АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Мазурик О.Ф., Кулікової С.В.

при секретарі: Борисенко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2, на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 06 липня 2017 року, про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іващенко НаталіяВолодимирівна про скасування державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору дарування,

в с т а н о в и л а :

у червні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, про скасування державної реєстрації прав власності на нерухоме майно.

У червні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою, в якій просила накласти арешт на будинок АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 06.07.2017 року заяву ОСОБА_3 задоволено частково. Заборонено відчуження будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Власник частини будинку ОСОБА_2.

Справа № 760/10266/17-ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/12758/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Українець В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1, ОСОБА_2, подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати ухвалу суду та направити питання на новий розгляд до суду першої інстанції. Посилаються на те, що суд вирішив питання без повідомлення відповідачів та не перевірив наявність дійсної загрози невиконання рішення суду або утруднення його виконання у випадку задоволення позову, а також не врахував, що забезпечення позову є неспівмірним до позовних вимог. Загальна площа будинку становить 528, 4 кв. м, ОСОБА_2 належить 141/200 частина будинку. Надана позивачкою довідка датована 03.05.2017 року, а тому інформація в ній може бути неактуальна на момент винесення оскаржуваної ухвали.

У судовому позивач представник ОСОБА_1- ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_8 просили апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші сторони у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши надані матеріали, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову визначено статтею 152 ЦПК України. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позивач просить скасувати державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 на 141/100 частини будинку АДРЕСА_1; визнати недійсним договір дарування частини житлового будинку від 27.04.2016 року; скасувати державну реєстрацію прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_2, проведену приватним нотаріусом КМНО Іващенко Н.В. на підставі договору дарування від 27.04.2016 року.

Суд першої інстанції, керуючись вимогами вищезазначених норм, дійшов правильних висновків про необхідність вжиття заходів забезпечення позову, оскільки заборонено відчуження будинку, який є предметом даного спору та у межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі

Відтак доводи апеляційної скарги про те, що суд порушив порядок розгляду питання, не повідомивши відповідачів про день та час такого розгляду, суперечать вимогам цивільного процесуального законодавства.

Доводи апеляційної скарги про те, що можливо на час постановлення ухвали інформація щодо площі будинку була неактуальною не мають правового значення, оскільки позов заявлено саме з підстав неправильного визначення часток співвласників. Будинок в натурі не поділений, а тому заборона щодо відчуження всього будинку є співмірною заявленим позовним вимогам, враховуючи підстави позову.

Розгляд заяви про забезпечення позову не є розглядом справи по суті, а тому доводи представника апелянта про те, що суд вийшов за межі позовних вимог не заслуговують на увагу.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального законодавства і не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 06 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді