Справа № 139/955/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

18 грудня 2017 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області в складі: головуючої - судді Тучинської Н.В.

з участю секретаря судового засідання Слющенкової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Мурованокуриловецькі електричні мережі» до ОСОБА_1 про стягнення майнової шкоди, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 04 червня 2017 року, керуючи автомобілем ВАЗ-2106, номерний знак НОМЕР_1, не обравши безпечної швидкості та не врахувавши дорожню обстановку, допустив наїзд на електроопору № 20 Л-3 від ТП-247 в с. Лучинчик Мурованокуриловецького району Вінницької області, чим завдав СО «Мурованокуриловецькі ЕМ» ПАТ «Вінницяобленерго» майнову шкоду в сумі 4 601 гривню 88 копійок. Добровільно майнову шкоду ОСОБА_1 не відшкодовує, а тому для захисту своїх справ та інтересів з відповідним позовом ПАТ «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Мурованокуриловецькі електричні мережі» 26 жовтня 2017 року звернулося до суду.

Представник позивача (а.с. 19) ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, подавши клопотання про розгляд справи за її відсутності (а.с. 32). У заяві від 04 грудня 2017 року підтримала позовні вимогу у заявленому обємі (а.с. 32), а в заяві від 13 грудня 2017 року (а.с. 36) просила стягнути з відповідача судові витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача до суду.

Відповідач ОСОБА_1, який зареєстрований у м. Хмельницький (а.с. 3), у судове засідання, призначене на 04 грудня 2017 року не зявився, судова повістка повернулись до суду з відміткою про закінчення терміну зберігання (а.с. 30-31).

У судове засідання, призначене на 18 грудня 2017 року, відповідач викликався через оголошення в газеті «Подільські вісті» від 12 грудня 2017 року (а.с. 40).

З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи.

Судом на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

04 червня 2017 року ОСОБА_1, керуючи автомобілем ВАЗ-2106, номерний знак НОМЕР_1, допустив наїзд на нерухому перешкоду - електроопору № 20 Л-3 від ТП-247, що в с. Лучинчик Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 6, 7).

Цього ж числа ОСОБА_1 звернувся до директора Мурованокуриловецьких ЕМ із заявою про проведення відновлювальних робіт по заміні пошкодженої опори (а.с. 8).

Договорами про виконання робіт № 192-17 та 193-17 від 06 червня 2017 року (а.с. 11-12) ОСОБА_1 взяв на себе зобовязання оплатити заміну одностоякової залізобетонної опори ПЛ напругою до 1 кВ з одинарним кріпленням до 5 проводів на суму 2 592 гривні 50 копійок та оплатити послуги автотранспорту у сумі 2009 гривень 38 копійок.

Калькуляцією вартості виконаних робіт, калькуляцією на автопослуги та актами приймання виконаних робіт (а.с. 14, 15, 16, 17) стверджується правомірність нарахування вищезазначених сум ОСОБА_1 за виконані роботи.

В добровільному порядку відповідач збитки не погашає.

У пункті 2.2. Договору про виконання робіт № 193-17 (а.с. 11) зазначено, що оплатити послуги замовник повинен на протязі 10 банківських днів з моменту підписання договору, а оплатити послуги по автотранспорту на протязі трьох банківських днів з моменту підписання Акту виконаних робіт.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно пунктів 5, 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відповідно до частини першої статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів.

Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п. 2.2 ПДР України).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, і з відповідача на користь позивача підлягає стягненню шкода, заподіяна внаслідок пошкодження електроопори в сумі 4601 гривня 88 копійок.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати повязані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). При зверненні до суду з цим позовом позивачем було сплачено 1600 гривень судового збору (а.с. 1), а також 06 грудня 2017 року оплачено 300 гривень витрат, понесених за розміщення в газеті оголошення про виклик відповідача (п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України) (а.с. 37). Отже, з відповідача на користь позивача належить до стягнення 1900 гривень (1600 гривень судового збору + 300 гривень витрат, повязаних з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача) судових витрат.

Керуючись: ст.ст. 16, 1166, 1187 ЦК України, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259 263, 264, 265, 280, 282, 354 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ПАТ "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці «Мурованокуриловецькі електричні мережі» (р/р 3 у АТ «Райффайзен банк Аваль» м. Київ, МФО 380805, ) на відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок наїзду на електроопору, 4601 (чотири тисячі шістсот одну) гривню 88 копійок та судові витрати в сумі 1900 (тисяча девятсот) гривень, а всього 6501 (шість тисяч пятсот одну) гривню 88 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Мурованокуриловецький районний суд.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: ___________