Справа № 408/1698/17
№ 2/408/681/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2017 року Біловодський районний суд Луганської області,

в складі: головуючого-судді: Кускової Т.В.

при секретарі Соломіній І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Біловодська Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

В обгрунтування позову вказує, що з відповідачем по справі вона перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано в 2006 році. Від шлюбу у них є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу залишився проживати з нею, і знаходиться на її утриманні. За рішенням Біловодського районного суду Луганської області відповідач виплачував аліменти на сина до досягнення нею повноліття 02 листопада 2015 року. Синові виповнилося 18 років, і відповідач припинив виплату аліментів. В даний час ОСОБА_3 є студентом Луганського національного університету вм. В.Даля (денна форма навчання).

У зв'язку з важким матеріальним становищем їй одній складно навчати сина в навчальному закладі, а відповідач в змозі допомогти синові здобути освіту, добровільно матеріальної допомоги не надає, не цікавиться потребами дитини.

Просила суд з стягнути з відповідача в розмір 1/ 4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця з індексацією відповідно до закону, так як син потребує коштів для придбання продуктів харчування, проїзду в транспорті, оплати за проживання (в даний момент 1400 грн.), придбання підручників, канцелярських товарів, придбання лікарських препаратів.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та вказав, що він немає можливості сплачувати аліменти на повнолітнього сина, оскільки він є пенсіонером, його пенсії не вистачає навіть на сплату комунальних послуг, інших доходів в нього не має. Також додатково вказав, що він по можливості щомісячно надає сину допомогу в розмірі 200-300 грн. Просив суд відмовити в задоволенні клопотання.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позов, пояснив, що він дійсно навчається і йому потрібні кошти. Не заперечував факт надання відповідачем йому коштів в добровільному порядку та отримання ним стипендії у навчальному закладі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши обставини та дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що від шлюбу у сторін по справі народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на даний час є повнолітнім та зі слів сторін, продовжує навчатись.

Згідно із ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Вiдповiдно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення алiментiв мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

Відповідно до роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року № 3, обов'язок батьків утримувати повнолiтнiх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно вiд форми навчання), виникає за обов'язкової сукупностi таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 рокiв; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матерiальнiй допомозі; наявність у батькiв можливостi надавати таку допомогу.

З огляду на викладене, однією з обовязкових умов, за яких можливе покладання на батьків обовязку по утриманню повнолітньої дитини, є їх спроможність надавати таку допомогу.

Як зазначено у ст.200 СК України,суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Згідно посвідчення довідки №№ відповідач є пенсіонером за вислугою років, розмір пенсії становить 2076, 83 щомісячно.

Також, суд звертає увагу на ту обставину, що відповідач щомісячно добровільно надає допомогу сину, що не заперечується сторонами.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку що відповідач ОСОБА_2 немає можливості сплачувати аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчатись та отримує стипендію, тому в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60-64, 88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд Луганської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Головуючий суддя: Кускова Т.В.