Провадження № 2/727/2294/17
27 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Смотрицького В.Г.
при секретарі Вальчук М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -
Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання посилаючись на те, що 19 червня 1998 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі. Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 06 вересня 2017 року шлюб між ними був розірваний.
Від шлюбу є син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
На даний час дитина є повнолітньою, однак продовжує навчатись в Інституті фізико-технічних та компютерних наук Чернівецького національного університету імені ОСОБА_4. Їхній син навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток.
Відповідач по справі є пенсіонером, однак працює на посаді охоронця у ВАТ «Денисівка», одержує заробітну плату і в змозі надавати допомогу їхньому синові.
А тому просила стягнути з нього аліменти на її користь на утримання їхнього сина в розмірі 1/4 частики його заробітку (всіх видів доходів), щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.
Позивачка в судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує.
Відповідач в судове засідання не зявився, про день і час розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив.
Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно зі ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку(доходу) платника аліментів визначає суд, відповідно до ст. 200 Сімейного Кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Судом встановлено, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 дійсно навчається у Інституті фізико-технічних та компютерних наук Чернівецького національного університету імені ОСОБА_4 на денній формі навчання, ніде не працює. Згідно довідки навчального закладу термін закінчення навчання 30 червня 2020 р. Відповідач по справі є його батьком. Він працює і має можливість надавати матеріальну допомогу своєму синові. Відповідач по закону зобовязаний утримувати свого повнолітнього сина, оскільки він продовжує навчання на денній формі навчання, не працює і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, в звязку з чим, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки дійсно необхідно стягнути аліменти на утримання сина, але в розмірі меншому, ніж це просить позивачка.
На думку суду розмір аліментів має складати 1/4 часину в місяць і утримуватися по 30 червня 2020 р. включно поки він буде навчатись в даному учбовому закладі згідно довідки №386/4/17 від 26.10.2017 р.
А тому в частині позовних вимог щодо стягнення аліментів до досягнення ОСОБА_3 23 років необхідно відмовити оскільки суду невідомо, чи буде він продовжувати навчання після 30 червня 2020 р. чи ні.
Також з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.
Керуючись ст.ст. 182, 191, 199, 200 СК України, ст.ст. 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263, 265, 268, 280 289 ЦПК України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку / доходу / щомісячно починаючи з 16 листопада 2017 року і до 30 червня 2020 року, включно.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя: