Справа № 761/618/17
Провадження № 2/761/4888/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Триндюк А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Національної академії державного управління при Президентові України про поновлення на роботі та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Національної академії державного управління при Президентові України, у якому просив, з урахуванням уточнень, визнати незаконним та скасувати наказ Національної академії державного управління при Президентові України №39-в від 07.12.2016 року "Про застосування дисциплінарного стягнення" та наказ №799-ос від 19.12.2016 року "З особового складу" в частині звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача кафедри управління національним господарством та економічної політики, поновити ОСОБА_1 на посаді завідувача кафедри управління національним господарством та економічної політики Національної академії державного управління при Президентові України, а також стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в якості компенсації за вимушений прогул у зв'язку з незаконним звільненням з роботи в розмірі 88288,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 працював у Національній академії державного управління при Президентові України з 01.09.2011 року на різних посадах. Відповідно до Наказу № 39-в Національної академії державного управління при Президентові України №39-в від 07.12.2016 року "Про застосування дисциплінарного стягнення" до позивача за порушення трудової дисципліни, пов'язаною з відсутністю контролю за організацією звітування ОСОБА_2 - аспіранта кафедри управління національним господарством та економічної політики Національної академії державного управління при Президентові України, у вигляді оголошення догани. Згідно наказу №799-ос від 19.12.2016 року "З особового складу" ОСОБА_1 звільнено із посади завідувача кафедри управління національним господарством та економічної політики Національної академії державного управління при Президентові України, у зв'язку із закінченням строкового трудового договору на підставі п. 2 ст. 36 КЗпП України. Позивач вважає, що його звільнення відбулось незаконно, оскільки відповідно до умов контракту з науково-педагогічним працівником Національної академії державного управління при Президенктові України від 01.09.2011 року, позивач був призначений на посаду завідувача кафедри економічної теорії та історії економіки на термін з 01.12.2011 року по 30.11.2018 року за строковим трудовим договором, на умовах контракту, на визначений строк, як обраного за конкурсом. Також ОСОБА_1 вважає Наказ № 39-в від 07.12.2016 року "Про застосування дисциплінарного стягнення" до позивача за порушення трудової дисципліни, пов'язаною з відсутністю контролю за організацією звітування ОСОБА_2 - аспіранта кафедри управління національним господарством та економічної політики Національної академії державного управління при Президентові України, у вигляді оголошення є догани незаконним, оскільки він не був ознайомлений з документами, на підставі яких його було притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме службовою запискою першого віце-президента ОСОБА_3 та листом Служби безпеки України № 2-3-1-34416 від 17.10.2016 року, крім того, відповідних письмових поясненень від позивача відібрано не було, вважає наказ таким, що був прийнятий в порушення встановлених процедур проведення службового розслідування. З обставинами, викладеними у службовій записці, а саме, що під час розгляду та складання документів відносно аспіранта ОСОБА_2 останній фактично був відсутній у процесі наукової підготовки та перебував за кордоном, позивач не згоден, стверджує, що ОСОБА_2 був відрахований з аспірантури за письмовим поданням кафедри через відсутність під час чергової атестації у вересні 2016 року.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити з підстав, що викладені у ньому.

Представник відповідача у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечував та просив суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив.

З 01.09.2004 року ОСОБА_1 працював на посаді різних посадах у Національній академії державного управління при Президентові України, що вбачається із копії його трудової книжки.

Наказом Національної академії державного управління при Президентові України №39-в від 07.12.2016 року "Про застосування дисциплінарного стягнення" ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни, пов'язаною з відсутністю контролю за організацією звітування ОСОБА_2 - аспіранта кафедри управління національним господарством та економічної політики Національної академії державного управління при Президентові України.

31.12.2016 року ОСОБА_1 звільнений із займаної посади завідувача кафедри управління національним господарством та економічної політики Національної академії державного управління при Президентові України на підставі Наказу № 799-ос від 19.12.2016 року за п. 2 ст. 36 КЗпП України за закінченням строку трудового договору.

Відповідно до Положення про Національну академію державного управління при Президентові України, затвердженого Указом Президента України від 21 вересня 2001 року № 850/2001, Національна академія є головним державним вищим навчальним закладом у загальнонаціональній системі підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації державних службовців, посадових осіб органів місцевого самоврядування, підзвітним Президентові України.

Пунктом 3 ст.54 Закону України "Про освіту" зазначено, що педагогічні та науково-педагогічні працівники приймаються на роботу шляхом укладення трудового договору, в тому числі за контрактом. Прийняття на роботу науково-педагогічних працівників здійснюється на основі конкурсного відбору.

За умовами ст. 23 КЗпП України трудовий договiр може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторiн; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Відповідно ст.24 КЗпП України укладення трудового договору з працівником оформляється наказом або розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, також трудовий договір вважається укладений і тоді коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично допустили до роботи.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України пiдставами припинення трудового договору є: 2) закiнчення строку (пункти 2 i 3 статтi 23), крiм випадкiв, коли трудовi вiдносини фактично тривають i жодна з сторiн не поставила вимогу про їх припинення.

Відповідач стверджує, що між Національною академією та ОСОБА_1 укладено строковий трудовий договір на визначений строк, встановлений за погодженням сторін (п.2 ст.23 КЗпП України) з 01.09.2016 року по 31.12.2016 року, що підтверджується витягом з наказу від 31.08.2016 №452-ос, а відтак позивача звільнено з 31 грудня 2016 року на підставі наказу від 19.12.2016 №799-ос через закiнчення строку, на який було укладено договір.

Разом з тим, з трудової книжки вбачається, що ОСОБА_1 призначений на посаду завідувача кафедри економічної теорії та історії економіки по 31.08.2018 року за контрактом, як обраний за конкурсом, та у подальшому був переведений на посаду завідувача кафедри управління національним господарством та економічної політики за ст. 32 КЗпП України за його згодою по 30.11.2018 року за строковим трудовим договором, на умовах контракту, як обраний за конкурсом.

Стороною відповідача не надано до суду контракту, що був укладений між ОСОБА_1 та Національною академією державного управління при Президентові України, однак з трудової книжки, вбачається, що позивач став переможцем конкурсу на посаду завідувача кафедри управління національним господарством та економічної політики та між сторонами було укладено контракт, строком дії до 31.11.2018 року.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що запис у трудовій книжці є помилковим.

Відповідно до п. 2.6. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.

Оскільки станом на день розгляду справи, відповідачем не внесено виправлень щодо записів у трудовій книжці позивача, про призначенння ОСОБА_1 на посаду завідувача кафедри економічної теорії та історії економіки по 31.11.2018 року за строковим трудовим договором, на умовах контракту, як обраного за конкурсом, суд вважає, що між сторонами виникли трудові правовідносини саме на умовах контракту.

За таких обставин, слід визнати наказ №799-ос від 19.12.2016 року "З особового складу" в частині звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача кафедри управління національним господарством та економічної політики незаконним, а позивач підлягає поновленню на роботі, оскільки звільнення останнього відбулося без достатніх на те правових підстав.

При цьому, суд не наділений повноваженнями скасовувати незаконні накази, оскільки, це є втручанням у адміністративну діяльність юридичної особи, відтак, позовна вимога щодо скасування заначеного наказу задоволенню не підлягає.

Стосовно визнання незаконним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани, слід зазначити наступне.

Зі змісту оскаржуваного наказу вбачається, що ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни, пов'язаною з відсутністю контролю за організацією звітування ОСОБА_2 - аспіранта кафедри управління національним господарством та економічної політики Національної академії державного управління при Президентові України.

За умовами ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

У відповідності до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

За умовами ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Підставою для застосування дисциплінарного стягнення до позивача у спірному наказі зазначено службову записку першого віце-президента ОСОБА_3 та лист Служби безпеки України № 2-3-1-34416 від 17.10.2016 року.

Так, у відповідності до службової записки першого віце-президента ОСОБА_3 за результатами проведеного службового розслідування комісійно встановлений та документально підтверджений факт, який засвідчив фактичну відсутність аспіранта ОСОБА_2 під час розгляду і складання документів відносно нього в процесі його наукової підготовки, що сталося внаслідок відсутності контролю безпосереднього наукового керівниці - завідувача кафедрою управління національним господарством та економічної політики Національної академії державного управління при Президентові України ОСОБА_1, на якій ним готувалась до захисту дисертаційне дослідження.

Згідно листа Служби безпеки України № 2-3-1-34416 від 17.10.2016 року ОСОБА_2 був відсутній на засіданнях Кафедри 01.04.2015 року, 16.09.2015 року та 06.04.2016 року, оскільки перебував у цей час на території Російської Федерації, але, незважаючи на це, у витягах з протоколів засідань Кафедри стоять підписи, виконані нібито ОСОБА_2

За умовами ч.ч. 1, 2 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Так, враховуючи, що стороною відповідача не надано до суду контракту, що укладався між сторонами, суд позбавлений можливості перевірити обов'язки та відповідальність позивача, а відтак відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1, як завідувач кафедри, був відповідальним за контроль присутності аспірантів під час розгляду та складення документів відносно них, а також що до останнього можливо застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани.

Разом з тим, зазначення начальником управління підготовки наукових та науково-педагогічних кадрів Національної академії державного управління при Президентові України ОСОБА_4 у службовій записці про покладення контролю виконання та особистої відповідальності за якісне написання аспірантом дисертації на наукового керівника, не може сприйматися судом як беззаперечний доказ покладення таких обов'язків на ОСОБА_1 та його відповідальності за їх неналежне виконання.

Крім того, у відповідності до акту від 07.12.2016 року, складеного начальником відділу кадрів і державної служби ОСОБА_5, начальником управління організаційного забезпечення ОСОБА_6, начальником юридичного відділу ОСОБА_7, ОСОБА_1 не надав пояснення щодо заслуховування звітів аспіранта ОСОБА_8

Натомість, вказаний акт не містить ані підпису ОСОБА_1 про ознайомлення з ним, ані відмітки про відмову останнього від підпису.

Таким чином, рішення про притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани відбулося виключно на підстав службової записки першого віце-президента ОСОБА_3 та листа Служби безпеки України № 2-3-1-34416 від 17.10.2016 року, при цьому відповідні пояснення від порушника трудової дисципліни відібрані не були.

В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось сторонами, що з матеріалами проведеного службового розслідування за дисциплінарним проступком ОСОБА_1, позивача ознайомлено не було та пояснення від порушника трудової дисципліни відібрані не були.

За таких обставин, наказ Національної академії державного управління при Президентові України №39-в від 07.12.2016 року "Про застосування дисциплінарного стягнення" слід визнати незаконним, оскільки, оголошення догани ОСОБА_1 відбулося із порушенням встановленої процедури дослідження дисциплінарного проступку, а також стороною відповідача не доведено, що ОСОБА_1 взагалі є відповідальною особою за встановлені порушення.

При цьому, скасуванню вказаний наказ не підлягає з підстав, викладених вище.

Згідно положень ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 у розмірі 88288 грн.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст. 54 Закону України «Про освіту», ст. 71 «Про державну службу», ст.ст. 23, 24, 36, 139, 147-149, 235 КЗпП України, ст.ст. 3, 10, 11, 15, 60, 61, 88, 159, 208, 209, 212, 213-215, 222-224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Національної академії державного управління при Президентові України про поновлення на роботі та скасування наказу - задовольнити частково.

Визнати незаконним наказ Національної академії державного управління при Президентові України №39-в від 07 грудня 2016 року "Про застосування дисциплінарного стягнення".

Визнати незаконним наказ №799-ос від 19 грудня 2016 року "З особового складу" в частині звільнення ОСОБА_1 з посади завідувача кафедри управління національним господарством та економічної політики.

Поновити ОСОБА_1 на посаді завідувача кафедри управління національним господарством та економічної політики Національної академії державного управління при Президентові України.

Стягнути з Національної академії державного управління при Президентові України на користь ОСОБА_1 грошові кошти в якості компенсації за вимушений прогул у зв'язку з незаконним звільненням з роботи в розмірі 88288,00 грн.

Стягнути з Національної академії державного управління при Президентові України на користь держави судовий збір у розмірі 2560,00 грн.

Судове рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати в межах платежу за один місць підлягає негайному виконанню.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя