АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 641/341/17 Головуючий суддя І інстанції Григор'єв Б.П.
Провадження № 22-ц/790/6303/17 Суддя доповідач Коваленко І.П.
Категорія: Спори про відшкодування шкоди завданої майну фізичних або юридичних осіб
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-гарант», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування збитків, спричинених ДТП та за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-гарант» до ОСОБА_1 про захист ділової репутації юридичної особи,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Страхова компанія «Мега-гарант», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування збитків, спричинених ДТП.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 29.03.2016 року на перехресті пр. Московський та вул. Польова в м. Харкові сталося ДТП за участю двох транспортних засобів ГАЗ 5327, державний номер НОМЕР_1 та «Субару Форестер» державний номер НОМЕР_2. Причиною ДТП стало порушення водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху України. Постановою Московського районного суду м. Харкова 13 червня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП, який мав при собі страховий поліс ПАт «СК «Мега-гарант». Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 3904 від 11.07.2016 року сума відновлювального ремонту його автомобіля складає 61501,57грн., з яких: 23464,85 грн. втрата товарної вартості транспортного засобу. 11.08.2016року до ПАТ «СК «Мега-гарант» ним подано повідомлення про вищезазначене ДТП. Однак виплату зі страхового відшкодування він отримав лише 19.01.2017 року у розмірі 36036,72 грн. та компенсацію витрат за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 1162,92 грн. Загальна сума виплати склала 37199,64 грн. На цей час ПАТ «СК «Мега-гарант» не відшкодовано суму податку на додану вартість у розмірі 9791,63 грн. Оскільки майнова шкода відшкодовується особою, яка її завдала просить стягнути з ОСОБА_2 франшизу у розмірі 2000,00 грн. та суму втрати товарної вартості в розмірі 23465,85 грн. Діями відповідачів йому була заподіяна моральна шкода, в обґрунтування якої він зазначив, що ПАТ «СК «Мега-гарант» вчасно не відшкодував суму страхового відшкодування та відтермінував її на 71 календарний день та не відшкодував суму податку на додану вартість до цього часу. Таким чином ПАТ «СК «Мега-гарант» йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 10000,00 грн. Щодо спричинення йому моральної шкоди відповідачем ОСОБА_2 зазначив, що він спричинив йому фізичні страждання через те, що пошкодив транспортний засіб, лишив можливості пересуватись на особистому транспорті та створив неподобства і виникнення ситуацій щодо прохань третіх осіб його підвозити. Моральну шкоду оцінює у 10000,00 грн.

З урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з ПАТ «Мега-гарант» суму податку на додану вартість в розмірі 9791,63 грн., 10000,00 грн. моральної шкоди, з ОСОБА_2 франшизу у розмірі 2000,00 грн., суму втрати товарної вартості в розмірі 23464,85 грн., 10000,00 грн. моральної шкоди.

Відповідач ПАТ «СК «Мега-гарант» не погодившись з позовом ОСОБА_1 подав зустрічний позов в якому зазначили, що 16.03.2016 року між ПАТ «СК «Мега-гарант» та ОСОБА_4 була укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і видано поліс АЕ 7846077, згідно з яким була застрахована його відповідальність як власника автомобіля ГАЗ 5327, реєстраційний номер НОМЕР_2. 29.03.2016 року на перехресті пр. Московського та вул. Польовій в м. Харкові сталася ДТП за участю транспортного засобу під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля «Субару Форестер» під керуванням ОСОБА_1 06.06.2016 року ОСОБА_1 передав свій транспортний засіб для здійснення ремонту ТОВ «Альфа центр Харків». Загальна вартість проведеного ремонту відповідно до наряду та акту виконаних робіт склала 58749,80 грн., в тому числі ПДВ 9791,63 грн. 13.06.2016 року постановою Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні ДТП. 11.07.2016 року за заявою ОСОБА_1 ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса зробив висновок, згідно якого розмір матеріального збитку дорівнює 61501,57 грн. і який складається з наступних складових: вартість ремонтно-відновлювальних робіт в розмірі 6484,80 грн., вартість застосованих для ремонту матеріалів 7024,20 грн., вартість деталей, замінених при ремонті 24527,72 грн., втрата товарної вартості 23464,85 грн. 11.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «СК «Мега-гарант» із заявою про виплату страхового відшкодування. 19.01.2017 року було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 36036,72 грн. Також ОСОБА_1 були компенсовані понесені ним витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1162,92 грн. Крім того за прострочення виплати страхового відшкодування ПАТ «СК «Мега-гарант» сплатило ОСОБА_1 пеню у розмірі 1580,03 грн. 27.02.2017 року ОСОБА_1 подав скаргу на дії ПАТ «СК «Мега-гарант» до МТСБУ. Підставою для подання скарги стало те, що на думку ОСОБА_1 ПАТ «СК «Мега-гарант» неправомірно не виплатило йому суму ПДВ, що були сплачені ним під час проведення відновлювального ремонту. Вважають, що такі дії ОСОБА_1 мають ознаки цивільно-правового правопорушення, оскільки інформація була поширена у формі скарги, поширена інформація стосується ПАТ «СК «Мега-гарант», поширена інформація містить відомості, які не відповідають дійсності. Оскільки на момент проведення виплати страхового відшкодування ОСОБА_1Є, вже був виконаний відновлений ремонт пошкодженого транспортного засобу і відповідні документи були надані Страховику, ПАТ СК «Мега-гарант» не зменшувало суму страхового відшкодування на суму ПДВ і здійснило виплату страхового відшкодування в повному обсязі. Поданням скарги ОСОБА_1 принизив ділову репутацію. Скарги, що надходять до МТСБУ враховуються при оцінці діяльності страховиків за показником «Рівень скарг від потерпілих і страхувальників». Скарга ОСОБА_1 призведе до зниження рейтингу ПАТ СК «Мега-гарант» за цим показником, внаслідок чого буде завдано значної шкоди її діловій репутації, знижено престиж серед страхових компаній України та підірвано довіру клієнтів. Отже у скарзі ОСОБА_1 містяться завідомо неправдиві відомості і для його звернення до МТСБУ не було жодних підстав, і звернення з такою скаргою було здійснено не з наміром захистити свої права, свободи чи законні інтереси, а нашкодити діловій репутації ПАТ «СК «Мега-гарант».

В звязку з цим вважали, що такими діями ОСОБА_1 порушено їх права та просили суд зобовязати ОСОБА_1 спростувати заздалегідь недостовірну інформацію про порушення його прав внаслідок невиплати його суми ПДВ в розмірі 9791,63 грн. з боку ПАТ «СК «Мега-гарант», направивши відповідну заяву до МТСБУ, стягнути з ОСОБА_1 на їх користь моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. та відшкодувати судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд позов задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеним у позові. Проти зустрічного позову заперечував, пояснив, що діями ПАТ «СК «Мега-гарант» щодо невиплати ПДВ, йому було завдано моральної шкоди, а обставини викладені у зустрічному не відповідають дійсності, просив в зустрічному позові відмовити.

Представники відповідача ПАТ «СК «Мега-гарант» в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали, надали пояснення, які викладені у зустрічному позові, зазначили, що діючим законодавством не передбачено повернення суми ПДВ, просили зустрічний позов задовольнити, а задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечував зазначив, що посилання ОСОБА_1 на ч.1, ч.2 ст. 1166 ЦК України з метою обґрунтування своїх вимог про відшкодування суми втрати товарної вартості в розмірі 23464,85 грн., суму франшизи в розмірі 2000,00 грн. є недоречними, оскільки вказаними нормами не врегульовано вищевказані вимоги. Позивачем не доведено спричинення йому моральної шкоди, з позовної заяви не вбачається жодних відомостей про те, що позивач зазнав будь-яких моральних страждань з приводу того, що він деякий час був вимущений пересуватися як мільйони Українів громадським транспортом. Відсутні відомості і про те, що позивач спричиняв собі та третім особам якісь незручності тим, що просив їх підвезти його або не був в змозі підвезти кудись їх. Вимога про відшкодування моральної шкоди є надумана та не відповідає матеріалам справи. Просив в задоволенні позову відмовити. В останньом судовому засіданні визнав позовну вимогу в частині відшкодування франшизи в розмірі 2000,00 грн. Крім того наголошував, що відповідач знаходиться в скрутному матеріальному становищі, на його утриманні знаходиться малолітня дитина та батьки, які страждають на ряд захворювань.

Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 29 вересня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму податку на додану вартість в розмірі 9791,63 грн., суму втрати товарної вартості в розмірі 23464,85 грн., суму франшизи в розмірі 2000,00 грн., моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн., а всього стягнуто 36256 (тридцять шість тисяч двісті пятдесят шість) грн. 48 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ПАТ «Страхова компанія «Мега-гарант» до ОСОБА_1 про захист ділової репутації юридичної особи відмовлено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про часткове скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Мега-гарант» суму податку на додану вартість в розмірі 9791,63 грн; стягнути з ПАТ «Страхова компанія «Мега-гарант» моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі, не повне зясування обставин, що мають значення для справи.

На думку апелянта, при вирішенні питання щодо стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Мега-гарант» суми податку на додану вартість, судом першої інстанції не враховано, що доплата в розмірі, що не перевищує суми податку на додану вартість, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. ОСОБА_1 зазначені документи були подані до страхової компанії, однак жодної інформації про виплату чи відмову відшкодування витрат з ПДВ ПАТ «Страхова компанія «Мега-гарант» не надано.

Відмовляючи позивачу в задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди в розмірі 10000,00 грн., суд першої інстанції послався на те, що такі виплати передбачені тільки у випадку заподіяння шкоди здоровю та життю, що на думку позивача суперечить вимогам ч.1 ст.1167 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується ОСОБА_1 лише в частині обґрунтованості відмови його позовних вимог про стягнення з ПАТ «Страхова компанія «Мега-гарант» суми податку на додану вартість в розмірі 9791,63грн. та моральної шкоди в розмірі 10000,00грн., тому в іншій частині рішення відповідно до положень ч.1 ст.303 ЦПК України колегією суддів не переглядається.

Судом встановлено, що 29.03.2016 року о 20-30 годині ОСОБА_2, керуючи автомобілем транспортним засобом: «ГАЗ», державний номерний знак НОМЕР_1, на перехресті пр. Московський та вул. Польова в м.Харкові не надав перевагу автомобілю, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Субару», державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_1, чим заподіяно матеріальну шкоду. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 8.4б Правил дорожнього руху України.

Згідно постанови Московського районного суду м. Харкова від 13.06.2016 року, дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України, останнього визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн.

Постанова набрала чинності 24.06.2016 року.

Згідно ч.4ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду з питань, чи мали місце ці дії та вчинені вони цією особою.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини (ч.3ст.61 ЦПК України).

Позивачем було замовлено проведення висновку експертного автотоварознавчого дослідження в ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса, згідно висновків якого розмір матеріальних збитків, спричинених власнику автомобіля «Субару Форестер», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, який було пошкоджено при ДТП 29.03.2016 року становить 61501,57 грн., серед яких сума втрати товарної вартості складає 23464,85 грн.

Згідно рахунку ТОВ «Альфа центр Харків» вартість проведеного ремонту автомобіля позивача склала 58749,80 грн., серед яких ПДВ у розмірі 9791,63 грн.

11.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «СК «Мега-гарант» з заявою про страхове відшкодування.

24.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «СК «Мега-гарант» з заявою про відшкодування ПДВ.

19.01.2017 року ПАТ «СК «Мега-гарант» листом № 19-01/1 повідомило позивача, що на підставі наданих документів прийняте рішення сплатити страхове відшкодування відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження, яким встановлені сума матеріального збитку в розмірі 61501,57 грн. Зазначали, що сума страхового відшкодування буде сплачена з вирахуванням безумовної франшизи 2000,00 грн. та зменшення на розмір ВТВ (23464,85 грн.), підлягає виплаті: 61501,57 грн. 2000,00 грн. 23464,85 грн.= 36036,72 грн. Також буде компенсовано витрати на проведення автотоварознавчого дослідження у розмірі 1162,92 грн.

