Справа № 189/411/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.12.2017 року Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Пустовар О.С.

при секретареві Комеристій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості майна, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення грошової компенсації вартості майна, вказавши у позовній заяві, що з 27.07.2013 року до 08.07.2016 року він з відповідачкою перебував у зареєстрованому шлюбі. За період шлюбу за сумісні кошти сторони придбали житловий будинок, розташований по вул. Червоноармійській, 35 в смт. Покровське Покровського району Дніпропетровської області, та земельну ділянку площею 0,1500 га, яка обслуговує вказаний житловий будинок. Рішенням Покровського районного суду від 20.04.2016 року вказане майно було поділено між сторонами, та визнано за кожним право власності на ? частину житлового будинку та на ? частину земельної ділянки. Крім цього, у житловому будинку також знаходилося майно, яке було придбане позивачем за особисті кошти ще до шлюбу з відповідачкою, яке належало позивачу на праві особистої приватної власності. А саме, у червні 2013 року з м. Мелітополя у смт. Покровське позивач перевіз наступне майно: мякий куточок, меблеву стінку, журнальний стіл, мікрохвильову піч, пральну машинку, телевізор, холодильник, кухонний гарнітур, передпокій, електричний чайник, пилосос, праску, набір посуду, ноутбук, гідростанцію, глибинний насос, газову плиту, котел газовий, мийку з тумбою для кухні. Загальна вартість вказаного майна складає 63487 грн., що підтверджується копіями накладних та товарних чеків. Після припинення шлюбних відносин відповідачка у відсутність позивача, та без його згоди, таємно вивезла у невідомому напрямку усе належне позивачу на праві особистої приватної власності майно, тим самим заподіявши йому значну матеріальну шкоду. 03.10.2016 року ОСОБА_1 звертався до Покровського ВП із заявою про крадіжку вказаного майна, однак, постановою слідчого від 17.11.2016 року кримінальне провадження по даній справі було закрито та рекомендовано звернутися до суду в порядку позовного провадження. В звязку з чим, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь вартість майна, яке належало йому на праві особистої власності, в розмірі 63847 грн. та понесені ним судові витрати по справі.

Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивача, який надіслав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просить позов задовольнити.

Представник відповідачки ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав до суду заперечення проти позову, яке підтримав в судовому засіданні та суду пояснив, що позивачем не надано жодних доказів стосовно майна, яке ним зазначене як предмет позову, а саме відсутні докази того, що зазначене ним майно було придбано до його проживання з відповідачкою, за які саме кошти воно було придбане (оскільки не зазначено джерело походження коштів на придбання майна), та чи було взагалі вказане майно у наявності, оскільки майже усі додані до позову копії чеків не підтверджують продаж майна саме ОСОБА_1, не конкретизовано майно, яке є у переліку, а саме не зазначено марку, модель, рік випуску побутової техніки та меблів, а також зазначено вартість майна, яка не відповідає дійсності, оскільки реальна вартість майна може бути визначена лише відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи, відсутні будь-які документи на вказане у позові майно. В звязку з чим, просить відмовити в задоволенні позову.

Свідок ОСОБА_4, яка була допитана в судовому засіданні, пояснила, що у 2016 році вона була депутатом Покровської селищної ради. ОСОБА_1 звертався з приводу написання акту з описом майна, яке знаходилося в будинку за адресою: смт. Покровське, вул. Червоноармійська, 35, на момент коли він почав там проживати. Так, вона разом з сусідкою позивача, ОСОБА_5, склали акт обстеження матеріально - побутових умов сімї від 07.09.2016 року, в якому вона зазначила опис майна, наявного в будинку. Зі слів ОСОБА_5, яка часто бувала в будинку позивача та відповідачки, раніше в даному будинку речей було набагато більше. На момент складання акту ОСОБА_1 жив в одній кімнаті, інші кімнати були відкриті. До шлюбу у сторін фактично нічого не було. Їй невідомо чиї речі були в будинку, ОСОБА_1 надавав чеки на покупки, і з його слів, та зі слів сусідки робилися записи в акті, про що необхідно було зазначити.

