Справа № 463/3765/17
Провадження № 2/463/1612/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Гирич С. В.

при секретарі судового засідання Попович Х.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2 про визначення розміру ідеальних часток у спільному майні, виділення частки майна в натурі, визнання права власності в порядку спадкування,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визначення розміру ідеальних часток у спільному майні, виділення частки майна в натурі, визнання права власності в порядку спадкування.

Ухвалою суду від 05.09.2017 року відкрито провадження у справі.

Позов мотивує тим, що у спільну власність ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 передано земельні ділянки загальною площею 0,0309 га для обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. На земельній ділянці площею 0, 0119 га було споруджено два гаражі, один для родини ОСОБА_2, а інший для родини ОСОБА_12. Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 складається з двох квартир, квартира №1 належить ОСОБА_2, а квартира №1А належала на праві власності ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_8 і відповідно її майно успадкувала донька - ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_10 і відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом її майно успадкував ОСОБА_4 Разом з тим, зареєструвати право власності в порядку спадкування на частки в земельних ділянках і на гараж позивач позбавлений можливості через те, що на земельні ділянки не виділені частки в спільній власності, а на гараж відсутні правовстановлюючі документи. З цих підстав було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на це майно, оскільки позивач позбавлений можливості в нотаріальному позасудовому порядку оформити право власності на майно в порядку спадкування, а тому змушений звернутись до суду для захисту своїх майнових прав.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, дала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 проти позову не заперечила. В судовому засіданні зазаначила, що вважає за можливе здійснити поділ земельної ділянки відповідно до запропонованого експертом варіанту №2.

Відповідач ОСОБА_5 подав заяву від 18.09.2017 року про те, що даний позов визнає, оскільки викладені в позовній заяві факти відповідають дійсності, жодних заперечень проти позову ОСОБА_4 немає, просить справу слухати без його участі. Відповідачі ОСОБА_6, ОСОБА_7 подали заяви від 18.10.2017 року про розгляд справи за їхньої відсутності.

За клопотанням позивача від 18.09.2017 року (а.с.154) судом було витребувано з Першої Львівської нотаріальної контори спадкову справу, заведену після смерті ОСОБА_9

В судовому засіданні 18.10.2017 року задоволено клопотання позивача, представника позивача про призначення по справі земельно-технічної експертизи. Ухвалою від 22.12.2017 року після проведення експертизи, відновлено провадження у справі.

Заслухавши думку сторін, дослідивши представленні по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається із державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6 від 24.09.1997 року (а.с.18), на підставі ухвали 8-ої сесії 2-го скликання Львівської міської ради №868 від 07.08.1997 року у спільну власність ОСОБА_6 ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 передано земельні ділянки загальною площею 0,0309 га для обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, а саме земельна ділянка площею 0,0190 га передана у власність для обслуговування житлового будинку, на іншій переданій у власність земельній ділянці площею 0,0119 га було споруджено два гаражі.

Як вбачаємся із копії свідоцтва про право власності на квартиру НОМЕР_7 від 27.10.1994 року, квартира №1 «а» належить на праві власності ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_5. Також судом встановлено, що квартира №1 у вказаному будинку належить відповідачам.

Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 (а.с.20), ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_8.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.08.2002 року, майно останньої успадкувала донька ОСОБА_9, зокрема 1/3 частину квартири №1 «а» в будинку АДРЕСА_2 та видане реєстраційне посвідчення серії КММ №081622 від 11.09.2002 року.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_9 і відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.12.2015 року, посвідченого державним нотаріусом 1-ої Львівської державної нотаріальної контори Бояківським О.В. (реєстр. №2-805) її майно успадкував позивач - ОСОБА_4, зокрема, 2/3 частини квартири №1 «а» в будинку АДРЕСА_2.

Як вбачається із оглянутої в судовому засіданні копії спадкової справи після смерті ОСОБА_9, відповідач ОСОБА_5 від спадкування відмовився на користь позивача.

Як вбачається із пояснень представника позивача, у зв'язку тим, що частки на земельні ділянки визначені в державному акті на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6 від 24.09.1997 року не були виділені, а відповідно не було окремих правовстановлюючих документів на частки в цих земельних ділянках, які належали спадкодавцям свідоцтва про право на спадщину на ці частки в земельних ділянках нотаріусом видано не було.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_5 і ОСОБА_4 постійно разом проживали у квартирі №1 «а» в будинку АДРЕСА_2, що підтверджується довідкою ЛКП №503 від 08.06.2017 року (а.с.26).

Відповідно до положень ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Аналогічні положення передбачені в частині 3, 4 ст.1268 ЦК України, а саме, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_9 прийняла спадщину і на інше спадкове майно в силу того, що фактично вступила в управління та володіння спадковим майном і проживала зі спадкодавцем ОСОБА_8.

Також встановлено, що ОСОБА_4, проживаючи зі своєю дружиною - ОСОБА_9 на момент її смерті в силу положень ст.1268 ЦК України прийняв спадщину на все її спадкове майно у зв'язку з відмовою сина - ОСОБА_5 від прийняття спадщини після смерті матері.

Таким чином суд вважає доведеним факт, що позивач прийняв спадщину і на частки в земельних ділянках вказаних в державному акті на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6 від 24.09.1997 року, однак право власності на них зареєстровано не було через те, що не було виділено часток у цьому спільному майні.

Як вбачається з розпорядження Личаківської районної адміністрації ЛМР №232 від 23.03.1998 року «Про будівництво гаражів на приватизованій Земельній ділянці АДРЕСА_1 (а.с.27) ОСОБА_9 та ОСОБА_6 було надано дозвіл на влаштування двох цегляних гаражів на приватизованій прибудинковій ділянці АДРЕСА_1, зобов'язавши їх зареєструвати гаражі в районній податковій адміністрації і через Львівське БТІ внести зміни в технічну документацію.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 збудувала гараж, зареєструвала його в податковій адміністрації, сплачувала земельний податок, а також зареєструвала цей гараж в Львівському БТІ, що підтверджується відповідним технічним паспортом від 27.10.2000 року. Відтак, цей гараж також входить до складу спадкового майна.

Разом з тим, судом також встановлено, що зареєструвати право власності в порядку спадкування на частки в земельних ділянках і на гараж позивач не може через те, що на земельні ділянки не виділені частки в спільній власності, а на гараж відсутні правовстановлюючі документи, у зв'язку із чим Першою Львівською державною нотаріальною конторою було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на це майно.

Відповідно до ст.368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ст.370 ЦК України і співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається; що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно ч.3 ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Положеннями ст.372 ЦК України визначено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Оскільки, згідно зі державного акта про право власності на земельну ділянку частки кожного із співвласників є рівними, таким чином кожен із співвласників має право на /6 ідеальної частки земельних ділянок, загальною площею 0,0309 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

З огляду на те, що після померлої ОСОБА_8 її частку в цьому майні успадкувала ОСОБА_9 у зв'язку з фактичним вступом в управління та володіння спадковим майном, а після її смерті спадкове майно було успадковане позивачем в повному обсязі - ідеальна частка у вказаних земельних ділянках, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 становить 2/6. При цьому, частки ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_5 складають по 1/6 в кожного.

Таким чином, суд приходить до висновку про підставність позову в цій частині, а тому слід визначити ідеальні частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки загальною площею 0,0309 га (земельна ділянка площею 0,0190 га та земельна ділянка площею 0,0119 га) для обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6 від 24.09.1997 року становить по 1/6, а саме: частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 - 1/6, частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 - 1/6, частка ОСОБА_6 - 1/6, частка ОСОБА_7 - 1/6, частка ОСОБА_2 - 1/6, частка ОСОБА_5 - 1/6.

З врахуванням встановлених обставин, слід також визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на 2/6 ідеальні частки на земельні ділянки загальною площею 0,0309 га (земельна ділянка площею 0,0190 га та земельна ділянка площею 0,0119 га для обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6 від 24.09.1997 року та визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на гараж загальною площею 27 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

З аналогічних правових підстав суд приходить до висновку про підставність вимог позивача про поділ земельної ділянки, площею 0,0119 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6 від 24.09.1997 року) на якій було споруджено гараж належний ОСОБА_9 та гараж належний ОСОБА_6.

Окрім цього, як вбачається із висновку судової земельно-технічної експертизи №19-17Е від 17.11.2017 року (а.с.180-183), експертом запропоновано 3 можливих варіанти розподілу земельної ділянки. Так, зокрема, варіантом №2 з яким погодились сторони, експертом запропоновано виділити ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в натурі частку земельної ділянки, площею 55 кв.м., з наступними лінійними розмірами: починаючи з т.1 за ходом годинникової стрілки: 6,32 м.; 8,05 м.; 7,53 м.; 7,72 м.; ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2 в натурі частку земельної ділянки, площею 64 кв.м., з наступними лінійними розмірами: починаючи з т.2 за ходом годинникової стрілки: 6,68 м.; 9,99 м.; 7,62 м.; 8,05 м.; ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить компенсація в розмірі 1161 грн.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що позов є підставний і його слід задоволити.

При цьому, задовольняючи позов, у відповідності до ст.88 ЦПК України, з відповідачів в рівних частках на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 2 560 грн. (а.с.38)

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_4 (79005, АДРЕСА_2, код РНОКПП НОМЕР_1) до ОСОБА_5 (79005, АДРЕСА_2, код РНОКПП НОМЕР_2), ОСОБА_6 (79005, АДРЕСА_1, код РНОКПП НОМЕР_3), ОСОБА_7 (79005, АДРЕСА_1, НОМЕР_4), ОСОБА_2 (79005, АДРЕСА_1, код РНОКПП НОМЕР_5) про визначення розміру ідеальних часток у спільному майні, виділення частки майна в натурі, визнання права власності в порядку спадкування - задоволити.

Визначити ідеальні частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки загальною площею 0,0309 га (земельна ділянка площею 0,0190 га та земельна ділянка площею 0,0119 га) для обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6 від 24.09.1997 року становить по 1/6, а саме: частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 - 1/6, частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_9 - 1/6, частка ОСОБА_6 - 1/6, частка ОСОБА_7 - 1/6, частка ОСОБА_2 - 1/6, частка ОСОБА_5 - 1/6.

Визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на 2/6 ідеальні частки на земельні ділянки загальною площею 0,0309 га (земельна ділянка площею 0,0190 га та земельна ділянка площею 0,0119 га для обслуговування житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6 від 24.09.1997 року.

Визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на гараж загальною площею 27 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Здійснити поділ земельної ділянки, площею 0,0119 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6 від 24.09.1997 року) на якій було споруджено гараж належний ОСОБА_9 та гараж належний ОСОБА_6, а саме:

виділити власникам ? частини ділянки площею 0,0119 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6 від 24.09.1997 року) ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в натурі частку земельної ділянки, площею 55 кв.м., з наступними лінійними розмірами: починаючи з т.1 за ходом годинникової стрілки: 6,32 м.; 8,05 м.; 7,53 м.; 7,72 м. (додаток №1 варіант №2 висновку №19-17Е судової земельно-технічної експертизи від 17.11.2017 року);

виділити власникам ? частини ділянки площею 0,0119 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6 від 24.09.1997 року) ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2 в натурі частку земельної ділянки, площею 64 кв.м., з наступними лінійними розмірами: починаючи з т.2 за ходом годинникової стрілки: 6,68 м.; 9,99 м.; 7,62 м.; 8,05 м. (додаток №1 варіант №2 висновку №19-17Е судової земельно-технічної експертизи від 17.11.2017 року).

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2 в рівних частках на користь ОСОБА_5 компенсацію за відхилення від рівності часток в розмірі 580,5 грн.

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2 в рівних частках на користь ОСОБА_4 компенсацію за відхилення від рівності часток в розмірі 580,5 грн.

Стягнути з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_5 в рівних частках на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 2 560 грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Апеляційного суду Львівської області або через місцевий суд до Апеляційного суду Львівської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного рішення - 05.01.2018 року.

Суддя: Гирич С. В.