Справа № 676/1782/17
Номер провадження 2/676/1289/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року

Кам'янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Семенюк В.В.

при секретарі - Бандурі І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кам'янець-Подільському цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ,-

В С Т А Н О В И В:

06.04.2017 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 909 671 грн.42 коп..

В обґрунтування позову позивач вказує, що 22.02.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідач ОСОБА_1 уклали Генеральний договір № 890/65-ГД 14. Відповідно до п.1 Генерального договору позивач зобовязався надавати відповідачу грошові кошти у гривнях та/або доларах США, Євро в межах загального ліміту, що дорівнює або є еквівалентним 2 000 000 грн.00 коп.

02.04.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідач уклали договір кредиту №890/163-НКЛ 20.

09.03.2010 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» за рішенням Загальних зборів акціонерів.

Відповідно до п.1.1. позивач надав відповідачу у тимчасове користування, на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру, у використання грошові кошти в сумі 492 000,00 грн..

В порушення п.1.1. Кредитного договору, відповідач зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 22.03.2017 року має прострочену заборгованість, а саме: 409 995 грн.76 коп. - за кредитом, 393 855грн.30 коп. за відсотками; 57 399 грн.40 коп. інфляційні витрати за кредитом, 48 420 грн.96 коп. інфляційні витрати за відсотками. Крім того, станом на 22.03.2017 року, розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту, становить 133 203 грн.06 коп., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків, становить 113 337 грн.97 коп..

Позивач просить стягнути з відповідача на його користь станом на 22.03.2017 року, 909 671 грн.42 коп. заборгованості, а саме: 409 995 грн.76 коп. - за кредитом, 393 855грн.30 коп. за відсотками; 57 399 грн.40 коп. інфляційні витрати за кредитом, 48 420 грн.96 коп. інфляційні витрати за відсотками, 13 645 грн. 07 коп. витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача ОСОБА_2 подав до початку судового засідання заяву, в якій просить розгляд справи проводити в ї його відсутності. Позов підтримує, просить задовольнити позов у повному обсязі. Щодо застосування строків позовної давності, вважає, що така вимога відповідача не підлягає задоволенню, посилаючись на те, що заборгованість по відсотках за період з 21.03.2014 року по 21.03.2017 року становить 233 697 грн.57коп. (тіло кредиту 409 995 грн.75 коп. ?19%?3 роки). Квитанції, щодо проплати ОСОБА_1 по відсотках за період з 05.08.2013 року по 30.04.2014 року, надати не має можливості, в звязку з їх відсутністю.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 подав до початку судового засідання заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності та відповідача. Позовні вимоги не визнає з підстав пропуску позивачем строку позовної давності, оскільки останній платіж відповідачем ОСОБА_1 був проведений 09.01.2014 року, додаткова угода у вигляді не відновлювальної кредитної лінії №890/163-НКЛ 20 до Генерального договору №890/65-ГД 14 від 22.02.2008 року була підписана 02.04.2008 року, а позов предявлений 06.04.2017 року після спливу трьох річного терміну позовної давності. Крім того, позивачем до позовної заяви доданий розрахунок заборгованості відповідача за кредитним договором №890/163-НКЛ 20 від 20.04.2008 року за період з 02.04.2008 року по 18.07.2013 року, тобто після спливу строків позовної давності.

Суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних матеріалів та заяви, наданої представником відповідача.

Суд розглядає справу у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22.02.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідач ОСОБА_1 уклали Генеральний договір №890/65-ГД 14. Відповідно до п.1 Генерального договору позивач зобовязався надавати відповідачу грошові кошти у гривнях та/або доларах США, Євро в межах загального ліміту, що дорівнює або є еквівалентним 2 000 000 грн.00 коп.

02.04.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідач уклали Додаткову угоду у вигляді ОСОБА_4 не відновлювальної кредитної лінії №890/163-НКЛ 20 до Генерального договору №890/65-ГД 14 від 22.02.2008 року.

09.03.2010 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» змінено на Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» на підставі рішення Загальних зборів акціонерів.

Відповідно до п.1.1. Додаткової угоди, позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 492 000,00 грн..

Відповідно до п.1.1.2 Додаткової угоди, повернення кредиту буде здійснюватися рівними частинами в сумі 7 009,35 грн. не пізніше 05 числа, кожного місяця, починаючи з травня 2009 року та з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 21.02.2018 року в сумі 7 008,90 грн. на умовах, визначених ОСОБА_4. При цьому, у разі, якщо день повернення кредиту припадає на неробочий день кредитора, то днем повернення кредиту вважається попередній робочий день кредитора.

Відповідно п.4.1. Додаткової угоди, у разі прострочення позичальником строків погашення кредиту (його частини) та/або сплати процентів, комісій, зазначених у п.п.1.1.,2.4,2.5,3.3.14. цього ОСОБА_4, позичальник сплачує кредитору пеню в національній валюті в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діє у період невиконання зобовязань за цим ОСОБА_4, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, починаючи з наступного дня за днем прострочення.

Пункт 4.5 Додаткової угоди визначає обовязок позичальника, у випадку порушення зобовязань, достроково погасити заборгованість за ОСОБА_4, включаючи проценти, комісії, тощо.

Відповідно до ОСОБА_4 кредиту №890/163-НКЛ 20 від 02.04.2008 року ПАТ «Укрсоцбанк» просить стягнути з ОСОБА_1 909 671 грн.42 коп. заборгованості станом на 22.03.2017 року, а саме: 409 995 грн.76 коп. за кредитом, 393 855грн.30 коп. за відсотками; 57 399 грн.40 коп. інфляційні витрати за кредитом, 48 420 грн.96 коп. інфляційні витрати за відсотками, які він заборгував у період з 02.04.2008 року по 18.07.2013 року, де зазначено останню дату погашення кредиту - 17.07.2013 року в сумі 4 201,40 грн., останнє погашення нараховаих відсотків відбулося 27.04.2012 року в сумі 40 000,00 грн., що підтверджується наданим позивачем ОСОБА_5 вимог банку, у зв»язку із неповерненням кредиту

ОСОБА_1 Крім того, в даному ОСОБА_5 у таблиці погашення нарахованих відсотків зазначені суми погашення: 01 грн.51 коп. 05.08.2013 року, 03 грн.58 коп. 02.09.2013 року, 03 грн.04 коп. - 30.09.2013 року, 0 грн.43 коп.09.10.2013 року, 03 грн.58 коп. 15.11.2013 року, 02 грн.51 коп. 31.01.2014 року, 03 грн.19 коп. 28.02.2014 року, 03 грн.53 коп.- 31.03.2014 року, 03 грн.42 коп. 30.04.2014 року, які відповідач не визнає, оскільки такі проплати не здійснював, а позивач квитанції на вказані проплати надати не може.

Відповідач та його представник заявили клопотання про застосування строку позовної давності щодо стягнення зазначеної заборгованості, посилаючись на те, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №890/163-НКЛ 20 від 20.04.2008 року в сумі 909 671 грн.42 коп., додавши до позовної заяви розрахунок заборгованості за період з 02.04.2008 року по 18.07.2013 року, а позов предявлений 06.04.2017 року - після спливу трьох річного терміну позовної давності.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України ,за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі №6-2420цс15, позовна давність є строком предявлення позову, як безпосередньо особою право якої порушене, так і тими субєктами, які уповноважені 65 законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).

У постановах Вищого господарського суду України від 12 грудня 2012 року та від 7 березня 2013 року, суди застосовуючи ч. 3 ст. 254, ч. 5 ст. 261, ст. ст. 256, 257, 267 ЦК України дійшли висновку про те, що оскільки у кредитному договорі передбачено, що його виконання здійснюється частинами відповідно до графіку погашення кредиту, то початок перебігу позовної давності для стягнення кредиту і процентів за користування кредитом є день, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, однак не сплатив його, і відповідно загальна позовна давність застосовується до кожного щомісячного простроченого платежу, який був визначений графіком.

Судом встановлено, що відповідно до ОСОБА_4 кредиту №890/163-НКЛ 20 від 02.04.2008 року заборгованість ОСОБА_1В перед ПАТ «Укрсоцбанк» становить 909 671 грн.42 коп., а саме: 409 995 грн.76 коп. за кредитом, 393 855грн.30 коп. за відсотками; 57 399 грн.40 коп. інфляційні витрати за кредитом, 48 420 грн.96 коп. інфляційні витрати за відсотками, яка утворилась за період з 02.04.2008 року по 18.07.2013 року, що підтверджується доданим позивачем ОСОБА_5 вимог банку, у зв»язку із неповерненням кредиту ОСОБА_1, з якого вбачається, що останній платіж ( припинення погашення кредиту ОСОБА_1В.) відбувся 17.07.2013 року в сумі 4 201,40 грн., останнє погашення нарахованих відсотків відбулося 27.04.2012 року в сумі 40 000,00 грн., що відповідач та його представник не заперечує.

Крім того, судом встановлено, що в даному ОСОБА_5 у таблиці погашення нарахованих відсотків зазначені суми погашення: 01 грн.51 коп. 05.08.2013 року, 03 грн.58 коп. 02.09.2013 року, 03 грн.04 коп. - 30.09.2013 року, 0 грн.43 коп.09.10.2013 року, 03 грн.58 коп. 15.11.2013 року, 02 грн.51 коп. 31.01.2014 року, 03 грн.19 коп. 28.02.2014 року, 03 грн.53 коп.- 31.03.2014 року, 03 грн.42 коп. 30.04.2014 року, які відповідач не визнає, оскільки такі проплати не здійснював, а позивач квітанції, а саме документи, які підтверджують проплату вказаних сум відповідачем, надати не може, про що заявив представник ПАТ «Укрмоцбанку» ОСОБА_2 письмово 30.11.2017 року.

Відповідно до п.1.1.2 Додаткової угоди, повернення кредиту буде здійснюватися рівними частинами в сумі 7 009,35 грн. не пізніше 05 числа, кожного місяця, починаючи з травня 2009 року та з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 21.02.2018 року в сумі 7 008,90 грн. на умовах, визначених ОСОБА_4. При цьому, у разі, якщо день повернення кредиту припадає на неробочий день кредитора, то днем повернення кредиту вважається попередній робочий день кредитора, тому, враховуючи, що останній платіж відбувся 17.07.2013 року, то початок перебігу позовної давності для стягнення кредиту і процентів за користування кредитом є день 05.08.2013 року, коли боржник повинен був сплатити черговий платіж, однак не сплатив його.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, позивач не надав суду докази, які підтверджують факт звернення його до суду у межах строку позовної давності.

Зі змісту позовних вимог та доданих до позовної заяви документів встановлено, що заборгованість утворилась за період з 02.04.2008 року по 18.07.2013 року і останній платіж (сума погашення кредиту) ОСОБА_1 відбувся 17.07.2013 року в сумі 4 201,40 грн. , а з позовом до суду позивач звернувся 06.04.2017 року, тому трирічний строк, у межах якого особа може звернутись до суду про стягнення заборгованості, пройшов.

Позовна давність, встановлена законом може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 259 ЦК України). Згідно із ч.ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

В Генеральному договорі №890/65-ГД 14 від 22.02.2008 року та Додатковій угоді у вигляді ОСОБА_4 не відновлювальної кредитної лінії №890/163-НКЛ 20 до Генерального договору №890/65-ГД 14 від 22.02.2008 року, домовленості щодо збільшення строку позовної давності між сторонами немає.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Вищенаведені обставини в контексті з днем пред'явлення позову до суду (06.04.2017 року) та вказаними доводами щодо необхідності застосування строку позовної давності, є процесуально-правовими підставами відмови в позові про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до п.11 Постанови Пленуму ВС України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року №14 , встановивши, що у строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

На підставі вищевикладеного, та враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що в позові слід відмовити з підстав пропущеного строку без поважних причин для звернення до суду.

Керуючись ст.ст. 197, 213 - 215, 360-7 ЦПК України, ст.ст. 257, 261, ч. 3,4 ст.267 ЦК України суд, правовими позиціями ВСУ, -

В И Р І Ш И В:

В позові Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Хмельницької області через Камянець-Подільський міськрайонний суд на протязі 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду : Семенюк В. В