Дата документу 14.11.2017
Справа № 334/382/17
Провадження № 2/334/1531/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Ісакова Д.О.,

при секретарі Гопка Л.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

у с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти у розмірі ? частини усіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для осіб даного віку, на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_3 хоча і досяг повноліття, але продовжує навчання на денному відділенні Запорізького металургійного коледжу Запорізької державної інженерної академії, і тому потребує матеріальної допомоги. Позивач вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу в такому розмірі.

Позивачка в судовому засідання в повному обсязі підтримала заявлені позовні вимоги просить суд їх задовольнити.

Відповідач в судовому засідання проти позову заперечував в повному обсязі, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. В своїх запереченнях посилався на те, що ОСОБА_3 навчається в Запорізькому металургійному коледжі ЗДІА на безоплатній основі, отримує стипендію, позивачка у справі теж працює і середньомісячний дохід позивачки та ОСОБА_3 на кожного складає більше 2000,00 грн. Відповідач зазначив, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_4, від даного шлюбу він має малолітню дитину ОСОБА_5, який потребує матеріального забезпечення, а дружина відповідача не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, доходу не отримує. Крім того, у нього на утримання знаходиться мати пенсіонерка, похилого віку, яка страждає на хронічні захворювання і теж потребує його матеріальної підтримки. В звязку чим, відповідач вважає, що не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 на період його навчання.

Третя особа в судове засідання не зявилася.

Вислухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов такого висновку.

Згідно ст.ст. 198, 199 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той із батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Судом установлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах від яких мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що вбачається з копії свідоцтва про його народження серії І-ЖС №047870.

На даний час ОСОБА_3 досяг повноліття та продовжує навчання на денному відділенні Запорізького металургійного коледжу Запорізької державної інженерної академії, є студентом ІІ курсу, що підтверджується відповідною довідкою №915 від 17.01.2017 року.

ОСОБА_6 не працює, отримує стипендію, яка за період з квітня 2016 по березень 2017 року в середньому склала 758,00 грн. на місяць, а отже ОСОБА_6 перебуває на утримання своєї матері, яка має середньомісячний дохід 3861,00 грн., і тому потребує матеріальної допомоги, а відповідач у справі добровільно такої допомоги не надає.

Відповідно до ч.1 ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст. 183 СК, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Вирішуючи питання щодо розміру стягуваних аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, суд виходить з такого.

Судом установлено, що відповідач працює на посаді майстра-бригадира електромонтажних робіт ТОВ «Чорноморенергоспецмонтаж» і має постійне джерело доходу, інших аліментних зобовязань не має, утримує малолітнього сина ОСОБА_5 Доказів, що на його утриманні перебувають інші непрацездатні особи або особи похилого віку суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 має можливість надавати матеріальну допомогу ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення ОСОБА_3 23 років за умови продовження навчання.

Суд вважає, що саме такий розмір аліментів на повнолітню дитину забезпечить можливість подальшого навчання та не ускладнить матеріальний стан відповідача.

Згідно ст. 10 та ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, однак підлягають задоволенню частково з наведених вище підстав.

Оскільки позивачі по даній категорії справ звільняються від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до приписів ст. 88 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача у сумі 640,00 грн.

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 88, 212, 213 ЦПК України, ст. ст.198,199,200 Сімейного Кодексу України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання повнолітньої дитини сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_2, починаючи з 24.01.2017 року і до закінчення навчання, але не більше, ніж, до досягнення ним двадцяти трьох років.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН, в дохід держави судовій збір у розмірі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Ісаков Д. О.