Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2801/17
Провадження № 2-з/376/37/2017
У х в а л а

"27" листопада 2017 р. Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді - Ярошенко С.М.,

при секретарі Шумак Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Сквирського районного нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договорів недійсними та скасування державної реєстрації.

Позивач, в порядку забезпечення позову, просить накласти арешт на житловий будинок №76 по вул. Волоти в с. Шамраївка, Сквирського району, Київської області, загальною площею 118,7 кв.м, житловою площею 38,0 кв.м, стверджуючи, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 27.11.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Сквирського районного нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договорів недійсними та скасування державної реєстрації. Позивач стверджує, що відповідач ОСОБА_4 не визнає її право спільної часткової власності щодо житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та право спільної сумісної власності щодо земельної ділянки, на якій знаходиться будинок, може майно передарувати, продати та іншим чином відчужити, знищити чи знецінити його тощо.

Згідно ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до вимог п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.152 ЦК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно.

Відповідно до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Суд вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Тому, необхідно забезпечити позов шляхом накладення арешту на житловий будинок №76 по вул. Волоти в с. Шамраївка, Сквирського району, Київської області, загальною площею 118,7 кв.м, житловою площею 38,0 кв.м.

Керуючись ст. 151 - 153 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Накласти арешт на житловий будинок №76 по вул. Волоти в с. Шамраївка, Сквирського району, Київської області, загальною площею 118,7 кв.м, житловою площею 38,0 кв.м.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.М. Ярошенко