Справа № 338/439/17
Провадження № 22-ц/779/1436/2017
Головуючий у 1 інстанції Круль І.В. І. В.
Суддя-доповідач Пнівчук
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів: Василишин Л.В., Мелінишин Г.П.

секретаря Турів О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатанов Аграр» про визнання довіреності і заяви недійсними та стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Богородчанського районного суду від 11 липня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ТзОВ «Сатанов Аграр» про визнання довіреності і заяви недійсними та стягнення коштів.

Позовні вимоги представник позивача обґрунтовував тим, що відповідно до статуту ТОВ «Сатанов Аграр», затвердженого протоколом зборів засновників від 12.02.2001 року №1, засновниками товариства є громадянин України ОСОБА_7 та громадянин Німеччини ОСОБА_2.

24.03.2005 року державним нотаріусом Чемеровецької державної нотаріальної контори Пилявським В.Б. посвідчено довіреність від імені ОСОБА_1, якою останній уповноважив ОСОБА_5 представляти його інтереси в будь-яких установах, підприємствах, організаціях незалежно від їх підпорядкування та місця знаходження, як інвестора з питань, що випливають з інвестиційної та пов'язаної з нею господарської діяльності, придбання, відчуження, здачі в оренду, передачі в заставу в забезпечення їхніх зобов'язань, страхування майна, а також з питань створення на території України за його участю суб'єктів господарювання з усіма необхідними для цього правами.

На підставі вказаної довіреності ОСОБА_5 04 вересня 2013 року подала заяву про вихід ОСОБА_2 зі складу учасників товариства, адресовану ТОВ «Сатанов Аграр».

Позивач, посилаючись на те, що на момент посвідчення довіреності ОСОБА_2 був відсутній в Україні, підпис виконаний від його імені не ним, а заява про вихід із учасників товариства підписана ОСОБА_5 на підставі підробленої довіреності, просив визнати довіреність та заяву недійсними, а також стягнути з відповідачів заподіяну моральну шкоду у розмірі 106000 грн.

Рішенням Богородчанського районного суду від 11 липня 2017 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ТзОВ "Сатанов Аграр" про визнання довіреності і заяви недійсними та стягнення коштів задоволено частково.

Визнано недійсною з моменту вчинення довіреність від 24 березня 2005 року, зареєстровану в реєстрі за № 265, посвідчену державним нотаріусом Чемеровецької державної нотаріальної контори Пилявським В.Б., видану від імені ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_5

Визнано недійсною з моменту вчинення заяву про вихід ОСОБА_2 зі складу учасників ТзОВ "Сатанов Аграр", посвідчену головою Юрковецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області Гавчуком В.Р.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 10600 грн. моральної шкоди.

В решті позову відмовлено.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вважає, що для повного і неупередженого розгляду даної справи суду необхідно було залучити до участі у розгляді справи нотаріуса Чемеровецької нотаріального округу Хмельницької області та витребувати у нього документи що стосуються посвідчення оспорюваної довіреності.

Суд у рішенні не зазначив з яких міркувань відхилив її заяву про безпідставність позовних вимог щодо визнання недійсною довіреності, виданої на її ім»я ОСОБА_2 ще у 2005 році та не застосував до цих вимог строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України.

Суд першої інстанції не врахував рішення апеляційного суду Хмельницької області, ухваленого 27.02.2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ТзОВ «Сатанов Аграр», ОСОБА_2, ОСОБА_5 про визнання недійсною довіреності та визнання недійсною заяви про вихід зі складу учасників товариства, яким встановлено, що ОСОБА_4 не мав до довіреності жодного відношення, у зв»язку з чим його особисті інтереси не були і не могли бути порушені такою довіреністю.

Також суд не врахував те, що в даній справі беруть участь ті ж особи і предмет розгляду той же - визнання недійсною довіреності та заяви про вихід із учасників товариства, а отже існує судове рішення про той же предмет і між тими ж особами.

Апелянт вказав також на те, що ОСОБА_3, як представник представляв інтереси позивача ОСОБА_4 у справі про визнання недійсними довіреності та заяви про вихід зі складу учасників товариства яка перебувала на розгляді апеляційного суду Хмельницької області, а інтереси відповідача ОСОБА_2 представляв інший представник ОСОБА_11 У справі, що розглядається ОСОБА_3 представляє інтереси позивача ОСОБА_2, а ОСОБА_4 визначений ним в справі як відповідач.

Апелянт вказала також те, що суд у рішенні послався на висновок почеркознавчої експертизи від 01.08.2016 року, проведеної експертом НДЕКЦ при УМВС України в Хмельницькій області Басюком М.В. та судові висновки НДЕКЦ в Івано-Франківській області, які проводились за заявою ОСОБА_4, а не згідно ухвали суду та не містять однозначної відповіді на поставлені питання - чи виконаний підпис в графі «підпис» в довіреності №265 від 24.03.2005 року ОСОБА_2.

На думку апелянта, у позивача ОСОБА_2 відсутні підстави для звернення до суду з даними позовними вимогами, оскільки його представник ОСОБА_4 скасував довіреність видану у 2005 році на її ім»я.

Посилаючись на зазначені обставини, апелянт просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_5 та її представник - ОСОБА_13 підтримали доводи апеляційної скарги з мотивів наведених у апеляційній скарзі.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3, відповідач ОСОБА_4 заперечили вимоги апеляційної скарги, посилаючись на обгрунтованість висновків суду першої інстанції обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303, ч.ч. 2,3 ст.213 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ТзОВ «Сатанов Аграр» про визнання недійсною з моменту вчинення довіреності від 24.03.2005 року, зареєстровану в реєстрі №265, посвідчену державним нотаріусом Чемеровецької державної нотаріальної контори Пилявським В.Б., видану від імені ОСОБА_2 на ім»я ОСОБА_5 та визнання недійсною з моменту вчинення заяви про вихід ОСОБА_2 зі складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю , посвідчену головою Юрковецької сільської ради Чемеровецького району Хмельницької області.

Позивач просив також стягнути 106000 грн. заподіяної моральної шкоди, з яких 104000 грн. з ОСОБА_5 та по 1000 грн. з ОСОБА_4 та ТзОВ «Сатанов Аграр».

Відповідно до положень ч.1, 3, 8 ст.119 ЦПК України позовна заява подається в письмовій формі, підписується позивачем або його представником із зазначенням дати її подання. Якщо позовна заява подається представником позивача, до позовної заяви додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

Відповідно до положень ч.1,2 ст. 42 ЦПК України повноваження представників сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, мають бути посвідчені довіреністю фізичної особи. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на службі, стаціонарному лікуванні чи за рішенням суду, або за місцем його проживання.

Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, відповідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності.

На підтвердження повноважень на представництво інтересів ОСОБА_2 представник ОСОБА_3 представив довіреність.

Вказана довіреність посвідчена нотаріусом Свідерські Сузанне 12.01.2017 року Гафельбрг, яким засвідчено справжність підпису ОСОБА_1, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою АДРЕСА_1.

Автентичність підпису та печатки нотаріуса посвідчено апостилем, проставленим і засвідченим 20.01.2017 року замісником голови окружного суду м. Штендаль за №1 АР 353/2017 Гайде Зонненберг.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про міжнародне приватне право» порядок видачі, строк дії, припинення та правові наслідки припинення довіреності визначаються правом держави, у якій видана довіреність.

Згідно зі статтею 13 цього Закону документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Відповідно до довіреності, ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_3 представляти його інтереси в правоохоронних органах та судах усіх інстанцій в Україні, незалежно від їх компетенції, а також у Європейському суді з прав людини, для чого надав останньому право: на вчинення ряду дій, пов»язаних з представленням його інтересів, у тому числі подавати від його імені будь-які заяви та клопотання (як письмові так і усні), що стосуються виконання даної довіреності та обгрунтовувати прохання і побажання, викладені в них, розписуватися від його імені в межах цієї довіреності, знайомитися з матеріалами справи ( в тому числі у суді та інших правоохоронних органах); брати участь у судових засіданнях та у дослідженні доказів, оскаржувати дії органів та посадових осіб у позасудовому чи судовому порядку; представляти його інтереси у кримінальних провадженнях як потерпілого, подавати цивільні позови у межах кримінальних проваджень, підписувати будь-які процесуальні документи під час кримінального провадження, подавати клопотання, заяви, а також представляти його інтереси у органах Державної виконавчої служби, пред»являти документи для виконання та отримувати грошові кошти на підставі виконавчих документів, мирових угод, подавати в його інтересах заяви до Європейського суду із прав людини та вчиняти інші дії, передбачені чинним законодавством України для такого роду повноважень, які будуть доцільними для правильного і ефективного ведення справ.

Таким чином, із змісту обсягу повноважень наданих ОСОБА_2 - ОСОБА_3 для представлення його інтересів в правоохоронних органах та судах усіх інстанцій в Україні, останній наділений правом представляти його інтереси у кримінальних провадженнях, подавати цивільні позови у межах кримінальних проваджень. Разом з тим, представник за довіреністю не наділений повноваженням подавати від імені ОСОБА_2 цивільні позови.

На відміну від довіреності, надіслана на адресу суду заява від імені ОСОБА_1 від 20.11.2017 року, про те, що поданий від його імені ОСОБА_3 позов відповідає його намірам нотаріусом не засвідчена та не містить відповідних ознак легалізації.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_3 діючи на підставі довіреності, виданої громадянином Німеччини ОСОБА_1 на представлення його інтересів в правоохоронних органах та судах усіх інстанції в Україні із зазначенням обсягу його повноважень - не наділений правом подавати від його імені цивільний позов, тобто позов подано особою яка не має повноважень на ведення справи.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Рішення суду, згідно ч.1 ст. 310 ЦПК України, підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Оскільки суд першої інстанції вищезазначеним обставинам не дав належної правової оцінки, то ухвалене по справі рішення суду підлягає скасуванню, а позовна заява представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 307, 310, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Богородчанського районного суду від 11 липня 2017 року скасувати, позовну заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «Сатанов Аграр» про визнання довіреності і заяви недійсними та стягнення коштів залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: Л.В. Василишин

Г.П. Мелінишин