РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2361/17

06 грудня 2017 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

з участю секретаря Забейди А.В.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_2 до Деражненської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою до Деражненської сільської ради Костопільського району Рівненської області про визначення додаткового строку, тривалістю три місяці, для подання до нотарільної контори заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після померлого 21 березня 2014 року ОСОБА_3

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 21березня 2014 року помер її дід ОСОБА_3, після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок розташований за адресою: Рівненська область, Костопільський район, с. Постійне, вул. Ничогівка, 16, який згідно по господарської книги обліковувася за померлим. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є його діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5, однак останні спадшини не прийняли. В літку 2017 року у будинку померлого було знайдено заповіт, згідно якого він все своє майно заповів позивачці. У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до Костопільської районної державної нотаріальної контори з питання оформлення її спадкових прав на домоволодіння після смерті діда ОСОБА_3, однак останній було роз'яснено, що вона пропустила 6-ти місячний строк установлений законом на прийняття спадщини, та було рекомендовано звернутися до суду з відповідною позовною заявою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зазначила, що вважає, що пропустила встановлений законом строк на прийняття спадщини з поважних причин, так як не знала і не могла знати про існування заповіту. Враховуючи викладене просить суд задоволити її позовні вимоги.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені позивачем позовні вимоги повністю, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відстуності, щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_2 не заперечує.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Судом, встановлено, що дошлюбне прізвище позивачки ОСОБА_2 є «Жук Алла Віталіївна», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ГЮ № 061140 від 10 травня 2003 року (а.с.8).

21 березня 2014 року помер дідусь позивачки ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ГЮ № 156421 (а.с.5). Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно.

За життя ОСОБА_3 залишив заповіт, який посвідчений 22 червня 2000 року секретарем виконкому Постійненської сільської ради ОСОБА_7, згідно якого все своє майно, що знаходиться в селі Постійне Костопільського району, і взагалі все, що належатим ейому на день смерті, і на що він по закону матиме право, заповів внучці ОСОБА_8 (а.с. 6), тобто позивачу по справі.

У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

З довідки виданої Деражненською сільською радою Костопільського району Рівненської області за № 851 від 25 серпня 2017 року, вбачається, що ОСОБА_9СМ. до дня смерті був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 і проживав один (а.с. 9).

Згідно листа Костопільської РДНК за № 1054/01-16 від 22.11.2017 року після смерті ОСОБА_3, спадкова справа не заводилася.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, а також роз'яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач не звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини, у встановлений законом строк, так як не знала і не могла знати про наявний заповіт померлого ОСОБА_3 на її ім'я.

Про вказаний запові позивачці стало відомо лише в літку 2017 року.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_2 пропустила строк звернення із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору з поважної, об'єктивної, не залежної від неї причини, так як остання не знала про існування складеного її дідом ОСОБА_3 заповіту, згідно якого останній все своє майно заповів саме їй.

Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин суд вважає, що є всі підстави для надання позивачу додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини та задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 60, 174, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 1233, 1268, 1270, 1272 ЦК України, п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Деражненської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задоволити.

Надати ОСОБА_2 додатковий строк в три місяць для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті її діда ОСОБА_3, який помер 21 березня 2014 року, початок перебігу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини починати рахувати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_10