Справа № 132/3185/16-ц Провадження № 22-ц/772/2999/2017Головуючий в суді першої інстанції Павленко І. В.
Категорія 34Доповідач Ковальчук О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого Ковальчука О.В.,

суддів : Войтка Ю.Б., Якименко М.М.

за участю секретаря Кирилюк Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Долина-центр», за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_3, про відшкодування майнової шкоди,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Долина-центр» на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 31 травня 2017 року у цій справі,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 31 травня 2016 року з вини ОСОБА_3, який керував автомобілем «Fiat Doblo», сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу на праві власності автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter 416 GDI».

На час скоєння ОСОБА_3 дорожньо-транспортної пригоди, він перебував у трудових відносинах із ТОВ «Долина-Центр» та керував автомобілем цього товариства, цивільно-правова відповідальність якого була застрахована ПрАТ «Страховою компанією «Арсенал страхування».

Згідно звіту про оцінку вартості майнового збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу, проведеного 08 липня 2016 року на замовлення ОСОБА_2, розмір такого збитку склав 247 952 грн. 96 коп., з яких 49 000 грн. було відшкодовано страховою компанією.

Сплачена позивачу сума страхового відшкодування є недостатньо для відновлення пошкодженого автомобіля, тому ОСОБА_2 звернувся до суду з цим позовом та, враховуючи збільшені ним позовні вимоги, просив стягнути ТОВ «Долина-центр» на свою користь завдану йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майнову шкоду у розмірі 198 952 грн. 96 коп., а також 2 000 грн., сплачених ним за проведення оцінки та складання звіту про оцінку вартості майнового збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 31 травня 2017 року позов задоволено, вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись із ухваленим рішенням ТОВ «Долина-Центр», посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, в апеляційній скарзі просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у заявленому позові відмовити.

21 листопада 2017 року на електронну адресу апеляційного суду з електронної адреси «» надійшла скан-копія заяви із зазначенням на ній заявником ОСОБА_3 в якій вказано, що він на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди перебував у відпустці, тому не заперечує щодо задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, з ухвалення нового про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів не бере до уваги пояснення, викладені у зазначеній заяві, оскільки вона не підписана електронним цифровим підписом, що не дає можливості ідентифікувати її підписувача, а з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 в судові засідання як до суду першої інстанції, так й апеляційної, жодного разу не з'являвся, розглядом цієї справи не цікавився, вся кореспонденція, яка йому направлялась судами поверталась із зазначенням «за закінченням строку зберігання». У зв'язку із закінченням строку зберігання на адресу апеляційного суду також повернуто, адресовані йому судові повістки та копія апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін, з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно зі ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Зокрема, не підлягають доказуванню обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що постановою Калинівського районного суду Вінницької області від 18 липня 2016 року (а.с. 7) ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, оскільки 31 травня 2016 року о 14 год. 30 хв. на 75 км. автодороги «Житомир - Могилів-Подільський», водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Fiat Doblo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, перед початком перестроювання та зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, допустив зіткнення із причепом, реєстраційний номер НОМЕР_2 автомобіля марки «Man», реєстраційний номер НОМЕР_3, а також з автомобілем марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_4, та з автомобілем марки «Mercedes-Benz 0404», реєстраційний номер НОМЕР_5, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 8) позивач ОСОБА_2 є власником автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_4.

Відповідно до проведеного звіту № 272/6-16 від 08 липня 2016 року про оцінку вартості майнового збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу (а.с. 11-23), вартість майнового збитку, завданого власнику автомобіля «Mercedes-Benz Sprinter 416 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_4, становить 247 052 грн. 96 коп.

За проведення оцінки вартості майнового збитку позивачем 16 червня 2016 року сплачено 2 000 грн. (а.с. 40).

