Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 316/563/17 Головуючий у 1 інстанції: Капустинський М.В.
№ провадження 22-ц/778/3764/17 Суддя-доповідач: Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Онищенка Е.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

Полякова О.З.

при секретарі: Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 05 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, третя особа: Комунальне підприємство «Підприємство комунальної власності» про стягнення матеріальної та моральної шкоди спричиненої затопленням квартири, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, третя особа: КП «Підприємство комунальної власності» про стягнення матеріальної та моральної шкоди спричиненої затопленням квартири.

В позовній заяві, уточненій в ході судового розгляду справи зазначали, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та її матері ОСОБА_5 по 1/2 частині за кожним. В цьому ж будинку по АДРЕСА_2 над їх квартирою розташована квартира №29, в якій зареєстровані та проживають ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та їх неповнолітня донька ОСОБА_11

30.08.2016 року відбулось затоплення їх квартири з вини Відповідачів, оскільки у ванній кімнаті Відповідачів стався перелив води, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит КП ПКВ від 21.02.2017 року за № 01 - 11/354 - 07 та копією Акту №985 від 30.08.2016 року.

В наслідок затоплення їх квартири, було залито ванну кімнату, туалет, всю стелю на кухні, стіни в коридорі.

В підтвердження даного факту залиття - за результатом обстеження комісією у складі начальника УРЗиС та двох майстрів УРЗиС на підставі акта обстеження від 15.03.2017 року складено Дефектний акт про завдані збитки, що затверджений 21.03.2017 року комісією у вищезазначеному складі.

Для визначення вартості відновлюваного ремонту Позивачі звернулися до фахівця, яким було складено локальний кошторис ремонтна квартири, згідно якого, вартість відновлюваних робіт з урахуванням цін на час проведення експертизи, становить 5045грн. 55 коп.

Отже, згідно локального кошторису в результаті залиття квартири з вини Відповідачів, Позивачам було завдано матеріальних збитків на суму 5045 грн. 55 коп.

В наслідок затоплення квартири їм була завдана і моральна шкода, яка виразилася у нервовому перенавантаженні, оскільки зовнішній вигляд квартири та речі в ній були зіпсовані затопленням. Позивачам, які є особами похилого віку та їм щоденно доводиться прикладати великих зусиль для проживання в квартирі, оскільки зіпсовані шпалери, стіни, стелі і стійкий та тривалий неприємний запах в квартирі, неохайний вигляд приміщення, щоденно пригнічує і тисне на моральний стан. Всі ці обставини в сукупності негативно вплинули на стан здоров'я Позивачів, порушили звичайний спосіб життя та відпочинку. Крім того, понад пів року Позивачі змушені додатково ходити по інстанціям у пошуках захисту своїх прав та інтересів в збиток своєму часу і здоров'ю, у зв'язку з чим відчувають ряд незручностей та складнощів морального характеру.

Посилаючись на вказані обставини, просили суд стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду спричинену затопленням квартири відповідно до її 1/2 частки квартири у розмірі - 2522 грн. 78 коп.; стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду спричинену затопленням квартири у розмірі - 1000 грн. 00 коп.; стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 моральну шкоду спричинену затопленням квартири у розмірі - 1000 грн. 00 коп.; стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 понесені судові витрати в розмірі 453 грн. 22 коп. (дана сума складається з оплати складання локального кошторису - 315 грн. 00 коп., зняття ксерокопій додатків до матеріалів позовної заяви - 9 грн. 00 коп., 97 грн. 50 коп., 3 грн.коп., поштова відправка у розмірі 11 грн. 00 коп., 0 грн. 72 коп.,17 грн. 00 коп.); стягнути солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 на користь держави судовий збір.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 05 липня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду завдану затопленням квартири відповідно до її 1/2 частки квартири в розмірі 2522,78 грн., моральну шкоду завдану затопленням квартири в розмірі 1000 грн. та понесені судові витрати в розмірі 453,22 грн., а всього стягнуто 3976 грн.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду завдану затопленням квартири відповідно до її 1/2 частки квартири у розмірі 2522,78 грн. та моральну шкоду завдану затопленням квартири в розмірі 1000 грн, а всього стягнуто 3522,78 грн.

Стягнуто на користь держави судовий збір з ОСОБА_6 в розмірі 213,14 грн., з ОСОБА_3 в розмірі 213,14 грн., з ОСОБА_7 в розмірі 213,14 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_2, в якій проживають Відповідачі належить громадянці ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та її матері ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 на праві спільної часткової власності по 1/2 частки за кожним (а.с. 7, 8); Актом від 30.08.2016 року затвердженого Головним інженером КП «ПКС» (а.с.15-зворот) встановлено та підтверджено факт затоплення квартири Позивачів, який відбувся в наслідок переливу у ванній кімнаті в квартирі 29, в якій проживають Відповідачі, що підтверджується як наданими поясненнями так і довідками з Сектора реєстрації, в яких зазначено місце реєстрації проживання відповідачів за адресою: квартира АДРЕСА_2 (а.с.28, 29, 30); Крім того, 15.03.2017 року було комісією КП «ПКВ» було проведено обстеження квартири Позивачів 15.03.2017 року про наслідки заливу, про що складено Акт № 52 (а.с.9) та за наслідками, складено Дефектний акт № 23 після обстеження квартири Позивачів, яким підтверджено факт спричинення збитків в квартирі Позивачів, для усунення яких необхідно проведення відповідних робіт (а.с.10-зворот); Приватним підприємцем ОСОБА_12 (а.с.14) складено Локальний кошторис ремонту квартири Позивачів, згідно якого вартість робіт, матеріалів та устаткування з урахуванням податку становить 5045 грн. 56 коп. (а.с.11, 12, 13);

Позивачі є людьми похилого віку: ОСОБА_4. - ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.5, 6); пенсіонерами які перебувають на обліку в ПФУ та отримують пенсію: ОСОБА_5 - 1586 грн. 78 коп. на місяць, ОСОБА_4 - 1822 грн. 74 коп. (а.с.22, 23); Згідно Довідки з ДЗ «СМСЧ №-1» ОСОБА_4 потребує постійного прийому препаратів, оскільки має проблеми зі здоров'ям ( а.с.17)

Частиною 1 ст. 177 ЖК України передбачено, що громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і при домової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітинах та в інших місцях загального користування.

Згідно п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 8.10.1992 р. ( зі змінами), Власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний, у тому числі, використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання.

Згідно п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 р. № 45 (із змінами), власник, наймач (орендар) квартири зобов'язаний дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян.

Відповідно до частин 4, 5 ст.319 ЦК України, власність зобов'язує; власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Згідно ст. 322 ЦК України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто тягар утримання майна та відповідальність за нього несе саме власник.

Згідно статті 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

За змістом ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 386 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно ч.1 ст.1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.

При цьому, статтею 1166 ЦК України визначені загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, а саме: майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Судом вірно встановлено, що судовому засіданні саме позивачем було доведено факт наявності шкоди завданої майну Позивачів. Проте, Відповідачами не було надано суду належних та допустимих доказів на спростування своєї провини або підтвердження вини інших осіб у заподіянні шкоди Позивачам, що стало підставою для висновку про наявність такої вини у Відповідачів.

Крім того, з Акту про затоплення АДРЕСА_2 від 30.08.2016 року вбачається, що ОСОБА_3 підписуючи Акт про затоплення квартири, причиною якого стало перелив ванної в ванній кімнаті саме кв. №29, тим самим погодилася з цим фактом (а.с.15-зв.).

Згідно зі ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 р. (з подальшими змінами) потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна та робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди.

Згідно ст.369 ЦК України, співвласники майна, що у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У відповідності до вимог ст.541 ЦК України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 р. (з подальшими змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими.

А отже, вирішуючи питання щодо стягнення з Відповідачів на користь Позивачів матеріальної шкоди завданої залиттям квартири, враховуючи вищевикладене, а також те, що стороною Позивачів доведена, а стороною Відповідачів не спростована, наявність шкоди завданої Позивачам, завдання шкоди саме з вини Відповідачів, суд дійшов висновку, що вимоги Позивачів обґрунтовані, підтверджені наданими належними доказами, у зв'язку з чим підлягають задоволенню.

Задовольняючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди суд вірно керувався вимогами ст.1167 ЦК України та п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин, зокрема, характер та тривалість страждань, завданих позивачам внаслідок залиття квартири, істотність вимушених змін у їхньому житті і наслідків, що наступили.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що завдання матеріальної шкоди Позивачам відбулось з вини Відповідачів внаслідок залиття квартири, Позивачі, в результаті пошкодження квартири та майна відчували моральні переживання пов'язані з зіпсованим зовнішнім виглядом квартири та речей, змушені були нести інші страждання пов'язані із захистом своїх порушених прав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення грошових коштів в рахунок компенсації моральної шкоди є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Отже з огляду наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції розглядаючи спір, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 були предметом дослідження суду першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права, висновки суду є повністю мотивованими і підстав для сумніву у їх обґрунтованості не вбачається.

Будь - яких інших належних та допустимих доказів для спростування висновків суду першої інстанції, передбачених статтями 57,58,59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ч. 3 ст.309 ЦПК України, апелянтом не представлено.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Всі посилання апеляційної скарги спростовують вищенаведеними мотивами та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 05 липня 2017 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: