Справа №203/3948/17
Провадження №2/0203/1374/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2017 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікян М.О.,

при секретарі Шаповал Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про забезпечення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право вимоги до спадкоємців,

у с т а н о в и в:

20 жовтня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право вимоги до спадкоємців. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18.03.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є відповідач) та матірю позивачки ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_3 отримала грошові кошти в сумі 81 900,00 доларів США, зобовязавшись повернути їх у порядку та строки, визначені договором. Кредит був забезпечений іпотекою, предметами якої стали будинок №38 по вул. Байкальській в м. Дніпрі та відповідна земельна ділянка, які належали ОСОБА_3 Того ж дня між сторонами кредитного договору також було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя. Кредитний договір також був забезпечений порукою третьої особи. 28.03.2008 року ОСОБА_3 померла, про що відповідач був своєчасно повідомлений. Між тим, дотепер відповідач не висунув спадкоємцям позичальника за кредитним договором вимоги, у звязку втратив таке право. Викладене стало причиною звернення позивача до суду із цим позовом (а.с.а.с. 1 7).

У судовому засіданні позивачка звернулася до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві вчиняти дії із заміни кредитора за кредитним договором, а також укладати договори з передачі прав та обовязків іншим особам. Третя особа підтримала заявлене клопотання.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти забезпечення позову.

Заслухавши думки позивачки, представника відповідача, третьої особи, вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку про те, що клопотання про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є відповідач) та матірю позивачки ОСОБА_3 дійсно було укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_3 отримала грошові кошти в сумі 81 900,00 доларів США, зобовязавшись повернути їх у порядку та строки, визначені договором. Кредит був забезпечений іпотекою, предметами якої стали будинок №38 по вул. Байкальській в м. Дніпрі та відповідна земельна ділянка. Того ж дня між сторонами кредитного договору також було укладено договір про задоволення вимог іпотекодержателя. (а.с.а.с. 8 19, 21).

28 березня 2008 року ОСОБА_3 померла, після чого спадщину прийняла позивачка та третя особа.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що претензії позивачки можуть бути обґрунтовані, а невжиття заходів із забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у справі, порушити законні права останньої в разі ухвалення рішення на її користь, суд вважає за необхідне забезпечити позов.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК позов забезпечується, у тому числі забороною вчиняти певні дії.

Зважаючи на зміст приведених норм та встановлені судом обставини, суд вважає за необхідне забезпечити позов шляхом заборони відповідачеві вчиняти дії із заміни кредитора за кредитним договором. У решті клопотання необхідно відхилити, оскільки воно по суті дублює першу його частину.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 258 260 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Клопотання про забезпечення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», третя особа ОСОБА_2, про визнання особи такою, що втратила право вимоги до спадкоємців, задовольнити частково.

Заборонити Публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, 1Д, ) учиняти будь-які дії, спрямовані на заміну кредитора за кредитним договором від 18 березня 2008 року №DNUHGA, укладеним між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та ОСОБА_3 (місто Дніпро, вулиця Смоленська, 42, РНОКПП НОМЕР_1).

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів від дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала підлягає пред'явленню до виконання протягом трьох років від дня її постановлення.

Ухвала набрала законної сили 18 грудня 2017 року.

Повна ухвала складена 19 грудня 2017 року.

Суддя М.О. Католікян