АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

26 грудня 2017 року у місті Києві суддя Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва Ратнікова В.М., вивчивши апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_7 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року про відкриття провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду першої інстанції, 05 листопада 2017 року представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року скасувати.

Згідно пункту 11 Перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону України

№ 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, який набрав чинності з 15 грудня 2017 року, заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цієї редакції Кодексу.

Дослідивши матеріали справи та вивчивши подану апеляційну скаргу, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_7 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року необхідно відмовити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, з огляду на наступне.

В поданій апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_7 клопотав про поновлення процесуального строку на подання апеляційної скарги, посилаючись на те, що він пропущений з поважних причин. Зазначив, що про існування оскаржуваної ухвали відповідач ОСОБА_3 не знав, її копії не отримував. Дізнався про постановлення такої ухвали лише в листопаді 2017 року, що обґрунтовує поважність пропуску строку на подання цієї скарги.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_7 було залишено без руху на підставі ч. 3 ст. 297 ЦПК України в редакції, що діяла станом на дату подання скарги, та надано строк протягом тридцяти днів з моменту отримання її копії для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надання Апеляційному суду міста Києва обґрунтованої заяви про поновлення процесуального строку на подання апеляційної скарги із зазначенням інших поважних причин, в зв'язку з якими ОСОБА_3, будучи з 03 листопада 2016 року достовірно обізнаним про наявність вказаної справи в провадженні суду і про постановлення ухвали про відкриття провадження, апеляційну скаргу через свого представника подав лише 05 листопада 2017 року, тобто за спливом одного року, з відповідними доказами на підтвердження поважності цих причин.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року була направлена ОСОБА_7 на всі, наявні в матеріалах справи, адреси.

Копію ухвали Апеляційного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року, направлену на адресу ОСОБА_7, зазначену в апеляційній скарзі, отримано ним особисто 21 листопада 2017 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Проте, у встановлені в ухвалі Апеляційного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року строки, недоліки апеляційної скарги апелянтом не усунено. Будь-яких повідомлень щодо неможливості виконання вимог ухвали Апеляційного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року, у строки, встановлені судом, від апелянта на адресу суду також не надходило.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного терміну. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Така позиція викладена в рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України».

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Як вбачається з матеріалів справи, за весь період перебування справи в суді апеляційної інстанції, з моменту надходження справи до Апеляційного суду м. Києва, а саме з 14 листопада 2017 року, відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_7 жодним чином не поцікавилися станом свого апеляційного провадження за цією апеляційною скаргою, свої процесуальні обов'язки апелянтів належно не реалізовували, вимог ухвали Апеляційного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року про залишення апеляційної скарги без руху, отриманої особисто ОСОБА_7 21 листопада 2017 року, не виконали.

Стаття 357 ЦПК України передбачає, що апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Подібні за змістом та правовими наслідками вимоги містив і ЦПК України в редакції, що діяла станом на дату подання скарги. (стаття 297 ЦПК України)

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними

Частина 3 цієї статті встановлює, що питання про відмову у відкритті апеляційного провадження вирішується не пізніше п'яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Оскільки тридцятиденний строк на усунення недоліків апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_7 закінчився 21 грудня 2017 року, визначений ч. 3 ст. 358 ЦПК України ст. п'ятиденний строк на вирішення питання про відмову у відкритті апеляційного провадження спливає 26 грудня 2017 року.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням положень п. 4 ч. 1 ст. 358 ЦПК України, виходячи з того, що відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_7 не виконали вимог ухвали Апеляційного суду м. Києва від 15 листопада 2017 року протягом встановленого судом строку та жодних заяв в порядку виконання ухвали суду від них не надійшло, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_7 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року про відкриття провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості слід відмовити.

Керуючись ст. 357, 358 ЦПК України, -

у х в а л и в:

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_7 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 24 жовтня 2016 року про відкриття провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - продажу нежитлових приміщень - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції як така, що постановлена поза межами судового засідання, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, але може бути оскарженау касаційному порядкудо Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя: