Справа № 476/918/17
Провадження № 2/476/267/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.12.2017 року Єланецький районний суд
Миколаївської області
в складі: головуючого - судді Чернякової Н.В.
при секретарі Безкровній А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Єланець цивільну справу за позовом Вознесенського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю
20.11.2017 року Вознесенський міськрайонний центр зайнятості звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю.
Свої вимоги мотивує тим, що з 14.03.2016 року по 21.10.2016 року відповідач перебував на обліку у Вознесенському міськрайонному центрі зайнятості як безробітний та отримував допомогу по безробіттю. Проте, у червні 2017 року в ході досудового розслідування страхового випадку було встановлено, що відповідач під час перебування на обліку як безробітний відносився до категорії зайнятого населення, так як, з 01.09.2016 року навчався за денною формою в Миколаївському професійному промисловому ліцеї.
Посилаючись на порушення відповідачем ч. 1 ст. 4 Закону України "Про зайнятість населення", позивач просив стягнути з відповідача суму безпідставно отриманої допомоги по безробіттю у розмірі 290,14 грн.
В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити, у разі неявки належним чином повідомленого відповідача просив провести заочний розгляд справи.
В судове засідання відповідач не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.
Згідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України суд розглядає справу за відсутності належним чином повідомленого відповідача про час та місце розгляду справи, який не повідомив про причини неявки.
У відповідності до ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до слідуючого.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Відповідно п.7 ч.1 ст.1 Закону України "Про зайнятість населення" зайнятість - не заборонена законодавством діяльність осіб, пов'язана із задоволенням їх особистих та суспільних потреб з метою одержання доходу (заробітної плати) у грошовій або іншій формі, а також діяльність членів однієї сім'ї, які здійснюють господарську діяльність або працюють у суб'єктів господарювання, заснованих на їх власності, у тому числі безоплатно.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст.1 Закону України "Про зайнятість населення" безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачуваних законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, готові та здатні приступити до підходящої роботи.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 18.03.2016 року відповідач звернувся до Вознесенського міськрайонного центру зайнятості із заявами про надання йому статусу безробітного та призначення виплати допомоги по безробіттю (а. с. 7-8).
Наказами Вознесенського міськрайонного центру зайнятості від 18.03.2016 року за №НТ160318 та №НТ160321 відповідачу надано статус безробітного з 14.03.2016 року та з 21.03.2016 року по 16.09.2016 року призначено допомогу по безробіттю (а. с. 9-10).
Наказом Вознесенського міськрайонного центру зайнятості від 20.09.2016 року за №НТ160920 з 17.09.2016 року відповідачу припинено виплату допомоги по безробіттю (а. с. 11).
Наказом Вознесенського міськрайонного центру зайнятості від 21.10.2016 року за №НТ161021 у зв'язку з поданням заяви про припинення реєстрації з 21.10.2016 року припинено реєстрацію відповідача як безробітного (а. с. 12-13).
З матеріалів справи вбачається, що за період 01.09.2016 року по 21.10.2016 року відповідач отримав 290,14 грн. допомоги по безробіттю, що підтверджується довідкою Вознесенського міськрайонного центру зайнятості (а. с. 18).
Проте, частиною 1 ст. 4 Закону України "Про зайнятість населення" визначено, що до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.
Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" допомога по безробіттю є видом забезпечення за цим Законом.
Як вбачається з довідки Миколаївського професійного промислового ліцею від 15.06.2017 року за вих. №410 з 01.09.2016 року відповідач навчається за денною формою навчання у вищевказаному навчальному закладі за професією "Обліковець з реєстрації бухгалтерських даних; офіційний службовець (бухгалтерія)" (а. с. 17).
Як вбачається з акту №151 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" від 20.06.2017 року відповідач порушив законодавство про зайнятість населення, оскільки, в період перебування на обліку як безробітний навчався за денною формою в Миколаївському професійному промисловому ліцеї починаючи з 01.09.2016 року, тобто відносився до зайнятого населення, а тому не мав право на матеріальне забезпечення (а. с. 15).
Відповідно до положень частини другої та третьої статті 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", яка визначає права, обов'язки та відповідальність застрахованих осіб, такі особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 навчаючись за денною формою в Миколаївському професійному промисловому ліцеї з 01.09.2016 року відносився до категорії зайнятого населення, а тому не міг перебувати на обліку як безробітний та отримувати допомогу по безробіттю.
Вказана обставина є такою, що впливає на умови виплати безробітним забезпечення та надання їм соціальних послуг, а тому неповідомлення такими особами центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання ними своїх обов'язків та відповідно до ст. 36 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення.
Із викладеного слідує, що позов Вознесенського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю підлягає задоволенню.
Крім того, відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору за подання даної позовної заяви, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 263, 264, 265, 280, 281, 282, 283 ЦПК України, суд
Позовну заяву Вознесенського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення коштів, виплачених як допомога по безробіттю задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте Єланецьким районним судом Миколаївської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В. Чернякова