Заслухавши пояснення представника відповідачки та свідка, розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії І-КИ №257913, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 уклали шлюб 27 липня 2013 року, який зареєстрований відділом ДРАЦС реєстраційної служби Покровського РУЮ в Дніпропетровській області, актовий запис №42. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище на «Денщикова» (а.с.9).

Згідно копії рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області №189/597/16-ц від 08.07.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 27 липня 2013 року відділом ДРАЦС реєстраційної служби Покровського РУЮ в Дніпропетровській області, актовий запис №42 розірвано (а.с.10).

Згідно копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №70248847 від 11.10.2016 року, ? частина житлового будинку, розташованого в смт. Покровське, вул. Червоноармійська, 35 Покровського району Дніпропетровської області, належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_1, та ? частина вказаного будинку належить ОСОБА_6 (а.с.11-13).

Згідно копії інформаційної довідки №70247997 від 11.10.2016 року, земельна ділянка площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована в смт. Покровське, вул. Червоноармійська, 35 Покровського району Дніпропетровської області належить ОСОБА_1 та ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності по ? частині кожному (а.с.14-15).

Таким чином, судом було достовірно встановлено, що позивач та відповідачка з 27.07.2013 року по 08.07.2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі, у період якого ними був придбаний житловий будинок, розташований в смт. Покровське, вул. Червоноармійська, 35 Покровського району Дніпропетровської області та земельна ділянка для будівництва і обслуговування даного житлового будинку. Вказане майно належить сторонам на праві спільної часткової власності по ? частині кожному.

Як вбачається з копії постанови про закриття кримінального провадження від 17 листопада 2016 року, 03.10.2016 року ОСОБА_1 було подано письмову заяву до Покровського ВП по факту крадіжки належного йому майна, а саме: мікрохвильової печі, пральної машини, телевізора, холодильника, мийки, тумби під мийку, гідростанції, насоса, ноутбука, кухонної гарнітури, газової плити, газового котла, цифрового супутникового прийомника та інше. Йому відомо, що зазначене майно без його дозволу вивезла його колишня дружина, ОСОБА_2 Про ОСОБА_2 заявник має лише добрі спогади, тому не бажає щоб проводили подальший розгляд його заяви по факту зникнення вище переліченого майна, так як офіційного розподілу майна між ними не було, тому не заперечує проти того, щоб вважати це спільно нажитим майном, і прохає припинити розгляд заяви по вказаному факту. В звязку з чим, кримінальне провадження від 03.10.2016 року було закрито в звязку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (а.с.23).

Так, позивач в позовній заяві зазначає перелік майна, яке було перевезено ним з м. Маріуполь у смт. Покровське, однак відсутні докази того, що зазначене майно було придбано до його проживання із відповідачкою, за які саме кошти воно було придбано та чи було взагалі вказане майно у наявності, оскільки майже усі додані до позову копії чеків не підтверджують продаж майна саме ОСОБА_1, не конкретизовано майно, яке є у переліку, а саме не зазначено марку, модель, рік випуску побутової техніки та меблів.

Крім того, не встановлена точна вартість майна, так як в матеріалах справи відсутній висновок судово-товарознавчої експертизи.

Не може бути прийнятий судом до уваги акт обстеження матеріально-побутових умов сім'ї від 07.09.2016 року, складений зі слів самого ОСОБА_1 та його сусідки, що підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_7, яка на той час була депутатом Покровської селищної ради, оскільки згідно зі ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. При цьому виходячи, із положень ст. 57 ЦПК України фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тому, дослідивши докази, долучені до матеріалів справи щодо їх належності та допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212,214,215,218 ЦПК України, суд,-

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості майна відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Покровський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.С. Пустовар