Справа № 681/1657/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі судді Горщар А.Г.

за участю секретарів судового засідання Калінки А.А., Будника Д.О., Салюк Т.М.

позивачки, її представників ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, відповідача та його представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третьої особи державного підприємства Хмельницького обласного фонду підтримки індивідуального житлового будівництва на селі про розподіл спільного майна подружжя, -

встановив:

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням змін та уточнень, просила здійснити поділ спільного майна подружжя і виділити для неї у власність 2/3 частини житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по вул. Суворова, 13 в с. Новоселиця Полонського району Хмельницької області; 2/3 частини земельної ділянки площею 0,1170 га, кадастровий номер :01:006:0235 за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за вищевказаною адресою; 2/3 частини земельної ділянки площею 0,2380 га, кадастровий номер :01:006:0236 за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої за тією ж адресою; ? частину автомобіля ВАЗ, моделі 21154 легковий, седан, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2010 року випуску, номер шасі ХТА211540В4929045. Решту часток переліченого майна виділити відповідачу.

В обґрунтування позову зазначала, що 18.10.2009 року вступила в шлюб з ОСОБА_5, в період якого у них народились діти: дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, котрі на даний час проживають з нею. Під час шлюбу ними за спільні кошти було придбане вищезазначене майно, яке являється обєктом права спільної сумісної власності подружжя. У звязку з припиненням із відповідачем сімейних відносин та розірвання шлюбу виникла необхідність провести поділ переліченого майна. При цьому просила врахувати, що на її утриманні і вихованні знаходиться двоє малолітніх дітей, будинок та земельні ділянки були придбані за кошти подаровані для неї мамою ОСОБА_8 та братом ОСОБА_9 кожен по 20 тисяч грн., а тому з цих підстав просила збільшити розмір її часток у спірному майні до 2/3 частин.

В ході судового розгляду позивачка та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали.

Також ОСОБА_4 15.12.2016 року подала суду заяву, в якій просила забезпечити заявлений нею позов, шляхом накладення арешту на згаданий автомобіль.

Ухвалою суду від 16.12.2016 року заяву позивачки задоволено, постановлено накласти арешт на автомобіль ВАЗ, моделі 21154 легковий, седан, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1 заборонивши відповідачу відчужувати транспортний засіб та передавати права на нього будь-яким третім особам.

ОСОБА_5 позов визнав частково, пояснив, що вищезгадане майно було придбане ним та позивачкою у період шлюбу за спільні кошти, а також за отриманий кредит у розмірі 100000 грн. Зазначив, що підстав для збільшення розміру частки позивачки у спільному майні не має, оскільки він надає належне утримання для дітей, а також сплачує кредит за який було придбано жилий будинок.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, свідків, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.

Установлено, що сторони 18.10.2009 року зареєстрували шлюб, під час якого у них народились діти: дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, котрі на даний час проживають з позивачкою.

29.12.2010 року подружжя за спільні кошти купили автомобіль ВАЗ, моделі 21154 легковий, седан, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2010 року випуску, номер шасі ХТА211540В4929045, який зареєстрований за ОСОБА_5 про що свідчать дані свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу, та не оспорюється учасниками справи. Вартість цього автомобіля визначена за домовленістю сторін в 3000 доларів США, що на час ухвалення рішення в переводі на гривні за курсом Національного Банку України (100 дол. = 2787,36) грн. становить 83620,80 грн.

11.09.2015 року сторони згідно до нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу придбали вищевказані обєкти нерухомості, житловий будинок з господарськими спорудами вартістю 136425 грн., земельну ділянку площею 0,1170 га вартістю 8951 грн., земельну ділянку площею 0,2380 га вартістю 16565 грн.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості позовних вимог сторін, суд зазначає про наступне.

Спільною сумісною власністю подружжя (статті 60, 69 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Спільною сумісною власністю подружжя можуть бути, зокрема жилі будинки, земельні ділянки, транспортні засоби.

Відповідно до положень ст.ст.63, 70 СК України частки майна чоловіка та дружини є рівними.

