Справа № 595/1603/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2017

м.Бучач

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: Головуючого судді Содомори Р.О.,

при секретарі Пастушаку І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бучачі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

11 грудня 2016 року в с.Скоморохи Бучацького району Тернопільської області померла мати позивача ОСОБА_4.

Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Провальна-1/№6, в с.Скоморохи Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивач не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку.

Представник позивача згідно поданої заяви позов підтримує, просить суд розглядати справу у її відсутності.

Відповідачі згідно поданих заяв на спадкове майно не претендують, просять суд розглядати справу у їх відсутності.

Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини:

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

11 грудня 2016 року в с.Скоморохи Бучацького району Тернопільської області померла мати позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть № 1.

Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по вул.Провальна-1/№6, в с.Скоморохи Бучацького району Тернопільської області, що підтверджується довідкою № 155 від 11.09.2017 року, виданою Бучацьким РБТІ, довідкою № 1150 від 02.11.2017 року, виданою Золотопотіцькою селищною радою Бучацького району.

Згідно свідоцтва про народження І-АГ № 1315643, вбачається, що спадкодавець ОСОБА_4 є матірю позивача.

Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця прийняв спадщину, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до Бучацької державної нотаріальної контори, що підтверджується копією даної заяви.

Відповідно до довідки № 419/01-24 від 06.12.2017 року, виданої приватним нотаріусом Бучацького районного нотаріального округ, вбачається, що правовстановлюючих документів на житловий будинок, що належав ОСОБА_4 до нотконтори не було подано, в звязку з чим видати свідоцтво про право на спадщину після її смерті на імя ОСОБА_1 є неможливим.

Правовою позицією, що висловлена Верховним Судом України по справі №6-137цс13 визначено, що право власності на житловий будинок набувається у порядку, який був чинним на час завершення його будівництва. З 1966 року питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної ОСОБА_5 СРСР від 26.08.1948 року «Про громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ОСОБА_5 СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Отже, за вказаними Указом та Постановою підставою виникнення у громадян права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації.

Відповідно до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року (втратила чинність на підставі Наказу Держжитлокомунгоспу №56 від 13.12.1995 року), будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані, реєстрації не підлягали.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

При цьому у положенні п. 3.1 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, розяснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на спадщину після смерті ОСОБА_4 не претендують.

Інших осіб, які б мали право на спадщину, судом не встановлено.

Суд приходить до переконання, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.12,81,263-265 ЦПК України, ст.ст.1220-1223, 1261 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що залишилося після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 11 грудня 2016 року, а саме, на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Провальна-1/№6, в с.Скоморохи Бучацького району Тернопільської області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області, через Бучацький районний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_5