Номер провадження: 22-ц/785/6405/17
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум»на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16 травня 2017 року по цивільній справі за скаргою ПАТ «Банк Форум» до старшого державного виконавця ВПВР УДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, заінтересована особа ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року ПАТ «Банк Форум»звернулося до суду зі скаргою до старшого державного виконавця ВПВР УДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, заінтересована особа ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на те, що 08 грудня 2016 року старший державний виконавець ВПВР управління державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області Цинєв В.О., по виконавчому провадженню №51428617 виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, а саме, виконавчого листа Приморського районного суду м. Одеси №522/16660/14-ц виданого 26 квітня 2016 року про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2, в якій посилався на те, що на вищевказану квартиру було накладено арешт ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2009 року по справі №2-10265/09 та ухвалою Київського районного суду м. Одесі від 16 квітня 2010 року, що унеможливлює звернення стягнення на зазначену квартиру, а тому, відповідно до п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу.

Також скаржник зазначив, що ухвали, якими було накладено арешт на майно: а саме на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2, були скасовані ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23.05.2013 року та ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07.10.2013 року ще до винесення постанови державним виконавець про повернення виконавчого документу стягувачу від 08 грудня 2016 р. Іпотека на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_2, зареєстрована в реєстрі іпотек 24 липня 2008 року. Арешт на вказану квартиру, з метою забезпечення вимог третіх осіб, був зареєстрований пізніше в 2009 році та 2010 році. Таким чином ПАТ «Банк Форум» має пріоритетне право іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.

Крім того, скаржник зазначив, що 01 грудня 2016 року на адресу ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській обл. було відправлено заяву про заборону виїзду за кордон боржника ОСОБА_2 Проте старший державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Цинєв В.О. замість розгляду заяви стягувача ПАТ «Банк Форум» про заборону виїзду за кордон боржнику ОСОБА_2, повернув виконавчий документ та заяву про заборону виїзду за кордон боржника залишив без розгляду. Тобто постановляючи постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець ухиляється від виконання своїх зобов'язань про розгляд заяв виконавчого провадження, що стало підставою для звернення до суду з даною скаргою.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 травня 2017 року в задоволенні скарги ПАТ «Банк Форум» до старшого державного виконавця ВПВР УДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю заінтересованої особи ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, скасування постанови та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою задовольнити скаргу, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

За змістом п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відмовляючи у задоволені скарги, суд першої інстанції виходив з того, що повертаючи виконавчий документ старший державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ в Одеській області Цинєв В.О. виконав вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та перевірив дійсність ухвал про накладання арешту на майно, на яке звертається стягнення, про що свідчить запис про накладання арешту на майно.

Однак з таким висновком, колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов'язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 37 та ч. 3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що включає можливість виконання відповідного рішення. У разі звернення стягнення на об'єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з'ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки чи перебуває це майно під арештом.

Судом встановлено, що 08 грудня 2016 року старший державний виконавець ВПВР управління державної виконавчої служби ГТУ юстиції в Одеській обл. Цинєв В.О. по ВП №51428617, виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, а саме, виконавчого листа Приморського районного суду м. Одеси №522/16660/14-ц виданого 26 квітня 2016 року про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартира АДРЕСА_1, що належить на праві ОСОБА_2, визначений спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах за ціною визначеною на підставі оцінки майна, що буде проведена належним суб'єктом оціночної діяльності, що буде призначено в порядку визначеною на підставі оцінки майна, що буде проведена незалежним суб'єктом оціночної діяльності, що буде призначено в порядку визначеному Закону України «Про виконавче провадження», за рахунок вартості майна на яке звернене стягнення та задоволено вимоги ПАТ «Банк Форум» за кредитним договором №0143/08/08-Nvвід 24 липня 2008 року в загальній сумі 6 902 085,69 грн.

Повертаючи виконавчий документ старший державний виконавець ВПВР управління державної виконавчої служби ГТУ юстиції в Одеській області Цинєв В.О. обґрунтовано посилався на те, що за боржником зареєстровано квартиру за адресою: АДРЕСА_1, на яку було накладено арешт ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2009 року по справі №2-10265/09 (запис №3449123) та ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2010 року (запис №3248273), що унеможливлює звернення стягнення на зазначену квартиру. З огляду на вищевикладене, на підставі п.9 ч.1 ст.37, 50 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем відділу законно було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 08 грудня 2016 року.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що згідно інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно, за боржником зареєстровано квартиру за адресою: АДРЕСА_1, на яку було накладено арешт ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2009 року по справі №2-10265/09 (запис №3449123) та ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16 квітня 2010 року (запис №3248273).

Арешт накладений ухвалою Приморського райцонного суду м. Одеси від 14 серпня 2009 року було скасовано ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 23 травня 2013 року (а.с. 60).

Арешт накладений ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 15 квітня 2010 року, було скасовано ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2013 року (а.с. 61).

На підставі ухвал про скасування арештів, записи про накладення арешту були виключені, що підтверджується інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 20.06.2017 року (а.с.140-149).

У відповідності до цього витягу, обтяження за № 3358067 було припинено 13.11.2013 року, на підставі ухвали Київського районного суду м. Одеси від 07.10.2013 року (а.с. 142), а обтяження за № 3448273, було припинено 19.11.2013 року, на підставі ухвали Апеляційного суду Одеської області від 23 травня 2013 року (а.с. 143).

Відповідно до ч.1 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Суд, вирішуючи скаргу по суті, неповно з'ясував обставини справи, оскільки не дослідив матеріали в повному обсязі, не перевірив інформацію з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Під час нового розгляду справи суду першої інстанції необхідно перевірити надані довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, дослідити матеріали виконавчого провадження і залежно від встановленого, прийняти законне та обґрунтоване судове рішення.

За змістом п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За змістом пункту 2 частини першої статті 324 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов'язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13 - 18, 20, 24 - 29, 31 - 33 частини першої статті 293 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Отже, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України по справі 6-116цс16 за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування норм матеріального права.

Частиною 1 статті 360-7 ЦПК України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

У відповідності до ст. 324 ЦПК України ухвала апеляційного суду Одеської області не перешкоджає подальшому руху справи і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум»- задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16 травня 2017 року - скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий______________________________________О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________Ю.І. Кравець