Номер провадження: 22-ц/785/6561/17
Головуючий у першій інстанції Нікітіна С. Й.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2017 рокупо цивільній справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Служба у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа Служба у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився ОСОБА_4, матір'ю якого є ОСОБА_3, а батьком - ОСОБА_5.

З червня 2015 року відповідач будь-якої участі у вихованні сина не приймає, матеріально не допомагає, життям сина не цікавиться, проживає окремо. Позивач посилається на можливість негативного впливу відповідача на сина, так як ОСОБА_5 перебував у місцях позбавлення волі, в зв'язку з чим просила позбавити ОСОБА_5 батьківських прав відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали повністю.

Відповідач та його представник позов не визнали.

Представник третьої особи ОСОБА_6 та представник відділу опіки ПРА ОМР Шараг Н.В., позов підтримали.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2017 року у задоволені позову ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Служба у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2, представник ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а також, що судом порушені норми права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5- є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5).

З червня-липня 2015 року відповідач проживає окремо від сина, з яким майже не бачиться.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування районної адміністрації Одеської міської ради від 28.04.2017р. за № 01-11/304 встановлено доцільність позбавлення батьківських прав відповідача у відношенні малолітнього сина ОСОБА_4 (а.с. 57-59).

Відповідно до вимог ст.164 СК України, підставами позбавлення батьківських прав є, зокрема, наявність ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 не ухиляється від матеріального забезпечення свого сина, так як залишив позивачці гроші у сумі 40000 доларів США, виручені від продажу квартири його матері, про що позивач не заперечувала у судовому засіданні, посилаючись лише на об'єктивне зменшення суми цих коштів, які їй залишені.

Також судом не встановлено наявного факту ухилення ОСОБА_5 від побачень з сином та участі у його вихованні.

При цьому суд врахував, що висновок Приморської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування № 01-11/304 від 28.04.2017року, наданий за результатами засідання, складений за відсутності відповідача, який не міг надати вмотивовані пояснення та заперечення щодо суті розглянутого питання.

Згідно з п.п. 15, 16 Постановою Пленуму Верховного Суду України N 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову та позбавлення батьківських прав ОСОБА_5

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 про те, що суд приймаючи рішення не з'ясував всіх обставин справи, а саме те, що ОСОБА_5 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків не приймаються до уваги, оскільки вони не підтверджується матеріалами справи.

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, однак резолютивна частина рішення суду підлягає зміні.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу, але рішення підлягає зміні, шляхом доповнення резолютивної частини абзацом про попередження відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання сина з одночасним покладенням на орган опіки та піклування обов'язків по контролю за виконанням відповідачем обов'язків щодо виховання ним дитини.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 316 ЦПК України, судова колегія,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 червня 2017 року змінити, доповнивши резолютивну частину наступним абзацом:

Попередити ОСОБА_5 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 виконуючи в подальшому обов'язки щодо виховання та утримання дитини, передбачені сімейним законодавством.

Покласти на орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради контроль за виконанням ОСОБА_5 батьківських обов'язків щодо виховання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ Ю.І. Кравець