Справа №333/3320/16-ц
Провадження №2/333/2006/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

при секретарі Некрашевич Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватний нотаріус Запорізького нотаріального округу ОСОБА_5, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, орендне підприємство Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про витребування квартири із незаконного володіння та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя 30.06.2016 року із позовом звернулась ОСОБА_1 Посилається на таке. ЇЇ батько ОСОБА_9 помер 30.03.2012 року. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить квартира 102 в б. 9 по вул.. 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжя. Право власності на цю квартиру за ОСОБА_9 підтверджується договором купівлі-продажу нерухомості №2123 від 19.07.1995 року зареєстрованим Універсальною біржою «Хортиця». Вона є єдиною спадкоємицею першої черги після смерті батька, від спадщини не відмовлялась та подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі №34644096 від 24.07.2013 р. Постановою приватного нотаріуса ОСОБА_5 від 24.07.2013 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті померлого ОСОБА_9 у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на квартиру. Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2013 року по цивільній справі №333/7143/13ц за нею визнано право власності на квартиру №102 в б. 9 по проспекту 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжя в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9 Рішення набуло законної сили 17.12.2013 року. В березні 2016 року звернулась до ОП ЗМБТІ із заявою про виготовлення технічної документації з метою в подальшому подання документів на проведення державної реєстрації права власності на квартиру. Співробітники ОП ЗМБТІ повідомили їй, що виготовити технічну документацію вони не мають можливості оскільки право власності на цю квартиру зареєстровано за іншою особою. Із заявою про вчинення злочину вона звернулась до Комунарського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, де 27.04.2016 року за ст. 358 ч.1 КК України за фактом підробки офіційного документа (паспорта громадянина України), який використано при оформленні довіреності на розпорядження квартирою та укладенні договору купівлі-продажу було відкрито кримінальне провадження №40002047, розслідування по якому триває. Факт вибуття квартири з її володіння не з її волі та не з волі ОСОБА_9 підтверджується таким. ОСОБА_9 за життя спірну квартиру не відчужував, довіреність на право розпорядження квартирою нікому не надавав, помер 30.03.2012 року, тобто до укладання будь-яких угод щодо відчуження квартири. Довіреність на право розпоряджатися квартирою від імені ОСОБА_10 на імя ОСОБА_3 від 10.12.2012 року була укладена не ОСОБА_10, а іншою особою по паспорту з іншими даними. Довіреність було укладена взагалі не ОСОБА_10, а сторонньою особою, яка надала нотаріусу паспорт зовсім іншої людини, в якій шляхом підробки невстановленими особами було внесене зміни в графи «прізвище, імя, по-батькові». Із договору купівлі-продажу квартири від 14.02.2013 року за яким ОСОБА_3, який діяв по довіреності від ОСОБА_10 продав належну їй квартиру ОСОБА_4, хоча на цей час ОСОБА_10 вже помер. Тобто, договір відчудження квартири було укладено ОСОБА_3 по довіреності від імені ОСОБА_10, яка підписана не власником квартири, не ОСОБА_10, а невстановленою особою, який надав нотаріусу підробний паспорт на імя ОСОБА_10 Оскільки її батько ОСОБА_9 квартиру не відчужував, довіреність на право розпорядження нею нікому не надавав, і вона була продана ОСОБА_11 за підробленими документами, тобто майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, а тому вважає, що має право, як особа, що прийняла спадщину його витребувати від добросовісного набувача з підстав, передбачених статтею 388 ЦК України. просить витребувати із незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 квартиру 102 в б. 9 по проспекту 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжя та визнати за ОСОБА_12 право власності на цю квартиру в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_9, померлого 30.03.2012 року.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_13 позов підтримали. Надали пояснення аналогічні викладеним. Позивачка додатково пояснила, що її батько ОСОБА_9 був розлучений з матірю та проживав окремо. Він був зареєстрований по вул.. Ентузіастів б. 18-А кв. 86. Також їй було відомо, що в нього у власності є квартира №102 в б. 9 по проспекту 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжя. Іноді вони спілкувались по телефону та зустрічались на нейтральній території. В 2011 році батько зник, не відповідав на телефонні дзвінки, в квартирах двері ніхто не відчиняв. Вона звернулась до міліції та батька було оголошено у розшук. Ключів в неї не було, а працівники міліції їй не дозволяли взламувати замки та заходити до оспорюваної квартири. Декілька разів вона їздила на впізнання невідомих трупів. Одного разу в 2011 році вона в МОРзі впізнала як свого батька за зростом та статурою чоловіка. Їй було видано лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть ОСОБА_9 20.10.2011 року. На підставі цього свідоцтва вона зверталась із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса. Після того, вона зайшла до оспорюваної квартири, двері якої були задуті монтажною піною та їх довелося взламувати. В квартирі вони виявили труп, але він був муміфікований. Судово-медична експертиза не змогла надати чітку відповідь щодо причини та дати смерті. У звязку з цим вона зверталась до РАГСу та вносилися зміни до актового запису про смерть батька і було видано їй нове свідоцтво про смерть батька, який помер 30.03.2012 року. З того часу вона до оспрюваної квартири не навідувалась, оскільки в неї були інші сімейні справи та вона займалася оформленням спадщини. Коли в 2013 році вона звернулась до БТІ із заявою про реєстрацію права власності на оспорювану квартиру, їй повідомили, що квартира була продана відповідачу та зараз в ній інші власники. Тоді вона звернулась до суду із цим позовом.

Відповідач ОСОБА_14 та його представник ОСОБА_15, представники якої ОСОБА_16, ОСОБА_17 проти позову заперечували. Відповідач ОСОБА_14 та представник відповідача ОСОБА_15 в суді пояснили, що ОСОБА_14 та ОСОБА_15 є подружжям, які мають двох неповнолітніх дітей. Вони 27.06.2013 року уклали договір купівлі-продажу оспорюваної квартири. Цю квартиру вони знайшли через агента нерухомості. Купили за 35000 доларів США. На час покупки ця квартира була у занедбаному стані, без будь-якого ремонту. Ніхто з сусідів їм не казав, хто був власником цієї квартири, вони не знали, що позивачка є донькою померлого власника. Продавцем цієї квартири був молодий хлопець, який цю квартиру показував та поясняв, що з моменту забудови будинку в цій квартирі нічого не робилось, оскільки ніхто не мешкав в ній. Вони не мали коштів на ремонт, тому дружина відповідача разом з дітьми проживали на орендованій квартирі, а відповідач працював вахтовим методом в Російській Федерації. Тому більше року вони в цій квартирі не робили ремонт та не проживали. Лише в 2015 році вони почали робити в ній ремонт та переїхали. Вважають, що вони є добросовісними набувачами, тому квартира не може бути витребувана в них.

Представник відповідача ОСОБА_18 вважає, що позивач в такому випадку повинна була ставити питання про визнання недійсними договорів купівлі-продажу оспорюваної квартири, такий спосіб захисту як витребування майна з чужого володіння в даному випадку не регулює виниклі правовідносини.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог: орендного підприємства Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації за довіреністю ОСОБА_19 під час розгляду спору полагався на розсуд суду.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, паро час та місце сповіщався належним чином.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 допитаний в якості свідка в режимі відеоконференції суду пояснив, що він з позивачкою та відповідачем він не знайомий. Він в 2012 році перебував в місцях позбавлення волі, коли його взяли під варту, його документи, в тому числі паспорт залишились на зберіганні у співмешканки, яка потім повідомила йому, що вони кудись зникли. Договір купівлі-продажу квартири він ніколи не укладав, станом на 27.06.2013 рік перебував в місцях позбавлення волі.

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Запорізького нотаріального округу ОСОБА_5, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, в судове засідання не зявились, про час та місце слухання справи сповіщені належним чином, надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 померла.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району проти позову заперечував, оскільки він порушує інтереси неповнолітніх дітей.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали, суд приходить до висновку, що позов необґрунтований та не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним обставини.

ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_9) ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою ОСОБА_9, що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження та шлюб (а.с.13, 14).

ОСОБА_9 помер 30.03.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.15).

06.12.2012 року приватним нотаріусом ОСОБА_5 заведена спадкова справа №53870167 після смерті ОСОБА_9, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №34644095 (а.с.16).

Згідно договору №2113 купівлі-продажу нерухомості від 19.07.1995 року, зареєстрованого Універсальною біржею «Хортиця» ОСОБА_9 придбав квартиру №102 в м. Запоріжжя по проспекту 40-річчя Перемоги, б. 9 (т.1 а.с.17).

10.07.1997 року укладений договір №2880 купівлі-продажу цієї квартири, за яким ОСОБА_9 продав ОСОБА_21 цю квартиру. Договір купівлі-продажу також зареєстрований Універсальною біржею «Хортиця» та в Запорізькому міжміському бюро технічної інвентаризації за реєстровим номером 39474 11.07.1997 року (т.1 а.с. 18).

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.01.2006 року по справі №2-975/06 за позовом ОСОБА_22 визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири №102 в будинку №9 по вул.. 40-річчя Перемоги в місті Запоріжжя, укладений 10.07.1997 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_23, зареєстрований Товарною біржею «Універсальна біржа «Хортиця» за номером 2880, з моменту його укладення (т.1 а.с. 19).

Заочним рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.06.2006 року по справі №2-126/06 за позовом ОСОБА_22 до ОСОБА_9 про розподіл майна ОСОБА_9 виділено у власність квартиру №102 в будинку №9 по вул.. 40-річчя Перемоги в місті Запоріжжя та інші предмети побуту (т.1 а.с.21).

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 05.12.2013 року по справі №333/7143/13-ц за ОСОБА_1 визнано право власності на квартиру №102 в будинку №9 по вул.. 40-річчя Перемоги в місті Запоріжжя в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_9, який помер 30.03.2012 року (т.1 а.с.22-23).

Вказане рішення Комунарського районного суду від 05.12.2013 р. було скасоване ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 20.07.2016 року та в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. (т.1 а.с. 127).

Згідно копії лікарського свідоцтва про смерть №33 від 22.01.2013 року та актового запису про смерть №470 від 25.01.2013 року ОСОБА_23, ІНФОРМАЦІЯ_2, що мешкав в м. Запоріжжя, по вул. Магара б. 4 кв. 107 помер 22 січня 2013 року (т.1 а.с. 27, 155).

Паспорт ОСОБА_23, ІНФОРМАЦІЯ_3 СА 749080 (т.1 а.с.28).

14.02.2013 року ОСОБА_3, як продавець, який діє від імені ОСОБА_10, що мешкає в м. Запоріжжя, вул. Гоголя, будинок 20 на підставі довіреності, посвідченої ОСОБА_6, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, 10 грудня 2012 року за реєстровим номером 463 та ОСОБА_4, як покупець, уклали договір купівлі-продажу квартири №102 в будинку №9 по вул.. 40-річчя Перемоги в місті Запоріжжя. Відповідно до п. 1.2 квартира належить правцю на підставі договору №2880 купівлі-продажу нерухомості, зареєстрованого на Товарній біржі «Універсальна біржа «Хортиця» від 10.07.1997 року, реєстраційний номер 2880 та зареєстроване Орендним підприємством Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації 17.07.1997 р. за реєстровим номером 39474 (т.1 а.с. 32-33).

Тобто на день укладання договору купівлі-продажу оспорюваної квартири від 14.02.2013 р. між ОСОБА_3 (від імені ОСОБА_21П.) та ОСОБА_4 ця квартира продавцю ОСОБА_10 не належала та не могла належати, оскільки рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.01.2006 року визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири укладений 10.07.1997 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_23 та рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.06.2006 року право власності на цю квартиру було визнано за ОСОБА_9

Крім того має місце неспівпадіння прізвища «Тигов» та «Тігов», дати народження.

27.06.2013 року ОСОБА_4 продав, а ОСОБА_2 купив квартиру №102 в будинку №9 по проспекту 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжя, про що вони уклали договір купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_8. Із цього договору вбачається, що вказана квартира належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ОСОБА_7, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 14.02.2013 року за реєстром №202. Право власності на зазначену квартиру зареєстровано на імя продавця в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 14.02.2013 р. ( т.1 а.с.29-31).

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права власності, гарантованого ст. 41 Конституції України, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Відповідно до ч. 1 ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

За приписами статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України власник має право витребувати своє майно від добросовісного набувача в тому разі, якщо майно було викрадене в нього або вибуло з його володіння не з його волі іншим шляхом.

Положення наведеної норми є підставою для витребування майна у набувача за обставин, коли майно придбавається не безпосередньо у власника, а в особи, яка не мала права його відчужувати, поза волею власника цього майна.

За змістом ч. 1 ст. 388 ЦК України передбачена необхідність встановлення обставин вибуття майна із володіння власника, який вважає своє право власності порушеним та вимагає повернення майна, а не особи, яка в подальшому здійснила продаж цього майна відповідачу.

Витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного із власником договору (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 10 червня 2015 року № 6-348цс15).

Отже, квартира №102 в будинку №9 по проспекту 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжя вибула із володіння власника ОСОБА_9, а відповідно і спадкоємців, поза його волею. Власником ОСОБА_9 з іншими особами договори відчудження цієї квартири не укладались, отже позивач вірно обрав спосіб захисту права шляхом витребування майна з чужого володіння.

Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як вбачається зі спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_9, із заявою про прийняття спадщини 06.12.2012 року звернулась ОСОБА_1 донька померлого. В цій заяві вони зазначила, що на день смерті ОСОБА_9 залишилось спадкове майно, яке вона приймає на підставі рішення Хортицького районного суд м. Запоріжжя від 31.10.2012 р.

24.07.2013 року ОСОБА_1 звернулась із заявою про прийняття спадщини: квартири №102 в будинку №9 по проспекту 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжя (т.2 а.с.16).

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.07.2013 р. ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, оскільки не надано правовстановлюючий документ на квартиру №102 в будинку №9 по проспекту 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжя.

Згідно ст.. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Таким чином, зважаючи на те, що ОСОБА_1 прийняла спадщину як єдиний спадкоємець після смерті батька ОСОБА_9, померлого 30.03.2012 р., є підстави для визнання за позивачем права власності на квартиру №102 в будинку №9 по проспекту 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжя в порядку спадкування за законом після смерті батька.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 212 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи, що не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_3, ОСОБА_4, приватний нотаріус Запорізького нотаріального округу ОСОБА_5, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7, приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, орендне підприємство Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про витребування квартири із незаконного володіння та визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом задовольнити.

Витребувати із незаконного володіння ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2 на квартиру №102 в будинку №9 по вул.. 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжі.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2 право власності на квартиру №102 в будинку №9 по вул. 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжі в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_9, померлого 30.03.2012 року.

На рішення сторонами, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуюча Л.О. Варнавська