Згідно до пункту 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст.71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст.365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст.11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Приймаючи до уваги, що позивачка не заявила вимоги про поділ спільного майна подружжя в натурі, а також, що сторони не досягли згоди щодо розподілу жилого будинку, земельних ділянок та автомобіля шляхом отримання одним із них грошової компенсації, тому в такому випадку суд вважає за необхідне визнати за бувшим подружжям ідеальні частки права власності на спірне майно без його реального поділу, та залишити це майно у їх спільній частковій власності.

При вирішенні питання про розмір часток сторін на квартиру, суд виходить із такого.

Відповідно до розяснень пункту 30 вказаної постанови Пленуму ВСУ суд згідно з частинами 2, 3 ст.70 СК в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (ч.1 ст.60 СК).

В ході судового розгляду ОСОБА_4 не надала доказів про наявність обставин, які би давали суду право при поділі квартири відступити від принципу рівності часток подружжя та визнати за нею право власності на 2/3 частки житлового будинку та земельних ділянок, а відтак позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачкою при подачі позову сплачено судовий збір в сумах 602,42 грн. та 551,20 грн., а також за подачу заяви про забезпечення позову 275,60 грн.

ОСОБА_4 просила визнати за нею право власності на 2/3 частин жилого будинку, земельних ділянок, що становить в грошовому виразі 107540,66 грн., а також на ? частину автомобіля, що складає вартість 41810,40 грн., а всього заявлена нею ціна позову становить 149351,06 грн.

Отже, позивачка мала сплатити судовий збір (1 відсоток від ціни позову) 1493,51 грн., в той час як нею сплачено за подачу позову 1153,62 грн. (602,42 + 551,20).

Позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені судом на суму 122465,90 грн. (80655,50 грн. + 41810,40 грн.), що пропорційно становить 82 % (122465,90 х 100% : 149351,06).

Отже, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір при подачі позову 1153,62 грн. та 275,60 грн. при подачі заяви про забезпечення позову.

Оскільки ОСОБА_4 не оплачено судовий збір за заявлені нею позовні вимоги в сумі 339,88 грн. (1493,50 1153,62), із якої в разі її сплати підлягало би стягненню з відповідача 71,08 грн. (1224,70 1153,62), а тому з останнього слід стягнути на користь держави вказану суму судового збору, а з позивачки також необхідно стягнути на користь держави суму недоплаченого нею судового збору в розмірі 268,80 грн. (339,88 71,08).

Керуючись наведеним та ст.ст.13, 81, 141, 263-265, ч.1 ст.268, ст.ст.273, 354, 355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позови задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_4, паспорт серії НВ № 547608, жителькою с. Новоселиця, вул. Суворова, 13, Полонського району, Хмельницької області, поштовий індекс 30533, право спільної часткової власності на:

? частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по вул. Суворова, 13 в с. Новоселиця Полонського району Хмельницької області;

? частину земельної ділянки площею 0,1170 га, кадастровий номер :01:006:0235 за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за вищевказаною адресою;

? частину земельної ділянки площею 0,2380 га, кадастровий номер :01:006:0236 за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої за тією ж адресою;

? частину автомобіля ВАЗ, моделі 21154 легковий, седан, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2010 року випуску, номер шасі ХТА211540В4929045.

Визнати за ОСОБА_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, жителем ІНФОРМАЦІЯ_3, поштовий індекс 30534, (зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_4, поштовий індекс 30533) право спільної часткової власності на:

? частину житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по вул. Суворова, 13 в с. Новоселиця Полонського району Хмельницької області;

? частину земельної ділянки площею 0,1170 га, кадастровий номер :01:006:0235 за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за вищевказаною адресою;

? частину земельної ділянки площею 0,2380 га, кадастровий номер :01:006:0236 за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташованої за тією ж адресою;

? частину автомобіля ВАЗ, моделі 21154 легковий, седан, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2010 року випуску, номер шасі ХТА211540В4929045.

Право спільної сумісної власності сторін на зазначене вище майно припинити.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 сплачений судовий збір в сумі 1429 грн. 22 коп.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 71,08 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави недоплачений нею судовий збір в сумі 268,80 грн.

Скасувати арешт на майно накладений ухвалою цього ж суду від 16 грудня 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення буде складено 28 грудня 2017 року.

Головуючий: