АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6209/17 Справа № 183/1293/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

за участі секретаря: Куць О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2017 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Новомосковська міська рада Дніпропетровської області про зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що у січні 2003 року його батьком ОСОБА_4, через публічні торги придбано будинок № 86 на вул. Партизанській у м. Новомосковськ Дніпропетровської області. У 1958 році ОСОБА_5 було виділено під забудову вказану земельну ділянку площею 700 м2, а у 1975 році вона померла. Позивач посилається на те, що з 1975 року по 2003 рік частину вищевказаної земельної ділянки самовільно почала використовувати ОСОБА_6, яка мешкала по пров. Піщаному, 27 у м. Новомосковськ Дніпропетровської області, їх земельні ділянки є суміжними. Внаслідок її використання ОСОБА_6, порушено межі вказаної земельної ділянки. У 1975 році ОСОБА_6 незаконно побудовано гараж на цій земельній ділянці. У 2008 році, після смерті ОСОБА_6, право користування земельною ділянкою перейшло до відповідача. Позивач посилаючись на те, що гараж, розташований за вказаною адресою, побудовано незаконно, оскільки під будівництво гаража земельна ділянка не виділялася, відсутня проектна документація, гараж не відповідає генеральному плану міста, будова є пожежонебезпечною та не відповідає екологічним вимогам, відсутня згода жителів будинків № 84, 86 на вул. Партизанській у м.Новомосковську Дніпропетровської області, земельну ділянку самовільно захоплено, просив зобовязати відповідача знести незаконно побудований гараж по вул. Партизанській, 86 у м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін за наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено місцевим судом, рішенням ОСОБА_7 комітету Новомосковської міської ради депутатів трудівників Дніпропетровської області від 10 вересня 1958 року ОСОБА_5 відведено під індивідуальне будівництво земельну ділянку площею 700 м2 на вул. Партизанській, 72 у м. Новомосковськ Дніпропетровської області, яку у подальшому перейменовано на вул. Партизанську, 86. Вказаним рішенням відведено під індивідуальне будівництво ОСОБА_6 земельну ділянку площею 600 м2 на вул. Партизанській, 70 у м. Новомосковськ Дніпропетровської області, яку перейменовано на пров. Піщаний, 27. Вказані земельні ділянки є суміжними.

ОСОБА_7 комітету Новомосковської міської ради від 24 січня 1978 року № 35/5 перевірено законність побудови ОСОБА_6 авто гаражу по вул. Партизанській, 86. Встановлено, що під авто гараж не виділялось земельної ділянки, відсутня проектна документація, гараж не передбачено генеральним планом, будівля вогненебезпечна, немає згоди з ППС міста, генеральним штабом міста, немає згоди жильців будинку № 86-84 на вул. Партизанській, земельна ділянка самовільно захоплена на вул. Партизанській, належить будинку 86. Винесено пропозицію ОСОБА_6 демонтувати гараж.

Рішенням ОСОБА_7 комітету Новомосковської міської ради від 09 червня 1978 року № 23/385 надано дозвіл на внесення змін в технічну документацію Бюро технічної інвентаризації в зв`язку із завершенням будівництва ОСОБА_6 гаражу по провулку Піщаний, 27.

Рішенням ОСОБА_7 комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області 26 березня 1997 року змінено розміри земельних ділянок та закріплено їх по фактичному обміру, за ОСОБА_6 по пров. Піщаному, 27 м. Новомосковськ Дніпропетровської області закріплено земельну ділянку площею 830 м2.

27 січня 2003 року батьком позивача ОСОБА_4, на підставі договору купівлі-продажу, з публічних торгів придбано житловий будинок з надвірними спорудами на вул. Партизанській, 86 у м. Новомосковськ Дніпропетровської області, розташований на присадибній ділянці 480 м2.

22 квітня 2009 року після смерті ОСОБА_8 відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину ОСОБА_3 на праві спільної часткової власності належить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами № 27 по пров. Піщаний у м. Новомосковськ Дніпропетровської області, розташованого на земельній ділянці площею 830 м2 держфонду, який належав померлій ОСОБА_8 на підставі Договору про надання у безстрокове використання земельної ділянки.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2011 року адміністративний позов ОСОБА_2 задоволено. Зобовязано відділ Держкомзему у м. Новомосковськ Дніпропетровської області видати акт на приватну власність на земельну ділянку, яка розташована на вул. Партизанська, 86 у м. Новомосковськ Дніпропетровської області.

10 лютого 2012 року ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку на вул. Партизанська, 86 у м. Новомосковськ Дніпропетровської області площею 0,0593 га.

Спірний гараж розташований поза межами земельної ділянки, що належить позивачеві на праві власності, ця обставина визнана позивачем та представниками сторін в судовому засіданні і, відповідно до ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, не підлягає доказуванню.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, оцінивши усі докази, у їх сукупності, виходив з того, що позивач не довів факту самовільного зайняття земельної ділянки з боку відповідача, на якій стоїть гараж, не доведено факту користування відповідачем земельної ділянки, яка належить позивачеві; будь-яких інших доказів порушення прав позивача суду також не надано, а тому місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у позовних вимогах по суті, у зв'язку з їх недоведеності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, як з таким, що зроблений у відповідності до норм матеріального та процесуального права, підтверджуються матеріалами справи, та доводами апеляційної скарги не спростований, які також не містять посилань на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого в справі рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості рішення не можуть бути підставою для його скасування, виходячи з того, що гараж побудовано і фактично введено в експлуатацію Рішенням ОСОБА_7 комітету Новомосковської міської ради від 09 червня 1978 року № 23/385.

При цьому, не може бути прийнято до уваги лист ОСОБА_7 комітету Новомосковської міської ради, яким, за твердженнями позивача, перевірено законність побудови ОСОБА_6 автогаражу на вул. Партизанській, 86 та встановлено, що під автогараж не виділялось земельної ділянки, відсутня проектна документація, гараж не передбачено генеральним планом, будівля вогненебезпечна, немає згоди з ППС міста, генеральним штабом міста, немає згоди жильців будинку № 86-84 на вул. Партизанській, земельна ділянка самовільно захоплена на вул. Партизанській, належить будинку 86 датовано 24 січня 1978 року № 35/5, тобто до того, як гараж фактично введено в експлуатацію.

Крім того, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд обґрунтовано звернув увагу на те, що підтримуючи (визнаючи) позовні вимоги, представник третьої особи Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судовому засіданні посилався на те, що спірний гараж хоча і розташований поза межами земельної ділянки, яка на праві власності належить позивачеві, але останній може звернутися із заявою про приватизацію земельної ділянки, розташованої під спірним гаражем, а тому його права порушені, проте, такі доводи представника третьої особи не можуть заслуговувати на увагу, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а судове рішення не може ухвалюватись на майбутнє.

Згідно з ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Посилання апеляційної скарги, на неправомірність рішення в значній мірі повторюють доводи, що були викладені Позивачем в суді першої інстанції у вигляді обґрунтування позовної заяви та які були предметом дослідження місцевого суду, а тому додаткового правового аналізу не потребують.

Решта доводів апеляційної скарги, доводи зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. Окрім того, згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду першої інстанції.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо порушення норм процесуального права під час розгляду справи, оскільки вони не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи по суті позовних вимог. Окрім того, за ч.2 ст.308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Суд 1 інстанції у досить повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірив та надав їм належну оцінку, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308,315,317 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Ж.І. Максюта

Судді: Е.Л. Демченко

ОСОБА_9