Справа № 352/792/17
Провадження № 22-ц/779/1850/2017
Головуючий у 1 інстанції Хоминець М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Томин О.О.

суддів: Мелінишин Г.П., Василишин Л.В.

за участю секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Тисменицького районного суду, ухваленого суддею Хоминець М.М. 30 жовтня 2017 року в м. Івано-Франківськ, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 26.09.2012 року відповідно до укладеного між сторонами договору №б/н ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 3300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Договір між сторонами укладено у порядку ч. 1 ст. 634 ЦК України шляхом приєднання. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, викладеними на банківському сайті, складає між ним та банком договір. Згідно Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії, передбачені договором.

Однак, відповідач належним чином не виконував зобовязання за даним Договором, а тому станом на 28.02.2017 року утворилась заборгованість у сумі 54738,47 грн., що складається з 3183,90 грн. заборгованості за кредитом, 44921,79 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 3550,00 грн. заборгованості за пенею та комісією, 500,00 грн. штрафу (фіксована частина), 2582,78 грн. штрафу (процентна складова).

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», а також судові витрати у розмірі 1600 грн.

Заочним рішенням Тисменицького районного суду від 30 жовтня 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 8756 грн. 78 коп. заборгованості за кредитним договором, що складається з 3183,90 грн. заборгованості за кредитом, 4679,70 грн. заборгованості за відсотками, 893,18 грн. штрафу, та 1600 грн. судових витрат, а всього 10356 грн. 78 коп. У решті вимог позову відмовлено.

На дане рішення суду представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, посилаючись на те, що рішення в частині зменшення відсотків є незаконним, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Вказують, що суд першої інстанції у порушення вимог цивільного процесуального законодавства не встановив обставини справи, в основу рішення поклав власні розрахунки за відсотками та не дослідив наявні у матеріалах справи докази на підтвердження позовних вимог банку, не дав їм оцінку, не спростував їх, та дійшов передчасного висновку про відмову у позові в даній частині.

Зазначають, що відповідно до ст. 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги.

Крім того, розмір обчисленої позивачем заборгованості відповідач не оспорював.

З 01.04.2014 року банком були внесені зміни до Умов та Правил надання банківських послуг та Тарифів в частині розрахунку відсотків, які затверджені Наказом №СП-2014-6635230 від 02.04.2014 року, відповідно до якого у разі виникнення прострочених зобовязань відсотки нараховуються у подвійному розмірі на всю суму заборгованості. Таким чином, вважають, що розрахунок банком проведено вірно.

На підставі наведено, просять рішення суду першої інстанції змінити в частині зменшення позовних вимог за процентами, задовольнивши позовні вимоги в цій частині в повному обсязі. В іншій частині рішення залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримала.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; розяснює, у випадку необхідності, учасникам судового процесу їх процесуальні права та обовязки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судовому процесу їх правами та вживає заходів для виконання ними їх обовязків.

Статтею ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих сторонами та іншими учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З цих підстав предметом апеляційного перегляду є рішення суду першої в частині вирішення вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача заборгованості по процентах за користування кредитом в сумі 44921,79 грн.

В частині стягнення заборгованості за кредитним договором, пені, комісії та штрафів рішення сторонами не оскаржується, тому апеляційним судом в цій частині не переглядається.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.09.2012 року ОСОБА_2 була підписана Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківських послуг у ПриватБанку. У вказаній Анкеті-заяві зазначається, що ОСОБА_2 ознайомився із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку. Також позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг; зобовязався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку, що підтверджується його особистим підписом у заяві (а.с. 6, зворот).

Таким чином, 26.09.2012 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 3300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

За змістом п.п. 2.1.1.2.3-2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених Наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент його змінити (зменшити, збільшити чи анулювати), а згідно п. 1.1.3.2.3 банк має право змінювати Тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків.

Відповідно до п. 1.1.2.5 Умов та Правил клієнт зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, процентах за його використання, по перевищенню платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором (а.с. 8-31).

Згідно з розрахунком, представленим банком, ОСОБА_2 належним чином не виконував умови кредитного договору, станом на 28.02.2017 року утворилась заборгованість у сумі 54738,47 грн., що складається з 3183,90 грн. заборгованості за кредитом, 44921,79 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 3550 грн. комісії та пені, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 2582,78 грн. штрафу (процентна складова). (а.с. 4-5).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що визначений позивачем розмір заборгованості по процентах за користування кредитом проведений станом на 28.02.2017 року не відповідає умовам кредитного договору та вимогам ст. 549 ЦК України, зменшив дану заборгованість з 44921,79 грн. до 4679,70 грн. Крім того, вважав необґрунтованим одночасне заявлення банком вимоги про стягнення заборгованості за пенею та комісією та вимоги про стягнення штрафу, а тому відмовив у вимозі про стягнення заборгованості за пенею та за комісією в розмірі 3550 грн.

Однак, погодитися в повному обсязі з таким висновком колегія суддів апеляційного суду не може з огляду на наступне.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з копії Наказу №СП-2014-6635230 від 02.04.2014 року, з 05.04.2014 року у разі виникнення прострочених зобовязань нараховуються подвійні відсотки на всю суму заборгованості (а.с. 64-65).

Позивач надав в суд першої інстанції розрахунок заборгованості, який зроблено відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів обслуговування кредитних карт, які є невідємною частиною кредитного договору.

Даний розмір заборгованості не було спростовано відповідачем жодними належними та допустимими доказами.

Однак, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що до тарифів, Умов та правил надання банківських послуг були закладені умови щодо порядку внесення змін, з чим був ознайомлений та погодився ОСОБА_2, що підтверджується його підписом у кредитному договорі та виконанням ним умов цього договору (ст. 642 ЦК України).

Здійснений місцевим судом розрахунок заборгованості по відсотках за користування кредитом у сумі 4679,70 грн. належним чином не обґрунтований та не відповідає нормам матеріального права.

Крім того, колегія суддів зауважує, що зменшення судом розміру відсотків за кредитним договором, які підлягають сплаті згідно із ст.ст. 1054, 1056-1 ЦК України, чинним законодавством України не передбачено, оскільки вони є платою за користування кредитними коштами.

Таким чином, з врахуванням наведених обставин, колегія суддів вважає, що оскаржене рішення суду першої інстанції в частині зменшення розміру заборгованості за відсотками ухвалено з порушенням норм матеріального права, тому в цій частині рішення слід змінити, стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по процентах за користування кредитом в розмірі 44921,79 грн.

Згідно ст. 142 ЦПК України підлягає до задоволення також заява апелянта про стягнення судового збору, сплаченого за розгляд справи судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Тисменицького районного суду від 30 жовтня 2017 року в частині стягнення 4679 грн. 70 коп. заборгованості за відсотками змінити, стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 44921 грн. 79 коп. заборгованості за відсотками по кредитному договору від 26.09.2012 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 1760 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови буде складено 22 грудня 2017 року.

Головуюча: Томин О.О.

Судді: Мелінишин Г.П.

ОСОБА_3