Номер провадження: 22-ц/785/7819/17
Номер справи місцевого суду: 495/2940/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кравець Ю. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Кравця Ю.І.,

суддів: Журавльова О.Г., Комлевої О.С.,

з участю секретаря судового засідання - Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Випасненської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.08.2017 року,

встановила:

19.04.2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом та просила визнати за нею право власності на житловий будинок №6 по провулку Дністровському, с. Сухолужжя, Білгород-Дністровського району Одеської області у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 14.04.2015 року, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем першої черги за законом майна її матері. ОСОБА_2 своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак у звязку з тим, що спадкодавецьза життя не оформила право власності на зазначений будинок, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.10.2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері на вказаний будинок, оскільки спадкоємцем не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно. З огляду на викладені обставини, позивач була змушена звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.08.2017 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального та не правильне застосування норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заявлені нею позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що судом першої інстанції не було враховано докази, які свідчать про належність спірного майна спадкодавцю, а саме довідку Випасненської сільської ради №139 від 07.04.2017 року про належність ОСОБА_3 спарної будівлі в якій також вказано, що за ОСОБА_3 значиться земельна ділянка площею 0,3145 га, у тому числі: для обслуговування житлового будинку і господарських споруд 0,25 га, для ведення особистого селянського господарства 0,0645 га. Крім того, до матеріалів справа доданий технічний паспорт на будинок. ОСОБА_2 зазначає, що вона не була присутня у судовому засіданні, тому не мала можливості представити додаткові докази по справі. Крім того вважає, що судом не враховано те, що будівля була побудована у 1970 році та в цей час діяли інші закони та підзаконні акти.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін впливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення районного суду не відповідає.

Відмовляючи у задоволені позову виходив з того, що докази, які підтверджують право власності спадкодавця ОСОБА_3 на спірний будинок, відсутні.

Колегія суддів з таким висновком суду повністю погодитись не може з огляду на таке.

Судом першої встановлено, що 14.04.2015 року померла ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №411552, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №476.

Відповідно до копії спадкової справи №444/2015 року до майна померлої 14.04.2015 року ОСОБА_3 позивач, яка є дочкою померлої, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. 16.10.2015 року державним нотаріусом Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори Одеської області була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 на житловий будинок за адресою: Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Сухолужжя, провулок Дністровський, 6. Підставою для відмови стало те, що спадкоємцем не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Однак, надані позивачем довідки не підтверджують право власності спадкодавця ОСОБА_3 на спірний будинок. Тобто право приватної власності не підтверджено наявністю відповідних відомостей в погосподарській книзі сільської ради та відкриття особистого рахунку. У довідках відображена лише інформація, що спадкодавець проживала та була зареєстрована за вказаною адресою.

Дійсно, у силу вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Разом із тим, відповідно до положень ст.1 ЦПК України з авданнями цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Однак, на порушення вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, суд не сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи, не розяснив позивачу його прав та обовязків, не попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, зокрема щодо подачі клопотання про витребування доказів, а також положення ст.ст.1, 4 ЦПК України.

Разом з тим колегією суддів встановлено, що з гідно витягу з погосподарської книги (а.с.85), ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на праві приватної власності належав житловий будинок та господарські будівлі, які знаходяться на земельній ділянці 0,3145 га, в с.Сухолужжя, провулок Дністровський, 6. Особовий рахунок в погосподарській книзі №3952. Рік побудови 1970.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що позивач довела, що спадкодавцю належало спірне майно, у видачі свідоцтва відмовлено нотаріусом, а тому а тому є правові підстави для застосування ст.392 ЦК України, у звязку чим позов підлягає задоволенню.

Таким чином, аналізуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції на зазначені обставини уваги не звернув, що призвело до неправильного вирішення спору, тому рішення районного суду на підставі п.-п. 3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 309 313, 317 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.08.2017 року скасувати і ухвалити нове.

Позов ОСОБА_2 до Випасненської сільської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок №6 (під літерою «А») загальною площею 66,5 кв.м., житловою площею 33,8 кв.м. по провулку Дністровському, с. Сухолужжя, Білгород-Дністровського району Одеської області, сарай під літ. «Б» та цистерну під №1, які знаходяться на неприватизованої земельної ділянці площею 0,3145 га, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_3, померлої 14.04.2015 року.

Рішення суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржене у касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Ю.І.Кравець

Судді: О.Г.Журавльов

ОСОБА_4