Справа № 219/8364/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2017 року м. Бахмут

Суддя Артемiвського мiськрайонного суду Донецької областi Конопленко О.С., ознайомившись з заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дружини та неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В :

31 липня 2017 року заявник звернулась до суду з вказаною заявою, в якій просить: 1) стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь заявника на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, до моменту досягнення їх донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року; 2) стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь заявника на утримання їх неповнолітньою дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до моменту досягнення дитини повноліття.

Суддя, вивчивши заяву про видачу судового наказу, вважає необхідним відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу в частині вимог про стягнення аліментів на утримання дружини з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 95 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

В свою чергу, частиною 1 статті 96 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, у разі якщо: 1) заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати; 2) заявлено вимогу про компенсацію витрат на проведення розшуку відповідача, боржника, дитини або транспортних засобів боржника; 3) заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості; 4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 4-1) заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; 5) заявлено вимогу про повернення вартості товару неналежної якості, якщо є рішення суду, яке набрало законної сили, про встановлення факту продажу товару неналежної якості, ухвалене на користь невизначеного кола споживачів.

Частиною 5 статті 183 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України) визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Частиною 2 статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 цього Кодексу.

У разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу лише в частині цих вимог (ч. 5 ст. 100 ЦПК України).

З огляду на викладене, враховуючи, що вимога про стягнення аліментів на утримання дружини, розглядається в порядку позовного провадження, суддя вважає за доцільне відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дружини, роз'яснивши заявнику, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою, а заявник у цьому випадку має право звернутися з цими самими вимогами у позовному порядку.

В свою чергу, заява ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини подана з додержанням вимог ст.ст. 97-99 ЦПК України, перешкод для її розгляду судом не встановлено, у зв'язку з чим слід відкрити наказне провадження в цій частині.

Керуючись ст. ст. 11, 100, 122 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дружини.

Роз'яснити заявнику, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з цими самими вимогами у позовному порядку.

Вiдкрити наказне провадження у справi за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Видати 16 серпня 2017 року судовий наказ.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом п'яти днів з дня її проголошення, а ухвала, постановлена без участі особи, - протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О. С.Конопленко