Провадження № 6/754/465/17
У Х В А Л А

Іменем України

27 грудня 2017 року Деснянський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді Клочко І.В.

при секретарі Шевчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві подання головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бойченко Світлани Валеріївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_3,-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Деснянського РВДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві Бойченко С.В. звернулась до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_3

В обґрунтування заяви заявник вказує на те, що на виконанні Деснянського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві знаходиться виконавче провадження № 50679715 з виконання виконавчого листа № 2-5937/15, виданого 14.12.2015 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, з наступною індексацією відповідно закону, починаючи з 23.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Як зазначає заявник, рішення суду на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію про доходи не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам ч.5 ст.19 ЗУ "Про виконавче провадження". Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації, наданої на запити РСЦ МВС України в м.Києві та інформаційної довідки з Державного реєстру нерухомого майна - майно, належне боржнику на праві власності, відсутнє. Виконавцем на адресу боржника надсилались виклики щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак боржник на виклики не з'явився, про причини неявки не повідомив. Офіційних даних про одержання боржник будь-яких доходів немає.

Заявник вказує на те, що на запит виконавця Державною прикордонною службою України листом від 08.08.2017 року повідомлено про те, що ОСОБА_3 неодноразово перетинав державний кордон України. За повідомленням Державної міграційної служби від 21.09.2017 року ОСОБА_3 має паспорт громадянина для виїзду за кордон.

Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу в повному обсязі не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів.

Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання.

Посилаючись на викладені обставини, а також на те, що рішення до теперішнього часу в повному обсязі не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна і доходів, заявник просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_3 до виконання ним своїх зобов»язань, покладених на нього судовим рішенням.

Відповідно до ч. 4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд не вбачає підстав для задоволення подання, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 та п.1 ч.2 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» скарги, заяви, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, а саме - подання готується на бланку відповідного відділу державної виконавчої служби за підписом начальника цього відділу та обов'язково має містити: найменування суду, до якого направляється подання; реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; реквізити виконавчого провадження; прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік); підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Також, у поданні, мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити. У разі тимчасового обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа зазначаються вид паспортного документа (для громадян України - дипломатичний паспорт, службовий паспорт, паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, посвідчення особи моряка тощо; для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ, що підтверджує громадянство іноземця або посвідчує особу без громадянства), його серія та номер, а також найменування та місцезнаходження державного органу, до якого повинен надсилатися вилучений паспортний документ. До подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження та копії інших документів (за потреби). У поданні також можуть зазначатися адреса місця проживання боржника та інші відомості, які відомі про цю особу державному виконавцю. Про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника.

В той же час, надані заявником матеріали не містять доказів направлення на адресу боржника повідомлення про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду боржника, інших документів, які б свідчили про направлення повідомлення боржнику (реєстру кореспонденції, зворотних повідомлень).

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України, «Про порядок виїзду і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Згідно узагальнень, наданих Верховним судом України (Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року), наголошується на тому, що ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, та на думку Верховного Суду України, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Таким чином, законодавством не передбачене обов'язкове обмеження в праві виїзду за межі України за наявності невиконаних зобов'язань, а встановлена лише така можливість при наявності відповідних підстав. Задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак, в кожному випадку будь-яка особа при зверненні до суду із заявою, скаргою чи поданням повинна дотримуватися норм процесуального законодавства.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту умисного ухилення боржника - фізичної особи від виконання зобов'язань за рішенням суду. Подання не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення подання, з огляду на наступне.

Так, з матеріалів подання не вбачається ухилення боржника від виконання рішення. Зокрема, надані державним виконавцем копії матеріалів виконавчого провадження не містять копії постанови про відкриття виконавчого провадження та супровідного листа до неї, відсутні докази направлення цієї постанови боржнику та її вручення. Тобто, відсутні докази, що боржнику достеменно відомо про здійснення виконавчого провадження. Також, надані матеріали не містять доказів, що державним виконавцем вжито всіх заходів примусового виконання рішення, зокрема, чи здійснювався вихід за місцем проживання боржника з метою перевірки майнового стану тощо, а тому звернення з даним поданням є передчасним та необґрунтованим.

Посилання державного виконавця на те, що боржник ігнорує виклики державного виконавця суд до уваги не приймає, оскільки до подання надано копію лише одного виклику від 10.03.2017 року про виклик ОСОБА_3, однак, цей виклик адресовано стягувачу ОСОБА_4 Тобто, заявником не надано жодного доказу направлення викликів саме боржнику, а також отримання ним цих викликів, а тому відсутні підстави вважати, що боржник умисно ігнорує вимоги державного виконавця.

Посилання заявника на відповідь Державної прикордонної служби України про те, що ОСОБА_3 неодноразово перетинав державний кордон України, підстав для задоволення подання також не дають, оскільки такі дії боржника не свідчать про його ухилення від виконання рішення.

Враховуючи наведене, з урахуванням відсутності доказів умисного ухилення боржника від виконання судового рішення, суд вважає, що у задоволенні подання слід відмовити за відсутністю для цього законних підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.6 Закону України «Про порядок виїзду та в»їзду в Україну громадян України», ЗУ «Про виконавче провадження», ст.441 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання головного державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бойченко Світлани Валеріївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м.Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 27 грудня 2017 року.

Головуючий: