Справа № 459/703/17 Головуючий у 1 інстанції: Рудаков Д.І.
Провадження № 22-ц/783/5650/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Савуляк Р.В.

при секретарі Фейір К.О.

з участю позивача ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4., представника третьої особи Лінинської Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 14 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, з участю третьої особи без самостійних вимог: Червоноградської міської ради про встановлення порядку користування земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 14 липня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Вищезгадану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_8. Вважає рішення суду незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Звертає увагу, що житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: м. Червоноград, вул. Заньковецької, 20 "б" згідно мирової угоди затвердженої ухвалою Червоноградського міського суду від 31.03.2016 року, поділено шляхом виділення частки в натурі. Вважає, що земельна ділянка на якій розташоване відокремлені об"єкти нерухомості належить йому на праві користування, з ділянками необхідними для обслуговування приміщень. В апеляційній скарзі просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким встановити порядок користування земельною ділянкою загальною площею 0,1256 га, яка перебуває у спільному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_6, ОСОБА_7 і знаходиться в АДРЕСА_1 згідно запропонованого відповідачем ОСОБА_9 варіанту розподілу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 до задоволенні не підлягає із наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України.

За змістом ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з»ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Згідно мирової угоди у справі № 459/303/16-ц, затвердженої ухвалою Червоноградського міського суду Львівської області від 31.03.2016 року, яка набрала законної сили 01.05.2016 року, виділено в натурі та у власність: 1) ОСОБА_3 господарську будівлю з літньою кухнею, зазначені на технічному плані літерами "В", "Г" вартістю 4193,00 грн. та споруду №1 вартістю 1343,00 грн.; визнано право власності за ним на вказані будівлі; 2) ОСОБА_6 зазначені на технічному плані приміщення № 1-1, 1-2, 1-3, 1-4 з окремим входом у житловому будинку літ. "А" загальною площею 38,9 кв.м. вартістю 21819,63 грн., вбиральню літ. "Е" вартістю 284,00 грн.; визнано право власності за нею на вказані будівлі; 3) ОСОБА_7 зазначені на технічному плані приміщення № 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5 з окремим входом у житловому будинку літ. "А" загальною площею 43 кв.м. вартістю 24119,39 грн., вбиральня літ. "Д" вартістю 284,00 грн., споруда №2 вартістю 300 грн.; визнано право власності за ним на вказані будівлі.

Як вбачається з Інформаційної довідки № 69543574 від 03.10.2016 року, зареєстровано право власності позивача на виділено йому частку майна за вищевказаною угодою.

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Червоноградської міської ради Львівської області від 14.12.2016 року № 262 "Про присвоєння адреси об'єктам нерухомого майна в м. Червонограді", частинам будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1, належним ОСОБА_7, ОСОБА_6 присвоєно адресу з квартирами номери 1 та 2.

Згідно Інформаційної довідки № 85752486 від 25.04.2017 року, ОСОБА_7 зареєстрував право власності на об'єкт житлової нерухомості, виділений йому на підставі вище вказаної угоди.

Аналогічна інформація про реєстрацію речових прав на нерухоме майно зареєстрована за ОСОБА_6 щодо виділеного їй об'єкта нерухомості.

Встановлено, що спірна земельна ділянка не приватизована..

Згідно рішення від 26.04.1961 року ОСОБА_10 відведено земельну ділянку під будівництво будинку у АДРЕСА_1, загальною площею 600 кв.м.

Відповідно до мирової угоди від 30.03.2016 року, затвердженої ухвалою Червоноградського міського суду від 31.03.2017 року по справі № 459/303/16-ц, вказане будиноковолодіння поділено в натурі. Так, відповідно до цієї мирової угоди, житловий будинок залишився повністю у власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7, а до ОСОБА_3 відійшли приналежні до цього житлового будинку (господарська будівля з літньою кухнею, яку він реконструював під житловий будинок та огорожа).

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, суд виходив з тих обставин, що порядок користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній чи комунальній власності, віднесено до виключної компетенції ради.

З такими висновками суду колегія суддів погоджується в повній мірі з наступних підстав.

Згідно ст. 186 ЦК житловий будинок є головною річчю, а будівлі і споруди - її приналежністю, яка слідує за головною річчю.

Згідно ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу).

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди.

У разі набуття права власності на жилий будинок (крім багатоквартирного), який розташований на землях державної або комунальної власності, що перебувають у користуванні іншої особи, та необхідності поділу земельної ділянки площа земельної ділянки, що формується, не може бути меншою, ніж максимальний розмір земельних ділянок відповідного цільового призначення, визначених статтею 121 Земельного кодексу України (крім випадків, коли формування земельної ділянки в такому розмірі є неможливим).

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що оскільки спірна земельна ділянка не належить відповідачам, а є такою, що перебуває в комунальній власності, такою ділянкою розпоряджаються органи місцевого самоврядування, в зв"язку з чим лише вказані органи можуть встановити порядок користування такими землями.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 жодним чином висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому у задоволенні такої скарги апелянту слід відмовити, а рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 14 липня 2017 року залишити без змін.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 14 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набранням ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я.Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Р.В. Савуляк