Гайворонський районний суд Кіровоградської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2017 року

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Сліпенко Р.Ю.,

при секретарі - Зеленко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Гайвороні справу за позовом ОСОБА_1 до Бандурівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

10.11.2017 року до Гайворонського районного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Бандурівської сільської ради про визнання за нею права власності в порядку спадкування на житловий будинок з побутовими та господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1, після смерті батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що 25.03.2016 року ОСОБА_3 на випадок своєї смерті він склав заповіт, яким заповів належний йому на праві власності житловий будинок з побутовими та господарськими будівлями та присадибною земельною ділянкою, що знаходиться в АДРЕСА_1, в рівних долях ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження. ІНФОРМАЦІЯ_5 року в смт. Березнегувате Березнегуватського району Миколаївської області помер батько Позивачки, підтвердженням чого є копія свідоцтва про смерть. Позивач являється донькою померлого про що свідчить копія свідоцтва про народження та копія свідоцтва про одруження. ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем за законом першої черги, так як брат Позивача, ОСОБА_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_4 Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Позивач прийняла спадщину в установлений законом строк та порядок, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк, з дня відкриття спадщини. Згідно довідки Бандурівської сільської ради спадкодавець був власником вказаного житлового будинку, даний факт підтверджується записом з погосподарської книги. 31.10.2017 року Позивач звернулась до Гайворонської районної державної нотаріальної контори, державним нотаріусом було видано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з побутовими та господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. На даний час виготовити правовстановлюючий документ на спадковий будинок не можливо в зв'язку зі смертю власника. Спадщину після смерті батька, позивачка не прийняла, оскільки в Гайворонській держаній нотаріальній конторі, їй було відмовлено в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Спадкоємицею за законом являється позивачка по справі як рідна донька спадкодавиці. Інших спадкоємців ні за законом та заповітом немає. Таким чином, через бездіяльність спадкодавця ОСОБА_6, щодо реєстрації нерухомого майна під час володіння, спадкоємець ОСОБА_7 не може набути право власності на дане майно в порядку спадкування через нотаріальну контору, а тому позивачка змушена звернутися з цим позовом до суду. Позивачка та її представник в судове засідання не з'явились про час та місце слухання справи повідомлені в установленому порядку надали суду заяви в яких позов підтримують, просить його задовільнити в повному обсязі та просить справу слухати в їхній відсутності. Представник відповідача Бандурівської сільської ради в судове засідання не з'явився про час та місце слухання справи повідомлений в установленому порядку надав суду заяву в якій зазначив, що з позовом ознайомлений та просить справу розглянути без їх участі позов визнав в повному обсязі. Приймаючи рішення суд виходить з наступного. Згідно з ч. 2 ст. З Закону України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. В силу ч. З ст. З зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. На момент виникнення права володіння спадкодавцем житловим будинком у 1990 році діяли норми Цивільного кодексу УРСР від 18.07.1963 року № 1540-VI. Зокрема, гл.10 ЦК УРСР від 18.07.1963 року (чинного на моменти виникнення спірних правовідносин) передбачалось право особистої власності громадян на будівлі. При цьому, глава 12 цього кодексу не пов'язувала наявність такого права з його обов'язковою державною реєстрацією

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ , в тому числі й на підставі записів у по господарських книгах

Пунктом 6 наведеної Інструкції прямо вказано, що не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах. Таким чином, з 1990 року Спадкодавець набув статусу власника житлового будинку та згідно зі статтею 86 Цивільного кодексу УРСР 1963 року він набув право в межах, установлених законом, володіння, користування й розпорядження цим майном.

Виходячи зі змісту положень судової практики розгляду цивільних справ про спадкування (пленум ВСС України від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13) за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений у його здійсненні. Згідно ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах що незаборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

При визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 1223, 1225, 1262, 1296-1297 ЦК України,

ст.ст. 174, 213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Бандурівської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування на житловий будинок з побутовими та господарськими будівлями, що розташований в АДРЕСА_1, після смерті батька ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції (Гайворонський районний суд) шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги

Суддя: Р. Ю. Сліпенко

Дата документу 28.11.2017