Справа № 597/1101/17
Провадження № 2/597/482/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2017 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Торської І.В.

з участю секретаря Фаринник Г.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Заліщики справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

11 жовтня 2017 року до суду надійшла позовна заява від ОСОБА_1 до ОСОБА_3, в якій позивачка просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину будинковолодіння та за заповітом після смерті ОСОБА_5 на 1/2 частину будинковолодіння.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що після смерті ОСОБА_4, яка померла 18.05.2014 року та після смерті 08.02.2009 року ОСОБА_5 відкрилась спадщина на будинковолодіння, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, вона не може оформити спадкових прав в нотаріальному порядку, а тому змушена звернутись до суду.

Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав та мотивів викладених в позовній заяві та поясненнях наданих в судовому засіданні.

Представник відповідача в судовому засіданні з позовом згідний.

Заслухавши позивачку, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

08.02.2009 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії №079391 від 09.02.2009 року.

18.05.2014 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії № 169565 від 21.05.2014 року.

Згідно свідоцтва про народження серії V-УР №0855155 батьками ОСОБА_6 є ОСОБА_5 та ОСОБА_4, яка після одруження змінила прізвище на ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтва про народження серії І-ИД №273591 батьками ОСОБА_7 є ОСОБА_8 та ОСОБА_3.

Позивачка є спадкоємицею другої черги за законом після смерті 18.05.2014 року її бабусі ОСОБА_4.

24.07.2004 року ОСОБА_7 одружилась із ОСОБА_9 та змінила прізвище на Верхола.

За життя ОСОБА_5 склав заповіт, який посвідчений секретарем Дунівської сільської ради 15.10.2007 року, зареєстрований в реєстрі за №24, відповідно до якого все своє майно заповів ОСОБА_1.

Спадкове майно після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4 складається із будинковолодіння , яке розташоване в с.Вигода по вул.Лісова, №23, Заліщицького району, Тернопільської області, вартістю 108018 грн. Та складається із житлового будинку А, тамбуру а, літньої кухні Б, тамбуру б, стайні В, огорожі І, воріт з хвірткою ІІ, відмостки ІІІ та належало до колгоспного двору.

Відповідно до довідки Дунівської сільської ради від 23.11.2017 року №986, в колгоспному дворі в с. Вигода по вул.Лісова,23 станом на 01.07.1990 року членами двору були: ОСОБА_5 1924 року голова двору та ОСОБА_4.

Згідно рішення №412 від 19.10.2011 року Заліщицького районного комунального госпрозрахункового бюро технічної інвентаризації ОСОБА_1 відмовлено в реєстрації права власності на будинковолодіння після смерті ОСОБА_5.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про власність» майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім'ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними.

Пунктом 6 (абзаци а, б) Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (із змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) визначено, що до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Враховуючи те, що станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору були ОСОБА_10 та ОСОБА_4, то кожному із них фактично належала 1/2 частина колгоспного двору.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24.06.1993 року №4 Про практику розгляду судами України справ про спадкування, та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22.12.1995 року №20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, правила ст.563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Заліщицького районного нотаріального округу ОСОБА_11 №614/01-16 від 22.09.2017 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті 18.05.2014 року ОСОБА_4, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на імя спадкодавиці, інші спадкоємці із заявою про прийняття спадщини не звертались.

Вирішуючи дані позовні вимоги, суд виходить із того, що дані правовідносини є спадковими, а позивачка позбавлена права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, тому її право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом його визнання відповідно до вимог положень п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Статтею 1218 України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємицею за заповітом після померлого ОСОБА_5 та за законом після смерті ОСОБА_4. Позивачка фактично прийняла спадщину, вступивши в управління спадковим майном, у відповідності до 1268 ЦК України, так як проживає у житловому будинку та продовжувала проживати протягом 6-ти місяців після смерті спадкодавців, довідка Виконавчого комітету Дунівської сільської ради №855 від 04.10.2017 року.

Крім позивачки, іншим спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 є відповідачка по справі ОСОБА_3, однак спадщини не прийняла і на спадкове майно не претендує.

Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Приймаючи до уваги, що позивачка є спадкоємцем майна, згідно заповіту і за законом і прийняла спадщину, інші особи не претендують на спадок, до неї правомірно перейшли права та обов'язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст.3, 10, 11, 60, 212, 215, 223, 294, Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 328, 1218, 1222, 1268 Цивільного кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителькою с.Дунів, Заліщицький район, Тернопільська область, ідентифікаційний код НОМЕР_1, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 18.05.2014 року та за заповітом після смерті ОСОБА_5, який помер 08.02.2009 року право власності на садибний (індивідуальний) житловий будинок, який розташований в с.Вигода по вул.Лісова, №23, Заліщицького району, Тернопільської області, вартістю 108018 грн. та складається із житлового будинку А, тамбуру а, літньої кухні Б, тамбуру б, стайні В, огорожі І, воріт з хвірткою ІІ, відмостки ІІІ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Заліщицький районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя І.В. Торська