Справа № 6-3463/11 Провадження № 22-ц/795/2252/2017 Головуючий у I інстанції - Ченцова С. М. Доповідач - Бечко Є. М.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

у складі: головуючого - судді Бечка Є.М.,

суддів: Євстафіїва О.К., Страшного М.М.,

при секретарі: Герасименко Ю.О.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 19 жовтня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа №6-3463/11, виданого 06 грудня 2011 року Новозаводським районним судом м.Чернігова, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості у розмірі 26430 грн. 08 коп..

Свої вимоги мотивувала тим, що ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 28 жовтня 2011 року у справі № 6-3463/11 видано виконавчий лист на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 09 листопада 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором №690001737 в сумі 26420 грн. 08 коп. та судові витрати - третейський збір у сумі 10 грн.

Постановою державного виконавця Ленінського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції від 25 квітня 2012 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №6-3463/11. Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 березня 2017 року, на все майно ОСОБА_2 в межах суми боргу накладено обтяження на підставі постанови Ленінського ВДВС ХМУЮ про арешт на відчуження майна боржника від 25 квітня 2012 року, що винесена в межах виконавчого провадження №32373524.

Постановою державного виконавця Ленінського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції від 10.06.2013 року виконавчий лист №6-3463/11 від 06 грудня 2011 року повернуто стягувачу. В постанові також зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений до виконання в строк до 10 червня 2014 року.

Отже, 11 червня 2014 року сплив строк для пред'явлення до виконання виконавчого листа № 6-3463/11 від 06 грудня 2011 року. Станом на 02 червня 2017 року 12 год. 53 хв. виконавчий документ повторно пред'явлений не був, що підтверджується даними Автоматизованої системи виконавчого провадження Міністерства юстиції України. Разом з тим, наявність цього виконавчого листа у стягувача, не закінчене виконавче провадження за цим листом, арешт, накладений на майно боржника, відомості про боржника майно в Єдиному реєстрі боржників та інші заходи вжиті виконавцем при виконанні виконавчого листа перешкоджають ОСОБА_1 повною мірою здійснювати свої цивільні права та обов'язки.

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 19 жовтня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовлено.

Не погоджуючись з даною ухвалою, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою задовольнити вимоги заявника.

Доводи апеляційної скарги зводяться до викладу обставин справи. Також апелянт зазначив, що суд першої інстанції, посилаючись в свій ухвалі на Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, в якому зазначено: «Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду». Разом з тим, суд не звернув уваги на інші прецеденти Європейського суду з прав людини, з яких випливає, що виконання судового рішення не може бети свавільним, безмежним та таким, що порушує права боржника, зокрема ті, що передбачені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не застосував рішення Європейського суду з прав людини від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», статтю 22 Закону України «Про виконавче провадження», статтю 369 Цивільного процесуального кодексу України, та не звернув уваги на триваюче порушення прав боржника, передбачених статтею 8 та статтею 1 Першого Протоколу конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В судове засідання заявник не з'явилася, повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

У відповідності до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та перевіривши законність ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України передбачено, що рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для задоволення заяви. Зазначив, що ухвала суду про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є перепоною в завершенні судового провадження та послався на практику Європейського суду з прав людини, де зазначено, що право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід'ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов'язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, пункт 40 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції»).

З таким висновком колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується.

Суд першої інстанції встановив, що 13 грудня 2007 року між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №690001737 про відкриття та порядок ведення рахунку покриття особистої міжнародної платіжної картки, згідно якого останній надано кредит в сумі 13180 грн. 50 коп. (а.с.12-16).

Рішенням Третейського суду від 09 листопада 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 26420 грн. 08 грн., судові витрати по сплаті третейського збору у сумі 10 грн. (а.с.9-11).

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28 жовтня 2011 року задоволено заяву ПАТ «Альфа-Банк» та видано виконавчий лист на підставі рішення Третейського суду від 09 листопада 2010 року (а.с.23).

Постановою державного виконавця Ленінського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції від 25 квітня 2012 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №6-3463/11 (а.с.45).

Постановою державного виконавця від 10 червня 2013 року виконавчий лист №6-3463/11 від 06 грудня 2011 року повернуто стягувачу, зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлений до виконання в строк до 10 червня 2014 року (а.с.49).

За результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП вбачається, що виконавче провадження №32373524 завершено (а.с.50-55).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09 березня 2017 року, на все майно ОСОБА_2 в межах суми боргу накладено обтяження на підставі постанови Ленінського ВДВС ХМУЮ про арешт на відчуження майна боржника від 25 квітня 2012 року, що винесена в межах виконавчого провадження №32373524.

Частиною 2 ст.369 ЦПК України (в редакції чинній на час розгляду заяви) було передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Підстави для цього зазначені у ч.4 ст.369 ЦПК України (в редакції чинній на час розгляду заяви). Зокрема зазначено, що суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Таким чином, цивільним процесуальним законодавством чітко визначено, що суд може визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково з підстави помилкової видачі такого виконавчого листа, у разі, якщо відсутній обов'язок боржника повністю чи частково у зв'язку з його виконанням, а також з інших причин. Хоча поняття інших причин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню чинним законодавством не визначено, однак зрозуміло, що це стосується лише припинення обов'язку боржника, який підлягає виконанню, або іншими причинами, наприклад, коли в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв'язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.

Зобов'язання можуть припинятись внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

ОСОБА_1, ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції не надала належних та допустимих доказів того, що вона добровільно виконала рішення Третейського суду від 09 листопада 2010 року і сплатила ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість у розмірі 26420 грн. 08 коп. чи що її обов'язок по сплаті боргу відсутній.

Доводи ОСОБА_1 у скарзі про те, що порушення стягувачем строку пред'явлення виконавчого документа до виконання, його байдуже ставлення до реалізації права на виконання судового рішення призводить до порушення прав боржника, оскільки наявність виконавчого листа у стягувача, незакінчене виконавче провадження за цим листом, арешт, накладений на майно боржника, відомості про боржника в Єдиному реєстрі боржників та інші заходи, вжиті виконавцем при виконанні виконавчого листа перешкоджають боржнику повною мірою здійснювати свої цивільні права та обов'язки, - не заслуговують на увагу, оскільки такої підстави, як закінчення строку пред'явлення до виконання виконавчого листа вказаною нормою закону не передбачено і ніхто не перешкоджає заявникові виконати рішення суду про стягнення з неї коштів та, відповідно, в такому разі буде знято арешт з майна боржника та відновиться можливість користуватися своїми цивільними права та обов'язками.

Не приймаються до уваги і доводи апелянта про однобічне застосування практики Європейського суду з прав людини. Так, право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід'ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов'язання адміністративних органів виконувати рішення (п.40 рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Грецї»). Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження. З огляду на зазначене, визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є перешкодою для завершення судового провадження.

Інших, правових доводів, апеляційна скарга не містить.

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви, відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 19 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складене 26 грудня 2017 року.

Головуючий:Судді: