Справа № 240/535/17
Провадження № 2-о/240/52/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Шинкаренко А.І.

при секретарі судового засідання Пліскачовій Н.В.,

за участю:

заявника - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Олександрівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, про встановлення факту смерті,

в с т а н о в и в:

22.08.2017 року заявник - ОСОБА_1, подала до Олександрівського районного суду Донецької області заяву, про встановлення факту смерті, в обґрунтування якої зазначає, що вона була донькою ОСОБА_2, який помер 27.06.2017 року на території, непідконтрольній державній владі України за адресою: вул. Фрунзе, буд.119, місто Іловайськ, Донецької області, причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність, атеросклеротична хвороба серця. З метою реєстрації смерті батька та отримання свідоцтва про смерть, звернулася до Олександрівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, але їй відмовили, оскільки нею подано документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті батька їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть українського зразку. Просила встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер 27.06.2017 року, був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, але, фактично проживав по день смерті за адресою: вул. Фрунзе, буд. 119, місто Іловайськ, Донецької області.

Заявник в судовому засіданні підтримала подану нею заяву та просила її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Олександрівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, в судове засідання не з'явився, проте, подав суду заяву про розгляд справи без їх участі, заперечень по даній справі не мають.

Заслухавши заявника, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території

України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п. 13 постанови № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п. 7 ст. 273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану).

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 була донькою померлого ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії VI-HO № 452049, виданого 16.09.1986 року виконкомом Іловайської міськради м. Харцизька Донецької області (а.с. 6).

За життя ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до довідки від 22.08.2017 року № НОМЕР_1, про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, взята на облік за фактичним місцем проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.14).

Згідно довідки про причини смерті 106/у № 115, виданої 28.06.2017 року Вузловою лікарнею міста Іловайська Донецької області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 27.06.2017 року, причина смерті хронічна серцево-судинна недостатність, атеросклеротична хвороба серця (а.с. 9).

Свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії ДНР № 068917 від 01.07.2017 року, видано «Адміністрацією міста Іловайська міста Харцизька Донецької Народної Республіки». Місце смерті: «Донецька Народна Республіка», місто Іловайськ місто Харцизьк (а.с. 10).

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням КМУ від 07.11.2014 р. № 1085-р., місто Іловайськ Донецької області віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відтак, довідку про причину смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та свідоцтво про смерть видано у м. Іловайську м.Харцизьку Донецької області, у яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав

фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державною фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

За вимогами пункту 1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 р., підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 р. № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

На звернення ОСОБА_1, Олександрівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області від 21.08.2017 р. № 15.50-69/558 надав відмову їй у державній реєстрації смерті ОСОБА_2, оскільки, заявником на підтвердження факту смерті предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Встановлення факту смерті заявнику необхідно для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 та реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, зокрема для оформлення спадкових справ після смерті батька.

Оцінюючи надані заявником докази суд враховує висновки Європейського суду з прав людини по справам «Кіпр проти Туреччини», «Мозер проти Молдови і Росії» у яких суд застосовуючи «намібійський виняток» зазначав, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території та становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Зважаючи на викладене, оскільки заявнику відмовлено у державній реєстрації смерті батька, у звязку з предявленням документа, виданого на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, у інший спосіб провести реєстрацію смерті та отримати свідоцтво про смерть неможливо, суд дійшов висновку, що заява про встановлення факту смерті 27 червня 2017 року у м. Іловайську м. Харцизьку Донецької області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст.ст. 3, 57 - 59, 64, 212 і 214, 234, 256, 257-1 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8, який мав місце 27 червня 2017 року у м. Іловайську м. Харцизьку Донецької області.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя А.І. Шинкаренко