Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/4436/17 Головуючий у 1 інстанції: Кіяшко В.О.
Є.У.№ 314/3885/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря В.С.

ОСОБА_2

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 24 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_5, про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом в обґрунтування позову зазначала, що з відповідачем вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 1999 р., на даний час шлюб між ними розірваний. Від шлюбу з відповідачем вони мають двох спільних дітей сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач на утримання доньки сплачував аліменти до її повноліття.

27.09.2017 року ОСОБА_5 виповнилося 18 років, виплата аліментів припинилася, але їх донька зараз навчається у Запорізькому національному технічному університеті, на 2 курсі денного відділення. У звязку з цим їй необхідна матеріальна допомога на весь час навчання.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд, стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача до закінчення донькою навчання.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 24 жовтня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто Стягнути з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, щомісячно у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 29.09.2017 року, до закінчення терміну навчання, а саме до 31.05.2020 року, але не більше як до досягнення нею 23-х років.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 у розмірі ? частини від всіх видів доходу.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За ст. 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції було встановлено, що сторони мають двох спільних дітей сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає з позивачкою, по досягненню повноліття продовжує навчання у Запорізькому національному технічному університеті, на 2 курсі денного відділення (термін навчання з 01.09.2016-31.05.2020), (а. с. 4). та потребує матеріальної допомоги на весь час навчання.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з положень ст. ст. 199 та 182 СК.

Так, за ст. 199 СК якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відтак зазначена норма містить застереження про існування не абсолютного обовязку утримання повнолітнього , який навчається, а лише такого обовязку за умовою наявності можливості утримання.

З урахуванням положень ст. 182 СК України, за якими при визначенні аліментів враховуються: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів ще двох дітей, які також потребують його допомоги, а також непрацездатних батьків.

Судова колегія погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром аліментів, виходячи з того, що сторонами не оспорений той факт, що вони мають ще неповнолітню дитину - сина ОСОБА_7, обовязок по утриманню якого також покладений на відповідача, а тому аліменти на утримання повнолітньої дитини у розмірі визначеному судом 1/6 частка доходу відповідають вимогам розумності та справедливості.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що відповідачем не надані докази на надання допомоги своїм батькам та дорослому сину від першого шлюбу, який також навчається, не можуть бути підставою для зміни рішення, позаяк навіть наявність у відповідача іншого утриманця неповнолітньої дитини, зумовлює необхідність зменшення розміру аліментів, визначеного позивачем.

Адже за вимогами позивачки, відповідач має сплачувати на спільних дітей половину свого заробітку, що не узгоджується з положеннями СК щодо умов стягнення аліментів на дітей, в тому числі повнолітніх, які мають отримувати допомогу батьків лише у разі здатності батьків надавати таку допомогу без шкоди для себе та інших утриманців.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної карги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 24 жовтня 2017 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 29.12.2017р.

Головуючий:

Судді: