніпропетровська. Жодних зауважень з боку ОСОБА_3 про те, що це не входить до його посадових обов'язків, протокол засідання керівництва не містить.

В матеріалах цивільної справи міститься накладна № 1659/ від 16.12.2015 року, де одержувачем 1 балону аргону спец відбір, 1 балону азоту спец відбір та 2 балонів ацетилену ПМ ГОСТ є ЗРДЛВМ є позивач (т.1, а.с.115), на зазначеній накладній міститься підпис ОСОБА_3, однак відповідно до накладної № 105 ОСОБА_3 передав ОСОБА_11 1 балон аргону спец відбір, 1 балон азоту спец відбір та 2 балони ацетилену ПМ ГОСТ лише 15.02.2016 року .

Посилання позивача на те, що за зазначеною накладною від 16.12.2015 року бухгалтерія несвоєчасно здійснила оплату, та за цих обставин газ не був своєчасно поставлений підприємству не заслуговує на увагу та спростовується матеріалами справи.

Відповідно до пункту 3.1 договору №1569 від 16.12.2015 року (т.1, а.с.241-245), укладеного між підприємством та ПАТ «Лінде Газ Україна» оплата за продукцію та її доставку здійснюється покупцем не пізніше 7 календарних днів з дати поставки, датою поставки вважається дата, зазначена у видатковій накладній.

В листі від 04 жовтня 2016 року ПАТ «Лінде Газ Україна», який в якості доказу був наданий суду позивачем ОСОБА_3, постачальник зазначає, що поставки здійснювались клієнтам згідно отриманих заявок та посилається на несприятливі погодні умови лише на початку лютого 2016 року (т.1, а.с.188).

До того, ж факт отримання заявки завідуючої хіміко-токсикологічним відділом ОСОБА_9 на придбання реактивів від 16.12.2016 року позивач не заперечував в суді першої інстанції, а його посилання на те, що вказану заявку він отримав лише 12.03.2016 року спростовується журналом реєстрації, з якого вбачається, що в цей день він отримав службову записку ОСОБА_9 про допущені ним порушення та накладною № 1659/ від 16.12.2015 року, яка містить його підпис.

Судом також встановлено, що 21.04.2016 року за результатами повторного обстеження стану технічних та виробничих приміщень Запорізької РДВЛВМ на підставі наказу від 19 квітня 2016 року «Про повторне обстеження стану технічних та виробничих приміщень Запорізької РДЛВМ» №65-ос складений відповідний акт, в якому зафіксовано не усунення порушень, які були виявлені під час обстеження 12.02.2016 року та не виконання ОСОБА_3 протоколу оперативної наради у директора ЗРДЛВМ від 12.04.2016року (т.1,а.с.142-143, 149-150).

Надати пояснення щодо обставин, встановлених в зазначеному акті, позивач відмовився, про що свідчить акт, складений 21 квітня 2016 року (т.1, а.с.140).

Доводи апеляційної скарги про те, що при звільненні було порушено вимоги ч.ч.1-3 ст.43 КЗпП України щодо не направлення йому запрошень на засідання профспілкового комітету спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що ОСОБА_13 двічі запрошувався на засідання профспілкового комітету (т.1, а.с.133, 137), проте від отримання зазначених повідомлень останній відмовився, про що складались відповідні акти (т.1, а.с.132,136).

Таким чином, судом першої інстанції були досліджені всі обставини накладання на позивача дисциплінарних стягнень та порядок його звільнення за систематичне невиконання без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудових обов'язків або правил внутрішнього трудового розпорядку, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що застосування до позивача дисциплінарних стягнень у виді догани та його звільнення за ч.3 ст. 40 КЗпП України відбулось без порушень трудового законодавства, підстав для поновлення ОСОБА_3 на посаді завідуючого господарством Запорізької регіональної державної лабораторії ветеринарної служби відсутні.

Посилання позивача на те, що трудова книжка позивачу була вручена 16.05.2016 р. невчасно, спростовується наданими суду документами: листом ЗРДЛВМ на ім'я ОСОБА_3, датованого 22.04.2016 р., де його запрошують прийти для отримання трудової книжки, а також копією поштового повідомлення на ім'я ОСОБА_3, де власноручно позивачем вказана дата отримання листа - 27.04.2016 р., а отримав ОСОБА_3 трудову книжку 28.04.2016 р., тобто без будь-яких порушень норм трудового законодавства.

У разі відмови судом першої інстанції у задоволенні первісних позовних вимог позивача ОСОБА_3 у цій справі (про визнання незаконними та скасування наказів про накладання дисциплінарного стягнення, визнання незаконним та скасування протоколу засідання профспілкового комітету в частині надання згоди на звільнення з роботи, визнання незаконним та скасування наказу про звільнення з роботи), похідні від них позовні вимоги позивача у цій справі (про поновлення на роботі, стягнення допомоги по тимчасовій непрацездатності, середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди) також не підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги, в яких ОСОБА_14 повторює обставини, якими обґрунтовував позов, є неспроможними, були предметом дослідження суду першої інстанції, з висновками якого погодилась і колегія суддів, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.304,307,308,313-315,319 ЦПК України,колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14 лютого 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: