АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Лисакак І.Н., Одинак О.О.

секретаря Конецької Д.Г.

з участю представника позивача публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 про звернення стягнення, зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 про визнання договору недійсним за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоселицькогорайонного суду Чернівецької області від 5 жовтня 2017 року,

встановила:

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» у березні 2017 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 про звернення стягнення.

Зазначало, що між відкритим акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 укладено договір про надання кредитної лінії 14 лютого 2007 року №20.

Справа №720/433/17

Провадження №22-ц/794/1280/17 рік Головуючий у 1 інстанції Ляху Г.О.

Категорія 19/27 Доповідач Половінкіна Н.Ю.

Також відкритим акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 вчинено договір іпотеки №20, посвідчений приватним нотаріусом Новоселицького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_5 14 лютого 2007 року, за яким передано в іпотеку домоволодіння №28 по вул.Перемоги с.Бояни Новоселицького району Чернівецької області, яке складається з житлового будинку літ.А, житлового будинку літ.Б, гаражу літ.В, сараю літ.Г, вбиральні літ.Д, колодязя №1, огорожі №2-4.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14 грудня 2015 року визнано свідоцтво про право власності серії САА №384791, видане ОСОБА_4 26 листопада 2004 року виконавчим комітетом Боянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області на підставі рішення виконавчого комітету Боянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області від 23 листопада 2004 року №75 на домоволодіння, яке розташоване по вул.Перемоги,28 с.Бояни Новоселицького району Чернівецької області, недійсним в ? частині, визнано право власності ОСОБА_4 на ? частину домоволодіння, яке розташоване по вул.Перемоги,28 с.Бояни Новоселицького району Чернівецької області, та складається з житлового будинку літ.А, житлового будинку літ.Б, гаражу літ.В, сараю літ.Г, вбиральні літ.Д, колодязя №1, огорожі №2-4.

Посилалося на невиконання ОСОБА_4 зобов»язання з сплати кредиту в сумі 295025 гн. 93 коп., процентів в сумі 301943 грн. 19 коп., інфляційних витрат за кредитом в сумі 21964 грн. 54 коп., інфляційних витрат за процентами в сумі 58551 грн. 34 коп.

Здійснено направлення ОСОБА_4, ОСОБА_4 вимоги про дострокове повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та штрафних санкцій протягом 30 календарних днів з моменту надіслання вимоги.

Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» просило в рахунок погашення заборгованості за договором між відкритим акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 про надання кредитної лінії від 14 лютого 2007 року №20 в розмірі 641485 грн., що складається з кредиту в сумі 259025 грн. 93 коп., процентів в сумі 301943 грн. 19 коп., інфляційних витрат за кредитом в сумі 21964 грн. 54 коп., інфляційних витрат за процентами в сумі 58551 грн. 34 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки ? частину домоволодіння, яке розташоване по вул.Перемоги,28 с.Бояни Новоселицького району Чернівецької області, та складається з житлового будинку літ.А, житлового будинку літ.Б, гаражу літ.В, сараю літ.Г, вбиральні літ.Д, колодязя №1, огорожі №2-4, яке належить ОСОБА_4, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

ОСОБА_4 у травні 2017 року звернулася до суду з зустрічним позовом до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 про визнання договору недійсним.

Зазначала, що відкритим акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 вчинено договір іпотеки №20, посвідчений приватним нотаріусом Новоселицького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_5 14 лютого 2007 року, за яким передано в іпотеку домоволодіння №28 по вул.Перемоги с.Бояни Новоселицького району Чернівецької області, яке складається з житлового будинку літ.А, житлового будинку літ.Б, гаражу літ.В, сараю літ.Г, вбиральні літ.Д, колодязя №1, огорожі №2-4.

Вказувала, що домоволодіння, яке розташоване по вул.Перемоги,28 с.Бояни Новоселицького району Чернівецької області, є спільним майном подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_4

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14 грудня 2015 року визнано свідоцтво про право власності серії САА №384791, видане ОСОБА_4 26 листопада 2004 року виконавчим комітетом Боянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області на підставі рішення виконавчого комітету Боянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області від 23 листопада 2004 року №75 на домоволодіння, яке розташоване по вул.Перемоги,28 с.Бояни Новоселицького району Чернівецької області, недійсним в ? частині, визнано право власності ОСОБА_4 на ? частину домоволодіння, яке розташоване по вул.Перемоги,28 с.Бояни Новоселицького району Чернівецької області, та складається з житлового будинку літ.А, житлового будинку літ.Б, гаражу літ.В, сараю літ.Г, вбиральні літ.Д, колодязя №1, огорожі №2-4.

Посилалася на вчинення відкритим акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 договору іпотеки №20, посвідченого приватним нотаріусом Новоселицького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_5 14 лютого 2007 року, без згоди співвласника ОСОБА_4, без виділення в натурі часток співвласників.

Просила визнати договір між відкритим акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 іпотеки №20, посвідчений приватним нотаріусом Новоселицького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_5 14 лютого 2007 року, недійсним, скасувати заборону відчуження домоволодіння, яке розташоване по вул.Перемоги,28 с.Бояни Новоселицького району Чернівецької області, та складається з житлового будинку літ.А, житлового будинку літ.Б, гаражу літ.В, сараю літ.Г, вбиральні літ.Д, колодязя №1, огорожі №2-4, вчинену приватним нотаріусом Новоселицького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_5 14 лютого 2007 року за №16.

Прийнято зустрічний позов ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 про визнання договору недійсним до спільного розгляду із позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 про звернення стягнення ухвалою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 19 травня 2017 року.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 5 жовтня 2017 року позов публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задоволено, постановлено в рахунок погашення заборгованості за договором між відкритим акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 про надання кредитної лінії від 14 лютого 2007 року №20 в розмірі 641485 грн., що складається з кредиту в сумі 259025 грн. 93 коп., процентів в сумі 301943 грн. 19 коп., інфляційних витрат за кредитом в сумі 21964 грн. 54 коп., інфляційних витрат за процентами в сумі 58551 грн. 34 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки ? частину домоволодіння, яке розташоване по вул.Перемоги,28 с.Бояни Новоселицького району Чернівецької області, та складається з житлового будинку літ.А, житлового будинку літ.Б, гаражу літ.В, сараю літ.Г, вбиральні літ.Д, колодязя №1, огорожі №2-4, яке належить ОСОБА_4, шляхом проведення прилюдних торгів згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

У зустрічному позові ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 про визнання договору недійсним відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 5 жовтня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким зустрічний позов ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 про визнання договору недійсним задовольнити, у задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 про звернення стягнення відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції керувався положеннями ч.1 ст.33, ч.1 ст.35, ч.1 ст.39 Закону України «Про іпотеку» та виходив з того, що наявні передбачені законом підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

На обґрунтування таких висновків суд першої інстанції послався на невиконання ОСОБА_4 зобов»язань за договором між відкритим акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 про надання кредитної лінії від 14 лютого 2007 року №20.

Водночас судом першої інстанції зазначено про дотримання публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» порядку звернення до суду, направлення ОСОБА_4, ОСОБА_4 вимоги про дострокове повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та штрафних санкцій протягом 30 календарних днів з моменту надіслання вимоги.

При цьому судом першої інстанції ураховано положення ч.2 ст.35 Закону України «Про іпотеку» та вказано, що невиконання вимог ч.1 ст.35 Закону України «Про іпотеку» про надіслання іпотекодавцю та боржнику письмової вимоги про усунення порушення зобов»язання не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись за захистом своїх порушених прав до суду.

Крім того, суд першої інстанції пославшись на правила, встановлені ст.23 Закону України «Про іпотеку» вказав, що у зв»язку із визнанням права власності ОСОБА_4 на ? частину домоволодіння, яке розташоване по вул.Перемоги,28 с.Бояни Новоселицького району Чернівецької області, рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 5 жовтня 2017 року остання набуває статусу іпотекодавця і несе всі обов»язки за іпотечним договором.

Разом з тим, визначаючи початкову ціну предмета іпотеки, суд першої інстанції виходив з відсутності згоди сторін щодо оцінки предмета іпотеки.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 про визнання договору недійсним, суд першої інстанції керувався положеннями ч.2 ст.65 СК України, п.6 ст.3, ч.2 ст.369 ЦК України та дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України для визнання договору між відкритим акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 іпотеки №20, посвідчений приватним нотаріусом Новоселицького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_5 14 лютого 2007 року, недійсним.

Мотивовано висновки суду першої інстанції недоведеністю того, що публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» знав чи за обставин справи не міг не знати про те, що домоволодіння, яке розташоване по вул.Перемоги,28 с.Бояни Новоселицького району Чернівецької області, належить подружжю ОСОБА_4 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності.

За змістом ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції наведеним вимогам не відповідає повністю.

Встановлено, що між відкритим акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 укладено договір про надання кредитної лінії 14 лютого 2007 року №20.

На забезпечення виконання зобов»язання відкритим акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 вчинено договір іпотеки №20, посвідчений приватним нотаріусом Новоселицького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_5 14 лютого 2007 року.

Відповідно до п.1.1 наведеного договору передано в іпотеку домоволодіння №28 по вул.Перемоги с.Бояни Новоселицького району Чернівецької області, яке складається з житлового будинку літ.А, житлового будинку літ.Б, гаражу літ.В, сараю літ.Г, вбиральні літ.Д, колодязя №1, огорожі №2-4,земельну ділянку по вул.Перемоги,28 с.Бояни Новоселицького району Чернівецької області.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У статті 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов'язання, а саме: зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

На підставі ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов»язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із частиною першою статті 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Отже підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки є порушення зобов'язань з боку боржника.

За змістом п.4.1 договору між відкритим акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 іпотеки №20, посвідчений приватним нотаріусом Новоселицького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_5 14 лютого 2007 року, у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов»язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до п.4.6.1 наведеного договору іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду.

З матеріалів справи вбачається невиконання ОСОБА_4 зобов»язання з сплати кредиту в сумі 295025 грн. 93 коп., процентів в сумі 301943 грн. 19 коп., інфляційних витрат за кредитом в сумі 21964 грн. 54 коп., інфляційних витрат за процентами в сумі 58551 грн. 34 коп.

Здійснено направлення публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» 17 лютого 2017 року ОСОБА_4, ОСОБА_4 вимоги про дострокове повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та штрафних санкцій протягом 30 календарних днів з моменту надіслання вимоги (а.с.19-20).

Відповідно до частини 1, 2 ст.35 Закону України «Про іпотеку» в разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14 грудня 2015 року визнано право власності ОСОБА_4 на ? частину домоволодіння, яке розташоване по вул.Перемоги,28 с.Бояни Новоселицького району Чернівецької області, та складається з житлового будинку літ.А, житлового будинку літ.Б, гаражу літ.В, сараю літ.Г, вбиральні літ.Д, колодязя №1, огорожі №2-4 (а.с.66-72).

Перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи регулюється статтею 23 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що в разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця, має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

За змістом зазначених норм іпотека не припиняється при переході прав на іпотечне майно, якщо не наступили обставини, визначені законом, зокрема статтею 17 Закону України «Про іпотеку»

Ураховуючи наведене суд першої інстанції дійшов висновку про звернення стягнення на предмет іпотеки з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Положеннями ч. 1 ст. 39 Закону «Про іпотеку» передбачено, що в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Згідно з положеннями частини першої статті 39 цього Закону в разі звернення стягнення на предмет іпотеки початкова ціна іпотечного майна, з якої починаються торги, встановлюється рішенням суду.

Частиною шостою статті 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, а в разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

Оскільки рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки дає право на примусовий продаж іпотечного майна, то, викладаючи резолютивну частину рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд повинен обов'язково врахувати вимоги зазначеної норми, тобто встановити у грошовому вираженні початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначену за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 Закону України «Про іпотеку».

Натомість, ухваливши про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його реалізації з прилюдних торгів за початковою ціною, що має бути визначена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, суд першої інстанції порушивши вимоги статті 39 Закону України «Про іпотеку», не зазначив у рішенні початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації, визначеної відповідно до частини шостої статті 38 цього Закону.

Посилання суду першої інстанції у резолютивній частині рішення на визначення початкової ціни предмета іпотеки під час здійснення виконавчого провадження суперечить вимогам статей 39 та 43 Закону України «Про іпотеку».

Виходячи зі змісту поняття ціни як форми грошового вираження вартості товару, послуг тощо, аналізу норм статей 38, 39 Закону України «Про іпотеку», слід дійти висновку, що в розумінні норми статті 39 цього Закону зазначення в рішенні суду початкової ціни предмета іпотеки, визначеної за процедурою, передбаченою частиною шостою статті 38 цього Закону, означає встановлення її в грошовому вираженні.

Правова позиція, висловлена у постанові Верховного Суду України від 23 грудня 2015 року у справі №6-1205цс15 щодо зазначення у рішенні суду початкової ціни предмету іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій була Верховним Судом України змінена (справа № 6-1923цс16.

Згідно із п.1.2 договору між відкритим акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 іпотеки №20, посвідченого приватним нотаріусом Новоселицького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_5 14 лютого 2007 року, за взаємною згодою сторін заставна вартість предмета іпотеки визначається в сумі 394000 грн.

За змістом п.1.2.1 наведеного договору вартість предмета іпотеки становить 446764 грн.

На підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Тому судове рішення в частині визначення початкової ціни, встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій підлягає зміні з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України.

Під час апеляційного розгляду представник публічно акціонерного товариства «Укрсоцбанк» ОСОБА_1 та ОСОБА_4 погодили ціну предмета іпотеки ? частини домоволодіння, яке розташоване по вул.Перемоги,28 с.Бояни Новоселицького району Чернівецької області, та складається з житлового будинку літ.А, житлового будинку літ.Б, гаражу літ.В, сараю літ.Г, вбиральні літ.Д, колодязя №1, огорожі №2-4, яке належить ОСОБА_4, що становить 223382 грн.

На підставі ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Предметом позову ОСОБА_4, тобто матеріально-правовою вимогою, стосовно якої остання просила ухвалити судове рішення, є визнання договору між відкритим акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 іпотеки №20, посвідчений приватним нотаріусом Новоселицького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_5 14 лютого 2007 року, недійсним, скасувати заборону відчуження.

Підставою позову, тобто обставинами, якими ОСОБА_4 обґрунтовувала позовні вимоги, зазначала право спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_4 на домоволодіння, яке розташоване по вул.Перемоги,28 с.Бояни Новоселицького району Чернівецької області,укладення відкритим акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 договору іпотеки без згоди на це співвласника ОСОБА_4 та без виділення в натурі часток співвласників.

Згідно із ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

На підставі ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абз. п.5 постанови від 6 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Зматеріалів справи вбачається, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_4 зареєстрований виконавчим комітетом Боянською сільською радою Новоселицького району Чернівецької області 3 червня 1979 року актовим записом №15 (а.с.64).

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 29 листопада 2013 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_4 зареєстрований виконавчим комітетом Боянською сільською радою Новоселицького району Чернівецької області 3 червня 1979 року актовим записом №15 розірваний (а.с.65).

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14 грудня 2015 року встановлено, що домоволодіння, яке розташоване по вул.Перемоги,28 с.Бояни Новоселицького району Чернівецької області, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_4

Водночас рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14 грудня 2015 року визнано свідоцтво про право власності серії САА №384791, видане ОСОБА_4 26 листопада 2004 року виконавчим комітетом Боянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області на підставі рішення виконавчого комітету Боянської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області від 23 листопада 2004 року №75 на домоволодіння, яке розташоване по вул.Перемоги,28 с.Бояни Новоселицького району Чернівецької області, недійсним в ? частині, визнано право власності ОСОБА_4 на ? частину домоволодіння, яке розташоване по вул.Перемоги,28 с.Бояни Новоселицького району Чернівецької області, та складається з житлового будинку літ.А, житлового будинку літ.Б, гаражу літ.В, сараю літ.Г, вбиральні літ.Д, колодязя №1, огорожі №2-4 (а.с.66-72).

Відповідно до статті 578 Цивільного кодексу України та статті 6 Закону України «Про іпотеку» майно, що є у спільній власності, може бути передане у заставу (іпотеку) лише за згодою усіх співвласників.

Судом першої інстанції встановлено, що договір між відкритим акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 іпотеки №20, посвідчений приватним нотаріусом Новоселицького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_5 14 лютого 2007 року, вчинено без згоди співвласника ОСОБА_4

Така згода за своєю правовою природою є одностороннім правочином.

Згідно із частиною першою статті 219 ЦК України в разі недодержання вимоги закону про нотаріальне посвідчення одностороннього правочину такий правочин є нікчемним.

Разом з тим відсутність такої згоди сама по собі не може бути підставою для визнання договору, укладеного одним з подружжя без згоди другого з подружжя, недійсним.

Пунктом 6 статті 3 ЦК України до засад цивільного законодавства віднесено, серед іншого, добросовісність.

Відповідно до частини другої статті 369 ЦК України в разі вчинення одним зі співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників.

З аналізу зазначених норм закону у їх взаємозв'язку вбачається, що укладення одним з подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо суд установить, що той з подружжя, хто уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності і що той з подружжя, хто укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя.

Судом першої інстанції не встановлено, що публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» знало чи за обставин справи не могло не знати про те, що майно належить подружжю ОСОБА_4 та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності і що той з подружжя, хто укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя.

Не можна погодитися з доводами ОСОБА_4, на які є посилання в апеляційній скарзі, про невідповідність висновків суду обставинам справи.

За змістом п.14 договору між відкритим акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 іпотеки №20, посвідчений приватним нотаріусом Новоселицького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_5 14 лютого 2007 року, ОСОБА_4 повідомляє, що предмет іпотеки належить продавцю на праві особистої власності, на момент придбання нерухомого майна у зареєстрованому шлюбі не перебував, ні з ким однією сімєю без реєстрації шлюбу не проживав.

З паспорта ОСОБА_4 вбачається про відсутність відмітки про сімейний стан (а.с.88).

До матеріалів справи приєднано анкету позичальника ОСОБА_4 від 6 лютого 2007 року, якою ОСОБА_4 стверджує, що у шлюбі не перебуває (а.с.87).

ОСОБА_4, допитаний як свідок, показав, що приховав від представника публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» перебування у шлюбі з ОСОБА_4 та право спільної сумісної власності подружжя на предмета іпотеки.

З огляду на наведене публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» не мало обєктивної можливості дізнатися про вчинення ОСОБА_4 угоди під час шлюбу.

За змістом ч.1 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Встановлення постановою Новоселицького районного суду Чернівецької області від 22 грудня 2011 року здійснення ОСОБА_4 підроблення договору між публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 поруки №20 від 14 лютого 2007 року само по собі не свідчить про недобросовісність дій публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» при вчиненні публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_4 договору іпотеки №20, посвідченого приватним нотаріусом Новоселицького районного нотаріального округу Чернівецької області ОСОБА_5 14 лютого 2007 року.

У матеріалах справи відсутні докази того, що публічному акціонерному товариству «Укрсоцбанк» могло бути відомо про те, що спірне нерухоме майно (предмет іпотеки) належить подружжю на праві спільної сумісної власності і що один із подружжя не давала другому із подружжя згоди на укладення цього договору.

З огляду на наведене судове рішення в частині відмови у зустрічному позові ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_4 про визнання договору недійсним ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 5 жовтня 2017 року в частині визначення початкової ціни, встановленої на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб»єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій змінити.

Зазначити початкову ціну предмета іпотеки 223382 грн.

В решті залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Половінкіна Н.Ю.

Судді Лисак І.Н.

ОСОБА_6