Справа № 342/1280/17
Провадження № 2/342/811/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 в якому просить, постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований Семаківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2, від 31.08.2002 року. Неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4. 20.05.2006, залишити проживати біля неї, після розірвання шлюбу повернути дозаміжнє прізвище «Летюк», понесені судові витрати по справі стягнути на її користь з ОСОБА_2.

В позовній заяві зазначила, що 31 серпня 2002 року Семаківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області між ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстровано шлюб про що зроблено актовий запис 2, від 31.08.2002 року, новостворена сім'я обрала прізвище «Василів», «Василіва». У шлюбі позивача з відповідачем народилися діти, син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, що доводить свідоцтво про народження I-НМ № 183358 на його ім'я, видане виконкомом Семаківської сільської ради Городенківського району, донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, що доводить свідоцтво про народження від 29.05.2006 року І-НМ № 040047 на її ім'я, видане виконкомом Семаківської сільської ради Городенківського району.

Спільне життя позивача з відповідачем протягом останніх трьох років не складається, тобто уже три роки поспіль відповідач перестав сімєю цікавитися, заявляти, що йому треба цікавитися лише собою і зароблене ним витрачати на себе, бо життя кожному дається лише раз і кожний може цікавитися виключно власним життям, а не життям інших, в тому числі життям власних неповнолітніх дітей, бо, зі слів відповідача, ним також ніхто не цікавився в дитинстві, тобто відповідач поспіль трьох років в сімю зароблених грошей не надає, завжди повністю витрачав і витрачає їх на себе. З цього приводу неодноразово розпочиналися з відповідачем сварки, які закінчувалися тим з чого починались - відповідач як заявляв так і продовжує заявляти, що нікому нічим не зобовязаний, хоч відповідач й працює, проте скільки заробляє їй невідомо. Позивач позов до відповідача про розірвання шлюбу донедавна не бажала закладати, надіялась, що можливо відповідач ще виправить свою поведінку, проте змушена була пред'явити позов про стягнення аліментів з відповідача на утримання сина та дочки, який і заклала, бо відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає. Діти проживають з позивачем, потребують значних матеріальних витрат, які позивачу одній нести не по силах.

Після відкриття провадження за позовом про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей відповідач щоденно буянить, обзиває її нецензурними словами, заявляє, що дітей відправить на державне утримання до інтернату, що буде шукати якусь багату бездітну сімю, з якою домовиться, щоби та дітей усиновила а сам як самого себе, так і позивача позбавить батьківських прав щодо дітей, бо ні діти, і сім'я йому більше не потрібні, платити аліментів на утримання дітей він не збирається і ніхто його платити їх не заставить, особливо після того, коли він від дітей відмовиться, позбавивши себе і позивача батьківських прав щодо дітей. Позивач нарешті зрозуміла, що проживає по факту поведінки відповідача яка чим раз, то все агресивніша, не з чоловіком та батьком двох спільних дітей, а начебто з чудовиськом. З цих непростих роздумів позивач прийшла до твердого переконання про те, що з відповідачем шлюб необхідно в інтересах дітей та позивача розривати і робити це негайно, щоби охоронити в першу чергу від негативних проявів поведінки на дітей їх батька. За таких обставин, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем суперечить інтересам позивача та інтересам народжених з ним дітей.

В наданні часу на примирення з відповідачем доцільності немає, більше того позивач не згідна на будь-яке примирення і тому вважає, що з відповідачем необхідно розірвати шлюб Після розірвання шлюбу позивач бажає, щоби діти - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, судом були залишені на проживання з нею, а також, щоби суд ухвалив відновити дошлюбне прізвище її - «Летюк».

Сторони в судове засідання не зявилися. Подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Позивач позовні вимоги підтримує. Відповідач позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Тому є підстави проводити розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив, що шлюб між гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, та гр. ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрований 31.08.2002 року Семаківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2, що стверджено свідоцтвом про одруження серії 1-НМ № 087214, виданим Семаківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, що доводиться копією свідоцтва про народження серії 1-НМ № 183358, виданого Семаківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, що доводиться копією свідоцтва про народження серії I-НМ № 040047, виданого Семаківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

У відповідності до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя, визначає ч. 1 ст. 36 СК.

Статтею 55 СК України передбачений обовязок подружжя турбуватись про сімю, в т.ч.: дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в сімї, та зобовязані спільно дбати про матеріальне забезпечення сімї.

Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

В силу вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони спільно не проживають, не мають взаємних прав та обов'язків, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Сімя розпалася повністю, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та відповідача, тому позов слід задовольнити частково.

Відповідно до ч.3 ст.160 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою. Тому суд залишає без розгляду вимогу про місце проживання неповнолітнього сина сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8, оскільки на момент винесення судом рішення йому вже виповнилося 14 років.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги прохання позивача, суд вважає за доцільне після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище Летюк .

Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору понесені позивачем при предявленні до суду позову в розмірі 640,00 грн.

На підставі ст.ст. 2, 3, 21, 24, 55, 56, 112, 113, 114, 160 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 258, 259, 263- 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між гр. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, та гр. ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрований 31.08.2002 року Семаківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2.

Неповнолітню дочку: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, залишити на проживанні з матірю ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу відновити позивачу прізвище Летюк.

Шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Федів Л.М.