Справа №203/5125/16-ц
Провадження №2/0203/250/2017
13.12.2017 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Католікяна М.О.,
при секретарі Дзьомі Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №55» «Прес-3» до ОСОБА_1, третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, скасування реєстрації, усунення від права на спадкування,
03 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, третя особа - відділ формування та ведення реєстру територіальної громади ДПДП Дніпропетровської міської ради Кіровського району з реєстрації місця проживання та перебування фізичних осіб, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, скасування реєстрації, усунення від права на спадкування. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що квартира АДРЕСА_1 була виділена матері відповідача - ОСОБА_2, яка виплачувала за неї пайовий внесок. У квартирі також зареєстрований відповідач, який ІНФОРМАЦІЯ_1 року вбив свою матір і відбуває покарання у Солонянській виправній колонії №21. Таким чином, відповідач має бути усунений від спадщини після смерті матері, оскільки вчинив кримінальне правопорушення відносно спадкодавця. Відповідач у квартирі тривалий час не мешкає, не оплачує комунальні послуги. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом (з урахуванням уточнень) про позбавлення відповідача права користування спірною квартирою, скасування його реєстрації та усунення від спадщини після смерті матері (а.с.а.с. 2 - 4, 33 - 35, 42 - 44).
04 листопада 2016 року суд своєю ухвалою замінив третю особу Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради (а.с. 16).
Представники позивача у судовому засіданні підтримали заявлений позов.
Відповідач до суду не з'явився, був повідомлений належним чином, відбуває покарання у Солонянській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№21). 13.01.2017 року на адресу суду надійшли письмові пояснення відповідача, згідно з якими він заперечує проти задоволення позову. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК).
Представниця третьої особи до суду також не з'явилася, звернувшись з клопотанням про розгляд справи за її відсутності (а.с. 96).
Заслухавши пояснення представників позивача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що на балансі позивача перебуває будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2
Квартира АДРЕСА_3 у вказаному будинку була надана членові кооперативу ОСОБА_2 (мати відповідача).
Від 20.08.1996 року у квартирі зареєстровано також відповідача (а.с. 26).
Пайовий внесок за квартиру ОСОБА_2 та відповідач не внесли, і рішенням загальних зборів членів кооперативу від 05.04.2004 року їх було виключено.
06 листопада 2008 року відповідач убив свою матір і вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29.12.2009 року був засуджений до п'ятнадцяти років позбавлення волі (а.с.а.с. 5 - 12, 61, 62).
07 листопада 2008 року відповідача було взято під варту і відтоді він у квартирі не мешкає, відбуває покарання у Солонянській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№21) (а.с.а.с. 12-звор., 63).
Відповідно до частин першої, другої статті 71 Житлового кодексу України (далі - ЖК) при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.
Згідно зі статтею 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
У відповідності з пунктом 7 частини третьої, частинами четвертою, п'ятою статті 71 ЖК жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадку взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. Якщо в будинку, квартирі (їх частині) не залишилися проживати інші члени сім'ї наймача, це житло може бути надано за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину до звільнення таких осіб з-під варти або до відбуття ними покарання. У випадках, передбачених пунктами 1 - 7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті.
Судом встановлено, що відповідач від 06.11.2008 року дійсно не мешкає за місцем реєстрації у зв'язку з утриманням під вартою, а в подальшому - відбуванням покарання. При цьому у квартирі не проживають члени його сім'ї.
Ураховуючи викладене, суд вважає причину непроживання відповідача за місцем реєстрації понад строк, встановлений статтею 71 ЖК, поважною, і підстав для визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, не існує.
Між тим, з огляду на те, що у спірному житловому приміщенні не проживають члени сім'ї відповідача, позивач управі надати це житло за договором оренди (найму) у встановленому законом порядку іншому громадянину до відбуття відповідачем покарання.
Вирішуючи спір у частині усунення відповідача від права на спадщину після смерті його матері, суд виходить з наступного.
За правилами, встановленими абзацом першим частини першої статті 1124 Цивільного кодексу України, не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя.
Частиною першою статті 3 ЦПК передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Аналіз приведених норм доводить висновку про те, що з позовом про усунення особи від права на спадщину може звернутися виключно заінтересована в цьому особа, тобто особа, охоронювані законом права та інтереси якої зачіпаються (можуть бути порушені) спадковими правами (інтересами) іншої особи.
Судом встановлено, що ані ОСОБА_2, ані відповідач не сплатили позивачеві пайовий внесок за квартиру, яка перебуває на балансі останнього, отже не набули на неї право власності.
Ураховуючи викладене, у відповідача не виникло спадкових прав на спірне нерухоме майно після смерті матері. Ця обставина свідчить про те, що права позивача у контексті позову про усунення відповідача від права на спадщину не були порушені, отже підстав для його звернення з таким позовом не існує.
З огляду на викладене суд вважає за необхідне позов залишити без задоволення.
Керуючись статтями 4 - 11, 15, 18, 57 - 60, 169, 208, 209, 212 - 215, 218, 224 - 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Обслуговуючому кооперативу «Житлово-будівельний кооператив №55» «Прес-3» у позові до ОСОБА_1, третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, скасування реєстрації, усунення від права на спадкування відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою вiдповiдача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії. Заочне рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення. У разі якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення також може бути оскаржене вiдповiдачем в апеляційному порядку.
Повний текст заочного рішення складено 18 грудня 2017 року.
Суддя М.О. Католікян