Справа № 372/2063/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 серпня 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Кравченка М.В.

при секретарі Бадьорій Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Київської області, публічного акціонерного товариства «Обухівське» про визнання права на земельну частку /пай/ в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про визнання права на земельну ділянку - частку (пай), в порядку спадкування, посилаючись на те, що померла його дружина ОСОБА_3, яка не встигла оформити своє право на земельний пай, що перешкоджає оформити позивачу спадщину, тому як спадкоємець, позивач просив визнати за ними в порядку спадкування за законом право на земельну ділянку частку (пай) № 65 з площею 3,6002 га для товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території ОСОБА_2 міської ради Київської області, яка перебуває у користуванні публічного акціонерного товариства «Обухівське», що належала ОСОБА_3.

Позивач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради Київської області в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи поклався на розсуд суду.

Представник відповідача публічного акціонерного товариства «Обухівське» в судове засідання повторно не зявився, хоч про час і місце судового розгляду належно повідомлений, причин неявки не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Враховуючи повторну неявку відповідачів, суд вважав можливим вирішити спір на підставі наявних у справі доказів.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 працювала в ПАТ «Обухівське» (радгосп, радгосп-комбінат «Петровський», «Обухівський»), що підтверджується довідкою з місця роботи, копією трудової книжки.

Відповідно до рішення 5 сесії 22 скликання Першотравенської сільської Ради народних депутатів від 05.12.1995 року ПАТ «Обухівське» передано в постійне користування землі сільськогосподарського призначення, які знаходяться в адміністративних межах сільської ради та підлягають розподілу до розпаювання на земельні частки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-КВ №003262 від 13.02.1996 року.

Протоколом загальних зборів № 2 від 05.03.2010 року та протоколом загальних зборів № 3 від 22.02.2014 року було вирішено провести процес розпаювання та приватизації земель ПАТ «Обухівське» та затвердити список осіб, які мають право на земельну частку (пай).

В процесі розпаювання та приватизації сільськогосподарських угідь радгоспу-комбінату «Обухівський» (у подальшому - ПАТ «Обухівське») ОСОБА_3, як працівник ПАТ була внесена до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), розміром 3,6002 га згідно схеми поділу земель під № 65, що розташована на території ОСОБА_2 міської ради Київської області. Списки з розмірами часток (паїв) були подані до ОСОБА_2 райдержадміністрації для затвердження та видачі сертифікатів, однак сертифіката та державного акта на імя ОСОБА_3 не було виготовлено.

Розпорядженням ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області № 365 від 08.12.2015 року затверджено проект приватизації земель ПАТ «Обухівське».

Вказані обставини підтверджуються протоколами загальних зборів, листом Фонду держмайна України, розпорядженнями райдержадміністрації, рішенням ОСОБА_2 районної ради, корінцем для жеребкування, державним актом на право постійного користування землею, схемою поділу сільськогосподарських земель ПАТ «Обухівське», листом управління Держземагенства, іншими матеріалами справи.

15.08.2006 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть.

Майно ОСОБА_3 успадкував позивач ОСОБА_1 зокрема йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на інше спадкове майно, що підтверджується матеріалами спадкової справи, витягом із Спадкового реєстру.

Позивач звертався до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну частку (пай), однак нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай), у звязку з відсутністю документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив.

Згідно ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за законом відносно майна своєї дружини має право спадкування, в тому числі відносно права на земельну частку (пай), яку його дружина набула за життя та відносно якої не було завершено оформлення правовстановлюючого документу.

Даних про наявність спору з іншими спадкоємцями під час судового розгляду не встановлено, з матеріалів спадкової справи таких спадкоємців не встановлено, позивачу не могло бути видано нотаріусом свідоцтво про право на спадщину по причині відсутності оригіналу правовстановлюючого документа, що перешкоджає позивачу реалізувати свої передбачені законодавством права спадкоємця, тому справа щодо невизнаних прав позивача, як спадкоємця підлягає судовому розгляду на підставі ст.ст. 1, 3, 15 ЦПК України, ст.ст.15,16 ЦК України.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті.

Право померлого на земельну частку (пай) виникло на законних правових підставах, до цього часу це право не припинялось і не оспорювалось, відсутність належного правовстановлюючого документа не позбавляє таких прав. До складу спадщини згідно чинного законодавства входять усі права та обовязки спадкодавця, в тому числі і щодо права на земельний пай як пайщика ПАТ «Обухівське».

При цьому позивач довів належними і допустимими доказами своє право на спадщину відносно майна і майнових прав померлої дружини.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Суд вважає доведеними посилання позивача щодо наявності у нього права на спадщину дружини, а також належним і достатнім способом захисту порушених прав позивача, як спадкоємця визнання за ним права на земельну частку (пай) .

Згідно ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, враховуючи відсутність заперечень відповідачів, суд вважає доведеними під час розгляду спору посилання позову на порушення законних прав та інтересів позивача, тому суд приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивача шляхом визнання права відносно земельної частки (паю).

За таких обставин, позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 60, 88, 212-214, 226 ЦПК України, ст.ст. 316, 321, 328, 392, 1216, 1218, 1225, 1261, 1276 ЦК України, ст. 25 ЗК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) № 65 з площею 3,6002 га для товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 міської ради Київської області, яка перебуває у користуванні публічного акціонерного товариства «Обухівське», що належала ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення також може бути переглянуто Обухівським районним судом у випадку подання відповідачем відповідної заяви протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя М.В.Кравченко