Справа № 236/3220/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Саржевської І.В.,

за участю секретаря - Білоус Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

06.11.2017 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту мешкання однією сім'єю, визнання права спільної сумісної власності на квартиру та визнання права власності на 1/2 частину квартири.

Ухвалою судді від 07.11.2017 року провадження у вказаній справі було відкрито та призначено справу до розгляду.

17.11.2017 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій позивач просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2.

Вказував, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява відповідає за змістом ч.2 ст.151 ЦПК України та оплачена судовим збором.

Відповідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову, а відповідно ч. 3 ст. 151 цього Кодексу, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обовязку вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобовязання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про звільнення майна з-під арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

У ч.3 ст.152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Суд вважає, що у зв'язку з поданням позову і до вирішення справи по суті необхідно вжити заходи по забезпеченню позову у виді накладення арешту на квартиру за адресою: вул. Привокзальна,. АДРЕСА_2, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2. При цьому, суд враховує, що запропоновий позивачем вид забезпечення позову є співмірним заявленим позовним вимогам.

Крім того, суд вважає, що невжиття заходів по забезпечення позову може призвести до порушення законних прав та інтересів позивача, а також може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст.151-153, 209, 210 ЦПК України, суд ,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Забезпечити позов шляхом:

- накладення арешту на відчуження нерухомого майна, а саме - квартири за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 07.09.2007 року Державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Донецької області, зареєстровано в реєстрі за № 5038.

Виконання ухвали доручити Лиманському міському відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області ( юридична адреса: 84401, Донецька область, м. Лиман, вул. Пушкіна, 12Б).

Ухвала підлягає до негайного виконання на підставі ч. 9 ст. 153 ЦПК України, за невиконання даної ухвали передбачена кримінальна відповідальність за невиконання рішення суду.

Після виконання копію ухвали направити відповідачу ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд Донецької області.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя -