Справа № 464/6376/17 Головуючий у 1 інстанції: Радченко Е.А.
Провадження № 22-ц/783/6737/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Мельничук О.Я,

секретаря Юзефович Ю.І.

з участю позивача ОСОБА_2, представника позивача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2»яни Юріївни на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 12 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_5 Юріївни до Приватного підприємства «Львівагробудмеханізація», ОСОБА_6 про визнання недійсним та скасування рішень,-

встановила:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ПП «Львівагробудмеханізація», ОСОБА_6 про визнання недійсним та скасування рішень.

Просила визнати недійсними та скасувати рішення зборів засновників про призначення ОСОБА_7 директором ПП «Львівагробудмеханізація», визнати незаконними дії ОСОБА_6 щодо виготовлення нової печатки.

Оскаржуваною ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 12 жовтня 2017 року у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_2 Маряни Юріївни до Приватного підприємства «Львівагробудмеханізація» про визнання недійсним та скасування рішень відмовлено.

Повернуто ОСОБА_2 Маряні Юріївні (ІПН НОМЕР_1) сплачений на рахунок УДКСУ у Сихівському районі м. Львова № 0008, код отримувача 38007636, код банку отримувача 825014 відповідно до квитанцій № 104 від 22 вересня 2017 року судовий збір в розмірі 1280 грн.

Ухвалу суду оскаржила позивач ОСОБА_2, вважає оскаржувану ухвалу такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, неповно зясовано обставини справи, які мають значення для правильного вирішення питання щодо підвідомчості спору.

В апеляційній скарзі зазначає, що не є учасником (засновником) підприємства, а спадкоємцем першої черги після смерті свого батька ОСОБА_8, який помер 05.07.2017 року та був засновником підприємства, при цьому спори за участю спадкоємців учасників господарського товариства, які ще не стали його учасниками, не є підвідомчими (підсудними) господарським судам.

З огляду на зазначене звернулась в суд першої інстанції як фізична особа спадкоємець, покликаючись на те, що ОСОБА_6 порушено її законне право, як спадкоємця і власника частки у статутному капіталі ПП «Львівагробудмеханізація», тому висновок місцевого суду є передчасним.

Вважає, що допущені порушення норм процесуального права судом першої інстанції є підставою для постановлення апеляційним судом окремої ухвали.

Просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 12 жовтня 2017 року та направити справу для вирішення питання про відкриття провадження у справі до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки та її представника позивача на підтримання скарги, а також пояснення представника відповідача на заперечення таких, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу необхідно задовольнити враховуючи таке.

Постановляючи оскаржувану ухвалу районний суд виходив з того, що Іськів-Гишпель М.Ю. звернулася з позовом як спадкоємець засновника (учасника) юридичної особи ПП «Львівагробудмеханізація», якому належить 51% статутного капіталу підприємства, тому спір виник з корпоративних відносин, у спорі між юридичною особою та її учасником щодо порядку управління цією юридичною особою.

Відтак, заявлені позовні вимоги підвідомчі господарському суду та не можуть бути предметом розгляду в порядку цивільного судочинства.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком місцевого суду.

Звернувшись в суд з позовом ОСОБА_2 звертала увагу суду на те, що її права, як спадкоємця померлого батька ОСОБА_8 порушені, оскільки вона успадкувала частку у статутному капіталі ПП «Львівагробудмеханізація».

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчиненні окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи те, що оскаржувана ухвала постановлена судом на час дії Цивільного процесуального кодексу України в редакції від 18.03.2004 року, відтак законність та обгрунтованість оскаржуваної ухвали перевіряється відповідно до положень такого кодексу.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя має перевірити належність справи до юрисдикції та підсудності суду.

Підсудність - це розподіл підвідомчих загальним судам цивільних справ між різними судами першої інстанції залежно від роду (характеру) справ, що підлягають розгляду, і від території, на яку поширюється юрисдикція того чи іншого суду (ст. 15 ЦПК України в ред. від 18.03.2004 року).

Як розяснено в абзаці 1 пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі статтею 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами 1 і 2 статті 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України(стаття 17) або ГПК України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Стаття 12 ГПК України (в редакції від 06.11.1991 року) визначає коло справ, які підвідомчі господарським судам.

Зі змісту пункту 4 частини першої статті 12 ГПК Українислідує, що господарським судам зокрема, підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Як розяснено у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 року № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» при визначення підвідомчості (підсудності) справ цієї категорії слід керуватися поняттям корпоративних прав, визначеним ч.1 ст. 167 ГК, згідно з якою корпоративними є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності передбачені законом та статутними документами.

З наведеного слідує, що спори за позовами осіб, що не є учасниками (акціонерами) господарського товариства, до господарського товариства за своїм суб'єктним складом не належать до корпоративних.

Зокрема, це стосується спорів про визнання недійсними рішень органів управління господарських товариств за позовами кредиторів, заставодержателів, орендарів майна або інших осіб, що не є учасниками (акціонерами) відповідних товариств.

Згідно із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 21.09.2017 року позивач ОСОБА_2 не входить до переліку засновників (учасників) юридичної особи ПП «Львівагробудмеханізація» (а.с. 4-5).

Відповідно до роз»ясень, наведених у п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" від 25.02.2016 року за № 4 до корпоративних спорів не належать та вирішуються загальними або господарськими судами залежно від суб'єктного складу сторін:

- спори про визнання недійсними рішень органів управління юридичної особи за позовом особи, яка не є учасником (акціонером, членом, засновником), у тому числі таким, що вибув, у разі оспорювання рішень органів управління юридичної особи, прийнятих після його вибуття;

- спори, пов'язані з розподілом майна подружжя, вступом до юридичних осіб спадкоємців, правонаступників, осіб, яким було відчужено частку в статутному капіталі господарських товариств.

Зважаючи на те, що позов подано фізичною особою, яка не є учасником юридичної особи, і спір пов"язаний з захистом прав спадкоємця, висновок суду першої інстанції про підвідомчість справи господарському суду є помилковим.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК Укораїни апеляційний суд може скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів не вбачає підстав, передбачених ст. 262 ЦПК України, для постановлення окремої ухвали за допущені порушення норм процесуального права судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 1 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2»яни Юріївни - задовольнити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 12 жовтня 2017 року скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

ОСОБА_9