28 листопада 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
ЄвтушенкоО.І., Євграфової Є.П., Кадєтової О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виплату заборгованості за договором оренди земельної ділянки та розірвання договору оренди землі,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Луганської області від 19 квітня 2017 року,
в с т а н о в и л а:
У жовтні 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5 про виплату заборгованості за договором оренди земельної ділянки та розірвання договору оренди землі.
На обґрунтування позовних вимог зазначала, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить на праві власності земельна ділянка НОМЕР_2 площею 5,6787 га, кадастровий номер НОМЕР_1 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території, яка за даними державного земельного кадастру ахується в Бутівській сільській раді Старобільського району.
Вказану земельну ділянку їй заповідала її мати - ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.
За своє життя ОСОБА_6 уклала договір оренди землі із
ФОП ОСОБА_5 земельної ділянки загальною площею 5,6787 га, в тому числі рілля 5,6787 га строком на 10 років з виплатою орендної плати в розмірі 1,5 % вартості земельної ділянки, яка становить 728 грн 55 коп з урахуванням земельного податку у грошовій реформі.
Отримавши земельну ділянку у спадщину ОСОБА_4 звернулась до відповідача з питання виплати їй орендної плати за фактичне користування належної їй земельної ділянки та переукладання договору оренди з нею, як зі спадкоємцем.
Вказувала, що на момент звернення до суду орендна плата за
2015-2016 роки не виплачена, не проіндексована та договір оренди з нею не укладено з вини відповідача.
ОСОБА_4 вважала, що відповідач не в повному обсязі виконує умови договору оренди землі, а саме: систематично не виплачує орендну плату в повному обсязі, з урахуванням коефіцієнтів індексації, встановлених % виплати орендної плати від нормативної грошової оцінки земель та встановленого коефіцієнту, що є підставою для розірвання договору, у зв'язку з чим просила задовольнити позовні вимоги та стягнути з
ФОП ОСОБА_5 на свою користь заборгованість з виплати орендної плати за 2015-2016 роки в розмірі 8 577 грн 32 коп., стягнути з
ФОП ОСОБА_5 на свою користь пеню за кожен день прострочення виплати орендної плати за 2015-2016 роки в розмірі 5 618 грн 14 коп., достроково розірвати договір оренди, укладений між ОСОБА_6 та
ФОП ОСОБА_5 від 17 липня 2008 року.
Рішенням Старобільського районного суду Луганської області від

08 лютого 2017 року позовні вимоги задоволено.

Розірвано договір оренди землі від 17 липня 2008 року, укладений між ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_5, зареєстрований у Старобільському районному реєстрі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17 липня 2008 року за № 251802/89.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 заборгованість по орендній платі в загальному розмірі 14 195 грн 46 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 19 квітня 2017 року рішення Старобільського районного суду Луганської області від 08 лютого 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду Луганської області від 19 квітня 2017 року та залишити в силі рішення Старобільського районного суду Луганської області від

08 лютого 2017 року, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції послався на ст. 13-22, 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 651 ЦК України, та виходив з того, що неотримання орендної плати позивачем в 2015-2016 роках є порушенням умов договору та є підставою для його розірвання в силу ст. 24, 32 Закону України «Про оренду землі», а тому дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив із необґрунтованості заявлених позовних вимог.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 17 липня 2008 року між ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_5 укладено договір оренди землі площею 5,6787 га у тому числі рілля 5,6787 га строком на 10 років зі сплатою орендної плати розмірі 1,5 % вартості земельної ділянки з урахуванням земельного податку у грошовій формі.

Договір оренди було зареєстровано у Старобільському районному реєстрі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17 липня 2008 року за № 251802/89.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 померла.

Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності власником земельної ділянки згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом є ОСОБА_4

Згідно п. п. 9, 10, 11, 40 договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1,5 % вартості земельної ділянки, яка становить 728 грн 55 коп з урахуванням земельного податку у грошовій формі. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації. Орендна плата вноситься в строки до 31 грудня кожного року, переглядається орендна плата раз на п'ять років з урахуванням зміни розмірів земельного податку, підвищення цін та тарифів, зміни коефіцієнтів індексації визначених законодавством. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Право на орендовану земельну ділянку у разі смерті фізичної особи-орендаря, засудження або обмеження її дієздатності за рішенням суду переходить до спадкоємців або інших осіб, які використовують цю земельну ділянку разом з орендарем.

Звертаючись з даним позовом до суду, ОСОБА_4 на обґрунтування заявлених позовних вимог вказувала на систематичне порушення відповідачем умов договору оренди земельної ділянки, зокрема не сплату орендної плати за 2015-2016 роки.

Заперечуючи проти позову, відповідач послалася на те, що намагалася домовитись з позивачем, але остання не відповідає на телефонні дзвінки і не бажала спілкуватися, тому вимушена була 29 вересня 2016 року поштою відправити суму заборгованості за орендну плату за 2015 рік в розмірі

3 125 грн 51 коп. без урахуванням податків (15 % - податок на доходи в сумі 584 грн 82 коп.; воєнний збір 1,5 % в сумі 58 грн 48 коп.; земельний податок 0,1 % вартості паю - 129 грн 96 коп., всього на загальну суму 3 898 грн

77 коп. та за 2016 рік в розмірі 3 766 грн 20 коп. без урахування податку на доходи 18 % - 842 грн 13 коп.; без воєнного збору 1,5 % - 70 грн 18 коп., всього на загальну суму 4 678 грн 51 коп., яку остання не бажала отримати.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

За змістом ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно з ч. ч. 1, 2, ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду Землі» Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановив, відсутність факту систематичної несплати орендної плати та порушення умов договору, який було укладено між ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_5, а тому суд апеляційної інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду Луганської області від 19 квітня 2017 року, тому що судове рішення законне та обґрунтоване.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Луганської області від 19 квітня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про виплату заборгованості за договором оренди земельної ділянки та розірвання договору оренди землі залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Є.П. Євграфова О.В. Кадєтова