АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6528/17 Головуючий 1 інст. - Колодяжна І.М.
Справа № 641/1649/17 Доповідач - Кружиліна О.А.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Кружиліної О.А.

суддів Бровченка І.О., Кіся П.В.

за участю секретаря Сементовської О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 19 жовтня 2017 року

за позовом ОСОБА_1 до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «БАЗИС» про стягнення боргу по депозитному вкладу, -

в с т а н о в и в:

15 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулася у суд з позовом до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «БАЗИС» (далі по тексту - ПАТ АКБ «БАЗИС») про стягнення боргу по депозитному вкладу.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що була клієнткою ПАТ АКБ «Базис». У квітні 2012 року, в той час коли Нацбанк ввів у ПАТ АКБ «Базис» тимчасову адміністрацію і визнав банк неплатоспроможним, у неї був депозитний вклад за договором № 2653 від 23 березня 2005 року.

Частину вкладу позивач одержала у 2012 році, а решта, яка не підлягала відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, у сумі 23 704 грн 95 коп. була визначена як кредиторська вимога и повинна була бути перерахована позивачу в четверту чергу ліквідатором банку, але кредиторські вимоги виплачені не були.

У зв'язку з тим, що з 2012 року заборговані відповідачем кошти знецінились, позивач просила стягнути також інфляційні витрати, річні відсотки та пеню.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково.

Стягнуто з ПАТ «АКБ «БАЗИС» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 23 704 грн 95 коп. та судовий збір у розмірі 640 грн, всього - 24 344 грн 95 коп.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на порушення судом норм матеріального та процесуального права..

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Перевіряючи доводи сторін, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні дані та відповідні їм правовідносини, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судовим розглядом встановлено, що 19 січня 2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ «АКБ «Базис» укладено договір банківського вкладу №2653/14, згідно якого 19 січня 2012 року на депозитний рахунок №53 внесено 203 300 грн.

Відповідно підпункту 1.1. Договору Банк зобов'язується повернути цю грошову суму вкладнику після закінчення строку, вказаного в пункті 1.2. даного договору (датою повернення депозиту є 13 квітня 2012 року), та відсотки на неї в розмірі та на умовах, встановлених в цьому договорі.

Постановою правління Національного банку України від 20 квітня 2012 року № 168 прийнято рішення про призначення тимчасової адміністрації відповідача строком на шість місяців, а саме: із 23 квітня 2012 року по 23 жовтня 2012 року.

23 серпня 2012 року Національний банк України прийняв постанову № 357 про відкликання банківської ліцензії відповідача і почав процедуру його банкрутства.

Під час процедури ліквідації ПАТ «АКБ «Базис» Фондом гарантування вкладів фізичних осіб згідно листа № 02-15764/12 від 17 грудня 2012 року ОСОБА_1 виплачено в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за договором банківського вкладу № 2653/14 від 10 січня 2012 року частково в сумі 188 926 грн 84 коп.

ОСОБА_1 була своєчасно подана до банку вимога кредитора в сумі 23 704 грн 95 коп. Вимога була включена ліквідатором до реєстру вимог кредиторів ПАТ АКБ «Базис» в повній сумі - 23 704 грн 95 коп. - грошові кошти по депозитним вкладам, що перевищують суму, відшкодовану Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Вимога була віднесена відповідно до статті 96 Закону України «Про банки і банківську діяльність» до четвертої черги задоволення вимог кредиторів.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14 серпня 2014 року, яка набрала законної сили 21 жовтня 2014 року, було визнано протиправною та скасовано постанову Національного банку України від 23 серпня 2012 року № 357 «Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора ПАТ «АКБ «Базис».

У зв'язку із набранням законної сили постанови Оружного адміністративного суду м. Києва від 14 серпня 2014 року, 08 грудня 2014 року проведені позачергові загальні збори акціонерів ПАТ «АКБ «БАЗИС», за результатами яких змінено назву товариства на ПАТ «АКБ «БАЗИС», а в подальшому в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесені зміни до видів економічної діяльності, яка здійснюються ПАТ «АКБ «БАЗИС», зокрема, з огляду на неможливість здійснення банківської діяльності за КВЕД 65.12.1 - «комерційні банки» було вирішено виключити такий вид економічної діяльності, як 65.12.1. «комерційні банки» та включити види діяльності за КВЕД 46.90, 68.20, 69.20, 70.22.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 3 статті 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Згідно з пунктом 6.2 Положення про застосування Національним банком України заходів впливу за порушення банківського законодавства, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 369 від 28 серпня 2001 року (далі - Положення № 369), після відкриття накопичувального рахунку за розпорядженням керівника територіального управління Національного банку залишок коштів із кореспондентського рахунку банку перераховується на накопичувальний рахунок і вживаються заходи щодо закриття кореспондентського рахунку банку.

За таких підстав, апеляційний суд вважає, оскільки у період з 28 серпня 2012 року по 21 жовтня 2014 року (протягом дії ліквідаційної процедури) усі кошти, надходження яких пов'язано зі здійсненням ліквідатором ПАТ «АКБ «БАЗИС» ліквідаційної процедури, зараховувались саме на накопичувальний рахунок в Управлінні НБУ в Харківській області, ПАТ «АКБ «БАЗИС» було позбавлено можливості здійснювати свої обов'язки як банківська установа внаслідок протиправних дій Правління НБУ, ПАТ «АКБ Базис» не отримував та не користувався грошовими коштами, за утримування яких позивачем були нараховані суми 3% річних та інфляційних витрат.

Що стосується періоду з 22 жовтня 2014 року, за який позивач просить нарахувати інфляційні витрати та 3% річних, то після припинення ліквідації ПАТ «АКБ «БАЗИС» та внесення змін у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо виключення виду діяльності за КВЕД 65.12.1 - «комерційні банки», ПАТ «АКБ БАЗИС» перестав бути банківською установою, внаслідок чого підстав вважати, що він користувався грошима позивача у зв'язку з чим повинні бути нараховані відсотки та інші штрафні санкції, у суду немає.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для зміни або скасування судового рішення, апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до статті 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права

За наслідками розгляду апеляційної скарги, апеляційний суд відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 307 ЦПК України постановляє ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін з підстав, передбачених статтею 308 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303 304, п. 1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

заочне рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 19 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді І.О. Бровченко

П.В. Кісь