УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., ЗавгородньоїІ.М., Попович О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_4 на неправомірні дії державного виконавця Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області Міністерства юстиції України Нагорної О.О., за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 18 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 липня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із скаргою про визнання незаконними дій державного виконавця Нагорної О.О. із складання акту про виконання судового рішення та закриття виконавчого провадження; скасування постанови державного виконавця Нагорної О.О. від 30 січня 2017 року про закриття виконавчого провадження за виконавчим листом №621/1060/14-ц та зобов'язання відновити виконавче провадження за вказаним виконавчим документом.

На обґрунтування скарги ОСОБА_4 посилалася на те, що 30 липня 2014 року Зміївським районним судом Харківської області було ухвалено рішення у цивільній справі за її позовом до ОСОБА_6, яким зобов'язано відповідача усунути перешкоди у користуванні допоміжним приміщенням у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1, у спосіб знесення за власний рахунок самовільно прибудованого тамбуру до квартири АДРЕСА_1. Рішення набрало законної сили і на його виконання було видано виконавчий лист.

У зв'язку з невиконанням зазначеного судового рішення вона зверталася до Головного територіального управління юстиції у Харківській області і у відповідь на її звернення листом № 07-31/07-23/М-159 від 16 листопада 2015 року їй було повідомлено, що державним виконавцем 11 листопада 2015 року було складено акт про усунення боржником перешкод у користуванні допоміжним приміщенням і знесено самовільно прибудований тамбур, тобто судове рішення є виконаним, у зв'язку із чим виконавче провадження за виконавчим листом № 621/1060/14-ц закінчено постановою від 12 листопада 2015 року, копії направлені сторонам.

Заявниця вказувала, що з цього приводу вона зверталася до суду із скаргою, яку було задоволено, і судом було визнано незаконною та скасовано постанову державного виконавця Нагорної О.О. від 12 листопада 2015 року про закриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 621/1060/14-ц, та зобов'язано відновити виконавче провадження за вказаним виконавчим листом.

Проте відновлене виконавче провадження постановою від 09 серпня 2016 року знову закрито з тих самих підстав та обставин. Постанова мотивована актом державного виконавця від 08 серпня 2016 року, відповідно до якого боржником знесено самовільно прибудований тамбур.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 29 вересня 2016 року вищевказана постанова державного виконавця скасована, державного виконавця зобов'язано поновити виконавче провадження.

19 жовтня 2016 року виконавче провадження поновлено, а постановою державного виконавця від 30 січня 2017 року виконавче провадження знову закінчене з тих підстав, що рішення виконано у повному обсязі, з посиланням на акт державного виконавця від 17 січня 2017 року.

Посилаючись на те, що на час звернення до суду із цією скаргою боржником не виконано судове рішення у повному обсязі, а саме ним лише було знято двері разом із дверною рамою на час виходу державного виконавця на місце складання акту, ОСОБА_4 вважала, що державним виконавцем було незаконно ухвалено постанову від 30 січня 2017 року про закриття виконавчого провадження за виконавчим листом №621/1060/14-ц, у зв'язку із чим вказана постанова підлягає скасуванню, а виконавче провадження відновленню.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 18 травня 2017 року відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні скарги.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19 липня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 18 травня 2017 року залишено без змін.

У касаційній скарзіОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій і постановити нову ухвалу.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_4, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст.ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі, застосувавши норми матеріального права, які їх регулюють, та виходили з того, що під час ухвалення постанови про закриття виконавчого провадження державним виконавцем були відсутні перешкоди для вільного виходу/входу до місць загального користування, яким є колишній самочинно зведений тамбур до квартири АДРЕСА_1, що свідчить про відсутність перешкод у здійсненні позивачем права користування та розпорядження своїм майном, що підтверджується, зокрема, й актом державного виконавця від 17 січня 2017 року.

З огляду на вказане заступником начальника відділу Зміївського РВДВС ГТУЮ у Харківській області Нагорною О.О. правомірно у відповідності до вимог статей 39, 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову від 30 січня 2017 року про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 621/1060/14-ц від 05 листопада 2014 року, виданого Зміївським районним судом Харківської області.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Зміївського районного суду Харківської області від 18 травня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

І.М. Завгородня

О.В.Попович