Цивільна-правова відповідальність власника транспортного засобу «Fiat Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1, на час дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ПрАТ «Страховою компанією «Арсенал страхування», яка виплатила позивачу 49 000 грн. страхового відшкодування за вказаним страховим випадком, що підтверджується Полісом (№ АЕ/5560972) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та адресованим позивачу ПрАТ «Страховою компанією «Арсенал страхування» листом від 09 серпня 2015 року про прийняте рішення щодо виплати йому вказаного страхового відшкодування (а.с. 9-10).

На час скоєння ОСОБА_3 дорожньо-транспортної пригоди, він на підставі наказу відповідача № 34к від 30 січня 2015 року (а.с. 63) перебував у трудових відносинах (на посаді менеджера з питань регіонального розвитку) із ТОВ «Долина-Центр» та керував автомобілем, який перебував у платному користуванні цього товариства на підстав договору оренди автомобіля від 30 січня 2015 року, укладеного між ТОВ «Долина» ТД» та ТОВ «Долина-центр» (а.с.57-59).

Наказом ТОВ «Долина-центр» № 2 від 19 січня 2015 року «Про внесення змін до штатного розпису» у зв'язку з виробничою необхідністю та створення нових робочих місць було внесено зміни до штатного розпису з 01 лютого 2015 року та встановлено ненормований робочий час з доплатою 7 (сім) відсотків від посадового окладу співробітникам, зокрема, менеджеру з питань регіонального розвитку (а.с. 61-62).

Наказом ТОВ «Долина-центр» № 2 від 02 лютого 2015 року «Про призначення відповідальної особи» за менеджером з питань регіонального розвитку ОСОБА_3 закріплено автомобіль «Fiat Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1, та призначено його відповідальним за експлуатацію цього автомобіля виключно в робочий час (а.с. 60).

Встановивши наведені обставини та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд першої інстанції, керуючись ст. ст. 1166, 1172, 1187, 1188 ЦК України та пославшись на правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 06 листопада 2013 року (спр. 6-108цс13), дійшов вірного висновку про задоволення позову, оскільки шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах із ТОВ «Долина-центр» та виконував свої трудові обов'язки, керуючи вказаним автомобілем, який знаходився у платному користуванні цього товариства на підстав зазначеного вище договору оренди.

Всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України відповідач не довів тих обставин на які він посилався як на підставу своїх заперечень, зокрема того, що в день, коли трапилась дорожньо-транспортна пригода, ОСОБА_3 перебував у відпустці без збереження заробітної плати, а отже використовував автомобіль у власних цілях, що виключає відповідальність ТОВ «Долина-центр» перед ОСОБА_2

Такі доводи відповідача не були доведені належними та допустимими доказами, зокрема, заявою самого ОСОБА_3 про надання йому такої відпустки та відповідним про це наказом ТОВ «Долина-центр». У свою чергу, поданий відповідачем табель обліку використання робочого часу ОСОБА_3 за травень 2016 року (а.с. 65) не є самостійним та достатнім доказом того, що ця особа у день скоєння дорожньо-транспортної пригоди перебувала у відпустці і використовувала службовий автомобіль у власних цілях.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 303 ЦПК України колегія суддів не бере до уваги та не досліджує подані до апеляційного суду ТОВ «Долина-центр» нові докази, зокрема, наказ цього товариства № 27/1 від 27 травня 2016 року про надання ОСОБА_3 відпустки без збереження заробітної плати з 30 по 31 травня 2016 року, оскільки неподання таких доказів до суду першої інстанції не зумовлено поважними причинами.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 перебував у відпустці, що підтверджується наказом та іншими документами, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження цієї обставини відповідач до суду першої інстанції надав лише табель обліку робочого часу, який без заяви ОСОБА_3 та відповідного наказу не може бути самостійним та достатнім доказом використання ним службового автомобіля у власних цілях, не пов'язаних із виконанням посадових обов'язків.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення, тому відповідно до положень ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Долина-центр» відхилити, рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 31 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.В. Ковальчук

Судді : Ю.Б. Войтко

М.М. Якименко