Справа № 510/1360/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2017 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Фурсовой А.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Нагірненської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача Нагірненської сільради позовні вимоги визнав, щодо їх задоволення не заперечував, просив розглянути справу у його відсутності.

Позивач, її представник ОСОБА_2 на задоволенні позову наполягали, просили про розгляд справи без їх участі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 звернулася із відповідними вимогами та просила визнати за нею в порядку спадкування право власності на спадкове майно, зазначивши, що за життя її матері ОСОБА_3 належало:

- житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями № 36 по вул. Десантників в с. Нагірне Ренійського району Одеської області, який складається в цілому із: житлового будинку літ. А загальною площею 95,40 кв. м., житловою площею 56,20 кв. м., підсобною площею 39,20 кв. м., прибудови літ. А1, веранди літ. а, навісу літ. а1, в1, літньої кухні літ. Б, сараю літ. В, Г, Е, Ж, підвалу літ. в, гаражу літ. Д, вбиральні літ. З, огорожі № 1-6,9, спорудження № 7,8, що підтверджується технічним паспортом на вказаний житловий будинок складений 21.07.2017 р.

- земельна ділянка загальною площею 0,0635 га, (кадастровий номер: :02:001:0291), розташована за адресою: Одеська область, Ренійський район, с. Нагірне, вул. Десантників, 36, виділена для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 386396 від 02.12.2009 р.

- земельна ділянка загальною площею 0,2500 га, (кадастровий номер: :02:001:0178), розташована за адресою: Одеська область, Ренійський район, с. Нагірне, вул. Десантників, 36, виділена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 370572 від 20.11.2009 р.

- земельна ділянка загальною площею 2,4736 га, (кадастровий номер: :01:003:0075), розташована на території Нагірненської сіслької ради Ренійського району Одеської області, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 275447 від 06.05.2005 р.

На випадок смерті ОСОБА_3 розпорядилася належним їй майном, 23.09.2014 року залишила заповіт на імя своєї доньки, позивачки ОСОБА_1, 14.12.2014р. - померла. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на вищезазначене майно. У відповідний 6-місячний строк після смерті спадкодавця, позивачка (як спадкоємець за заповітом) звернулася до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За зверненням позивача нотаріусом було заведено спадкову справу. Пізніше, при зверненні позивачки до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй було видано свідоцтво на право на спадщину за заповітом, на земельну ділянку, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 275447 від 06.05.2005 р., однак в зазначене свідоцтво не було включено житловий будинок, земельна ділянка, виділена для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та земельна ділянка, виділена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане майно, про що 02.10.2015р. нотаріусом було винесено вмотивовану постанову. Після смерті ОСОБА_3 це питання вже неможливо вирішити, за визнанням права власності на житловий будинок та земельні ділянки, на які не було видано свідоцтво на право на спадщину, як на обєкти спадщини, може звернутися тільки спадкоємець.

У відповідності до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, позивачка в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України прийняла спадщину, що залишилася після померлої ОСОБА_3 і вважає, що має всі законні підстави для визнання за нею права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, інших спадкоємців немає, представник Нагірненської сільської ради не заперечував проти визнання за позивачем права власності на спадкове майно після смерті спадкодавця.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки її доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені, у звязку із чим немає необхідності у підтвердженні їх доказами засобом дослідження показань свідків.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємцем за заповітом (ст. 1223 ЦК України). Вона у передбачений законом строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, отже вважається такою, що її прийняла. Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки її воля, як спадкоємця за заповітом, була виражена у її діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, однак, вона не може оформити прийняття спадщини та отримати відповідне свідоцтво, оскільки за життя ОСОБА_3 не було проведено реєстрацію нерухомого майна в Єдиному державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, та були загублені оригінали державних актів на право власності на земельні ділянки, що стало підставою для відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, про що винесено вмотивовану постанову від 02.10.2015 р., у звязку із чим позивачка була вимушена звернутися до суду із позовом.

Згідно ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно».

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України, одним із шляхів захисту прав громадян на землю є визнання прав.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є субєктом набуття права власності на вищевказаний житловий будинок і земельні ділянки з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити її вимоги щодо визнання за нею права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1225, 1235, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст. ст. 126, 152 ЗК України, ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно», -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на:

- житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями № 36 по вул. Десантників в с. Нагірне Ренійського району Одеської області, який складається в цілому із: житлового будинку літ. А загальною площею 95,40 кв. м., житловою площею 56,20 кв. м., підсобною площею 39,20 кв. м., прибудови літ. А1, веранди літ. а, навісу літ. а1, в1, літньої кухні літ. Б, сараю літ. В, Г, Е, Ж, підвалу літ. в, гаражу літ. Д, вбиральні літ. З, огорожі № 1-6,9, спорудження № 7,8.

- земельну ділянку загальною площею 0,0635 га, (кадастровий номер: :02:001:0291), розташовану за адресою: Одеська область, Ренійський район, с. Нагірне, вул. Десантників, 36, виділену для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 386396 від 02.12.2009 р.

- земельну ділянку загальною площею 0,2500 га, (кадастровий номер: :02:001:0178), розташовану за адресою: Одеська область, Ренійський район, с. Нагірне, вул. Десантників, 36, виділену для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 370572 від 20.11.2009 р.,

після смерті ОСОБА_3, померлої 14.12.2014 року.

Строк оскарження рішення в Апеляційний суд Одеської області через Ренійський районний суд Одеської області: 10 днів - з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: В.І. Дудник