Справа № 182/4004/17
Провадження № 2/0182/2997/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13.12.2017 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Багрової А.Г.

за участю секретаря - Снєгульської В.М.

представника позивача - ОСОБА_1

представника позивача - адвоката - Дятлова А.М.

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Нікопольської міської ради про визнання права власності ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду та просить суд визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 за набувальною давністю у зв'язку з добросовісним, відкритим , безперервним володінням більше ніж 10 років, яка належала ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову, оскільки позивачем не доведено, що він добросовісно, відкрито та безперервно володіє цією часткою квартири більше ніж 10 років.

Заслухавши сторони , свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи згідно свідоцтва про право власності на житло від 26.04.1994 року квартира АДРЕСА_2 була зареєстрована на праві власності за ОСОБА_6 та ОСОБА_7 порівно (а.с.5)

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.6) Після її смерті спадщину за заповітом на 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_2 прийняла ОСОБА_8 , матір позивача , що проживала в АДРЕСА_6 (а.с.7).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року(а.с.27)

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є спадкоємцем за законом своєї матері ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року і згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.12.2010 року прийняв у власність 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_2 що належала матері (а.с.9)

Згідно пояснень позивача , представників позивача саме після смерті матері ОСОБА_4 дізнався про те, що 1/2 частина АДРЕСА_7 зареєстрована за ОСОБА_5.

Позивач до позовної заяви додав довідки ОСББ Зелений Дім про те, що за адресою АДРЕСА_3 він не зареєстрований однак мешкає з вересня 2005 року (а.с. 12,79)

Згідно матеріалів справи ОСОБА_4 зареєстрований за адресою АДРЕСА_8

Як вбачається з свідчень свідків ОСОБА_9 ( подруги дружини позивача), ОСОБА_10 (сусіда за місцем реєстрації позивача по АДРЕСА_10) ОСОБА_4 постійно проживав за адресою АДРЕСА_9 зі своєю дружиною та донькою, однак за необхідності навідував матір та через сварки з дружиною в певні періоди часу по необхідності проживав з матір'ю ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_4. Також свідок ОСОБА_10, суду пояснив, що знає позивача з 2002 року як сусіда по АДРЕСА_11 і іноді забирав сусіда з будинку по АДРЕСА_12 а позивач йому розповідав, що в тому будинку проживає його матір.

Згідно наданих копій договорів на комунальні послуги вбачається, що до 2010 року договори були оформлені на матір позивача ОСОБА_8 і лише з 2011 року, тобто після прийняття спадщини договори отримання комунальних послуг, оплата послуг були оформлені на позивача ОСОБА_4 (а.с. 63-78,83-90).

Таким чином , оскільки матеріалами справи та свідченнями свідків спростовані відомості зазначені в довідках виданих ОСББ Зелений дім про постійне місце проживання ОСОБА_4 з вересня 2005 року за адресою м. Нікополь. АДРЕСА_5, то суд дійшов до висновку про недоведеність позивачем добросовісного заволодінння чужим майном , відкритого, безперервного володіння частиною квартири АДРЕСА_2 протягом десяти років.

За змістом ст. 344 ЦК України при набувальній давності тягар доказування лягає на позивача.

З огляду на положення статті та роз'яснення, викладені в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ N 5 від 07.02.2014 року, набуття права власності на чужі речі за набувальною давністю здійснюється за умови, що річ, яка опинилася у володінні особи, є об'єктивно чужою, володілець суб'єктивно вважає майно своїм, володілець майна має бути добросовісним набувачем, володіння здійснюється протягом усього строку відкрито та продовжувалось безперервно, строк такого володіння нерухомим майном складає 10 років.

Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не повинен знати і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, а також обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна. Позов про право власності за давністю володіння не може пред'явити законний володілець або особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є її власником.

Враховуючи надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено безперервність володіння майном протягом 10 років, як того вимагає положення ст. 344 ЦК України, обставини володіння ОСОБА_4 спірною частиною квартири спростовані показами допитаних в судовому засіданні свідків та наданими суду письмовими доказами.

Керуючись ст. ст. 15,16, 344, 391,391 ЦК України, ст. ст. 10, 27, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

На рішення може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області ( м. Кривий Ріг) протягом десяти днів з дня його оголошення через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: А. Г. Багрова