ун.№759/9604/16-ц
пр.№2/759/662/17
22 листопада 2017 року м. Київ
Святошинський районний суд м. Києва
у складі: головуючого судді Ул'яновської О.В.,
секретаря Чернишук К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про стягнення неустойки (пені) у зв'язку з несплатою аліментів,
Позивач в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі (а.с. 54, 61).
Відповідач у судові засідання не з'явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, заперечень щодо предмету позову не надавав (а.с. 24, 41, 52-53, 59-60).
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив (а.с. 22, 39, 50, 56).
Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін по справі та постановити заочне рішення.
Відповідно до частини першої ст.11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 (а.с. 11).
12.01.2009 рішенням Святошинського районного суду м. Києва шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 був розірваний (а.с.26).
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За умов ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. ( ст.191 Сімейного кодексу України).
Судом також встановлено, що 13.11.2008 рішенням Святошинського районного суду м. Києва було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15.09.2008 та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 27).
13.11.2009 державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Медвійчук В.М. було відкрито виконавче провадження ВП №15943025 на підставі виконавчого листа №2-3712 виданий 23.07.2009 Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15.09.2008 та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 24).
Як вбачається із довідки Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві №350/5 від 16.06.2016, ОСОБА_1 не отримувала аліменти від ОСОБА_2 у період з 01.01.2016 по 01.06.2016 (а.с. 25).
Статтею 196 СК України передбачена відповідальність за прострочення сплати аліментів, а саме: при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.(ч.1).
Згідно із ст. 195 СК України про визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу) передбачено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення(ч.1) Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі спору - судом (ч.4).
Відповідач не з'явився в судове засідання та не надав доказів на підтвердження неможливості своєчасної сплати аліментів у стягнутому судом розмірі на утримання сина та виникнення заборгованості зі сплати аліментів з незалежних від нього причин. Суд приходить до висновку, що заборгованість по сплаті аліментів утворилася з вини відповідача, який, маючи працездатний вік, не вживав заходів щодо утримання свого сина у визначеному судовим рішенням розмірі.
Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України, неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки.
Враховуючи невиконання відповідачем рішення суду про стягнення аліментів в повному обсязі, суд погоджується з розрахунком пені, наданим позивачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України із змінами від 17.05.2017 року визначено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.
Відповідно до статті 8 Закону України "Про охорону дитинства " кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, грального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Таким чином, суд приходить до висновку про доцільність стягнення неустойки (пені) з відповідача за порушення ним зобов'язання щодо сплати аліментів за рішенням суду у розмірі 100 відсотків заборгованості по сплаті аліментів, що становить 295990 грн 35 коп.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню сума судового збору в мінімальному розмірі, визначеному законом на час звернення з позовом до суду - в сумі 551 грн 20 коп.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст. 195, ч.1, ч.4 ст.196 СК України, ч.2 ст.258 ЦК України, та керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про стягнення неустойки (пені) у зв'язку з несплатою аліментів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), уродженця м. Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 551 грн.20 коп.
Заочне може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою рішення суду відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України, згідно якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
СУДДЯ: