_________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

14.12.2017 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Калініченко Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ земельної ділянки, реєстрацію права власності,

В С Т А Н О В И В:

12.12.2017 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ земельної ділянки, реєстрацію права власності, в якій позивач просить суд:

- здійснити розподіл земельної ділянки, площею 0,1300 га, що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 74, на: земельну ділянку, площею 0,09 га, належну ОСОБА_1 та земельну ділянку, площею 0,04 га, належну ОСОБА_2, згідно кадастрового плану земельної ділянки від 25.03.2016 року;

- зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, площею 0,09 га, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 74, згідно кадастрового плану земельної ділянки від 25.03.2016 року;

- зареєструвати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, площею 0,04 га, яка розташована за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 74, згідно кадастрового плану земельної ділянки від 25.03.2016 року.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Калініченко Л.В.

Відповідно до ч.1 ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір», встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб на одну особу з 01 січня 2017року складає 1600 гривень 00 копійок.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8.07.2011 р., за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви майнового характеру стягується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який складає 1600 грн. (1600,00х0,4=640,00), та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який складає 1600 грн. (1600,00х5=8000,00).

Відповідно до п.п. 2 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8.07.2011 р., за подання фізичною особою або фізичною особою-підприємцем позовної заяви немайнового характеру стягується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який складає 1600 грн. (1600,00х0,4=640,00).

Згідно з ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

З позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено три вимоги, а саме: дві вимоги майнового характеру та вимогу немайнового характеру.

Зазначаємо, що згідно зі ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити: ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України, ціна позову повинна дорівнювати дійсній вартості майна на цей час.

Пунктом 2 частини першої статті 80 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно, або його витребування вартістю майна. При цьому вартість майна це грошова сума, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості. Тягар доказування вартості майна несе позивач. В якості доказу вартості майна суду можуть бути подані звіт про оцінку саме ринкової вартості майна.

Також в позові зазначено, що позивач визначити ціну позову не має можливості.

Згідно з ч.2 ст. 80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

У звязку з чим, оскільки позивач не має можливості визначити ціну позову по справі, суддя вважає вірним визначити до сплати за заявленими позивачем вимогами майнового характеру судовий збір в сумі 8000 гривень 00 копійок.

На підставі вищевикладеного, за заявленими позивачем вимогам, до сплати підлягає судовий збір в загальній сумі 8640 гривень 00 копійок, з яких 640 гривень 00 копійок судовий збір за вимогу немайнового характеру, та 8000 гривень судовий збір за вимогою майнового характеру.

Позивачем до позову надано квитанцію про сплату судового збору в сумі 640 гривень 00 копійок за подання позовної заяви немайнового характеру.

Разом із позовною заявою ОСОБА_1 надала до суду заяву про відстрочення сплати судового збору за подання до суду позовної заяви, що містить вимоги майнового характеру, до прийняття судом рішення по справі, на підставі ч. 1 ст. 82 ЦПК України.

Положеннями ст. 82 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Аналогічні положення передбачено і положеннями ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Окрім того, п. 29-32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, передбачено, що відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З урахуванням вимог статті 11 ЦПК суд не вправі вчиняти дії, про які йдеться у статті 8 Закону № 3674-VI, з власної ініціативи.

У разі відстрочення або розстрочення сплати судового збору суд повинен зазначити в ухвалі (про відкриття провадження чи в іншій) конкретний строк (строки) сплати судового збору, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. У разі перенесення цієї дати (у зв'язку з відкладенням розгляду справи або з інших причин) при наявності такого клопотання може бути продовжено й строк (строки), на який відстрочено або розстрочено сплату судового збору, про що судом зазначається у відповідній ухвалі.

Суддя вправі застосувати щодо одного й того самого заявника і за однією й тією ж його заявою (скаргою) як відстрочення, так і розстрочення сплати судового збору, або зменшення розміру судового збору, або звільнення від його сплати. Зазначені дії можуть мати місце у різній послідовності або в сукупності.

На підставі викладеного, та враховуючи часткову оплату позивачем судового збору у розмірі 640,00 грн., проаналізувавши надані до суду документів в сукупності. суд приходить до висновку про можливість застосування положень ст. 82 ЦПК України. У зв'язку із чим, суддя вбачає підстави для відстрочення позивачу сплати судового збору у розмірі 8000 гривень до ухвалення судового рішення у справі.

Керуючись ст. 82 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17.10.2014 року, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору - задовольнити.

Відстрочити ОСОБА_1 сплати судового збору збору за вимогами майнового характеру у розмірі 8000 гривень 00 копійок до ухвалення рішення по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ земельної ділянки, реєстрацію права власності.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Калініченко Л. В.