Справа №266/3076/17
Провадження№ 2/266/947/17
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

21 серпня 2017 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись з заявою ОСОБА_2 за позовом до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2017 року до Приморського районного суду м. Маріуполя подана позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, обєктом спільної сумісної власності якого є будинок №18 по провул. Єнісейському в м. Маріуполі з усіма надвірними спорудами та земельна ділянка, площею 0,0479 га, де вони розташовані.

Отже, позивачем заявлено вимого майнового характеру щодо нерухомого майна, що є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши додані до позову матеріали, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху, як подану без дотримання вимог, встановлених ст. ст.119, 120 ЦПК України, та без сплати судового збору за її подання до суду.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, а відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви необхідно додавати документ, що підтверджує сплату судового збору, розмір якого, відповідно до пп.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за заявами майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але неменше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.80 ЦПК України, ціна позову у позовах про визнання права власності на майно визначається вартістю майна.

Розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням загальної вартості спірного майна на час розгляду справи, розмір якої і буде становити ціну позову.

При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України такий обов'язок покладається на позивача.

У поданій заяві позивачем зазначено ціну позову в сумі 246 677,14 гривень, що не відповідає загальній вартості спірного майна, оскільки є меншою за своїм розміром, ніж вартість спірного домоволодіння, яка визначена у доданому до заяви звіті про оцінку нерухомого майна від 07.06.2017 року, та становить суму в розмірі 1316031 гривень.

Таким чином, ціна позову визначена позивачем без дотримання вимог закону, оскільки не відповідає розміру загальної вартості спільного майна, що підлягає поділу, а саме - домоволодіння з усіма надвірними спорудами та земельної ділянки, вартість якої позивачем взагалі не визначена, та на її підтвердження документів не надано.

Також, позивачем не доданий й документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому законом розмірі, що розраховується також виходячи із загальної вартості спірного майна, що є ціною позову.

Крім того, слід зазначити, що суди, відповідно до ст. 15 ЦПК України, розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, та згідно п.3 ч. 2 ст. 119 ЦПК України - позовна заява повинна містити відповідний зміст позовних вимог.

Всупереч зазначених положень, позивачем в прохальній частині позовної заяви предявлено вимогу про визнання права власності на спірне майно без зазначення особи, на користь якої це право підлягає захисту, а також предметного змісту вимог щодо поділу спільного майна між подружжям.

Таким чином, встановивши, що позовна заява подана без додержання вимог, у статті 119 ЦПК України, та не сплачено судовий збір, у відповідності з вимогами ст. 121 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху до усунення позивачем вказаних недоліків, а саме: визначення змісту позовних вимог, після чого слід визначити та вказати в заяві ціну позову в розмірі загальної вартості спірного майна, та надати документ, що підтверджує сплату судового збору, в розмірі, встановленому за подання заяв майнового характеру, що становить 1 відсоток від ціни позову, та у межах граничних розмірів, визначених у пп.1 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з наданням позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За наслідками ч.2 ст. 121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали у встановлений строк виконає вимоги, зазначені судом та сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст, ст. 119,121 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

У разі невиконання ухвали протягом визначеного строку, позовна заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Митрофанова Є. Г.