27.01.2017 року ПАТ «СК «Мега-гарант» листом № 27-01/6 повідомило позивача, що йому буде сплачено пеню у розмірі 1580,03 грн.

Платіжним дорученням № 157 від 19.01.2017 року ПАТ «СК «Мега-гарант» перерахувало на рахунок позивача страхове відшкодування у розмірі 37199,64 грн.

27.02.2017 року ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України подано скаргу на бездіяльність ПАС «СК «Мега-гарант» щодо не відшкодування суми податку на додану вартість, згідно його заяви.

МТСБУ листом № 4.2-10/8411 від 06.04.2017 року доручило ПАТ «СК «Мега-гарант» провести перевірку дотримання страховиком вимог п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та зобовязано ПАТ «СК «Мега-гарант» направити відповідь на вказаний запит.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 1187 ЦК України, передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом,механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Правовідносини, що виникли між позивачем та ПАТ «СК «Мега-гарант» не є деліктними, Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має пріоритет і розмір страхового відшкодування визначається на підставі цього Закону.

Пунктом 22.1ст.22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст.29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Положенням п.34.2 ст.34 Закону передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно абз.2 п.36.2 ст.36 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Пунктом 196.1.3. ст.196 Податкового кодексу України встановлено, що не є об'єктом оподаткування податком на додатну вартість операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов'язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів.

Крім того, підтвердження правомірності утримання суми ПДВ зі страхового відшкодування при виплаті суми страхового відшкодування не на ремонт транспортного засобу, підтверджується, зокрема і Листом ДПА України від 21.08.2009р. №10143/5/16-1516 «Щодо порядку врахування страховою компанією сум податку на додану вартість при проведенні розрахунку розміру страхового відшкодування». Згідно вказаного листа ДПА України, якщо надання послуг із страхування не є обєктом оподаткування ПДВ, то при виплаті страхових платежів безпосередньо потерпілим ПДВ не враховується і окремим рядком не виділяється. Одночасно з цим, податкові зобовязання з ПДВ виникають у платника такого податку, що здійснює операції з поставки товарів чи послуг (товарно-матеріальних цінностей і послуг по ремонту, вміщенню, відтворенню застрахованого обєкта), оскільки такі операції є обєктом оподаткування ПДВ.

Таким чином, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілим, а спрямовується на придбання у платника ПДВ послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого обєкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали, тощо), то розрахунок суми виплати на таке придбання здійснюється з урахуванням сум ПДВ, які включаються до вартості й виділяються окремим рядком у розрахункових документах. У разі, якщо придбання послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого обєкта чи матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту, здійснюється у не платника ПДВ, то розрахунок суми виплати та таке придбання здійснюється без урахування сум ПДВ, оскільки особа, яка не зареєстрована як платник ПДВ, не має права нараховувати і виділяти окремим рядком суму ПДВ. Збиток у вигляді ПДВ виникає виключно при ремонті автомобіля у платника зазначеного податку. При ремонті транспортного засобу у особи, що не є платником ПДВ, збиток у вигляді ПДВ не виникає, і тому не може автоматично включатися до складу витрат, повязаних із відновлювальним ремонтом. Виплата ПДВ, у разі ремонту пошкодженого транспортного засобу в особи, що не є платником відповідного податку, фактично буде доходом страхувальника, тобто перевищуватиме реальні збитки.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що сума податку на додану вартість в розмірі 9791,63 грн. підлягає стягненню не з ПАТ «СК «Мега-гарант», а з ОСОБА_2.

Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позові в частині стягнення з ПАТ «СК «Мега-гарант» моральної шкоди на користь позивача.

Відповідно до вимог ст. 26-1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоровя під час ДТП, моральна шкода у розмірі 5% від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю.

Оскільки ОСОБА_1 шкода життю та здоровю, яка перебуває у причинно-наслідковому звязку з ДТП заподіяна не була, тому підстав для стягнення зі страхової компанії моральної шкоди відсутні.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального в процесуального права і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось і апеляційною інстанцією не переглядалось.

На підставі наведеного та керуючись п.1ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді