УХВАЛА

іменем України

04 грудня 2017 року м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду Харківської області Бібік О.В., розглянувши заяву заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення,

ВСТАНОВИВ:

01.12.2017 року ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з центрального опалення за період з 01.06.2014 року по 01.04.2017 року, яка складає 6953, 38 грн.

Відповідно до пункту 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 "Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження", якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання цих послуг.

Згідно з пунктом 9 вказаної постанови, наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України). Разом із тим лише той факт, що договірні зобов'язання (наприклад, у частині оплати заборгованості телекомунікаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обґрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

За положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений Законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Серед способів захисту, передбачених ст. 16 ЦК України, не зазначено такого способу захисту, як установлення правовідносин.

Разом з тим, виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов'язків (ст. ст. 3, 6, 12-15, 20 ЦК України, ст. ст. 3-5 ЦПК України) можна дійти висновку про те, що в разі невизнання споживачем права виробника, (виконавця) послуг на укладення договору про надання житлово комунальних послуг, який відповідає вимогам типового договору, таке право підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії.

Із поданих матеріалів вбачається, що сума заборгованості за комунальні послуги з вивезення побутових відходів, яку заявник просить стягнути на підставі судового наказу, ґрунтується не на письмовому договорі, а на розрахунку заборгованості за комунальні послуги.

Таким чином, із заяви і поданих документів вбачається наявність спору про право.

Крім того, із заяви та доданих документів вбачається, що стягнення заборгованості слід здійснити поза межами загального строку позовної давності.

За таких обставин, належить відмовити у прийнятті заяви ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" про видачу судового наказу та роз'яснити, що заявлені вимоги можуть бути розглянуті у порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 11, 98, 100 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з централізованого опалення.

Відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з такими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: