Справа № 490/5484/17
н/п 2/490/4856/2017
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі - Шевельовій Я.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення.

Справа призначалася до розгляду на 23.11.2017 року на 09.45 год.

Суддя Черенкова Н.П. 23.11.2017 року з 09.10 год. до 11.00 год. знаходилася у нарадчій кімнаті по цивільній справі №490/7992/17 за заявою ОСОБА_3 про визнання особи недієздатною та призначення опікуна, зацікавлена особа Опікунська рада при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради.

23.11.2017 року о 10.41 год. від позивача ОСОБА_1 на ім`я голови суду надійшла скарга на дії судді Черенкової Н.П., в якій він вказав, що суддя Черенкова Н.П. не прибула до судового засідання, призначеного на 23.11.2017 року на 09.45 год., що є порушенням трудового законодавства та цивільного судочинства, у зв`язку з чим просив притягнути суддю до дисциплінарної відповідальності та передати справу на розгляд іншому складу суду.

У судовому засіданніОСОБА_1 відводів складу суду не заявив та вважав, що даний склад суду може розглядати вказану справу.

Підстави для самовідводу судді передбачені ст.ст. 20, 21 ЦПК України, серед яких наявність інших підстав, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Із практики Європейського суду з прав людини випливає, що важливим питанням є питання довіри, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення Європейського суду по справі "Білуха проти України" від 09.11.2006 p.).

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини дефініція «незалежний суд» означає насамперед «незалежний від виконавчої влади і сторін у справі» (Ringeisen v. Austria judgement of 23 June 1973, Series A, No. 16, p. 95), має поліелементну структуру та передбачає обов`язкове врахування таких критеріїв: спосіб призначення суддів і позбавлення їх повноважень; строк перебування їх на посаді; наявність гарантій проти будь-якого тиску, зокрема, належний рівень матеріального забезпечення, наявність у цієї інституції зовнішніх ознак незалежності.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий, що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Відповідно до п.2.5 Бангалорських принципів поведінки судді від 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 року №2006/23, які адресовані суддям для використання, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли виникнути сумніви в неупередженості судді.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини першої статті 126 Конституції України вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

В свою чергу, відповідно до положень статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»суди здійснюють правосуддя самостійно. Здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України, забезпечуючи при цьому верховенство права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою завдання шкоди авторитету суддів чи впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Суд вважає, що написання позивачем скарги щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності судді, є тиском на суддю та при винесенні рішення, з боку відповідача можуть виникнути об`єктивні сумніви в тому, що рішення по справі ухвалене не безстороннім та неупередженим судом, а судом під тиском з боку позивача.

Таким чином, з метою забезпечення безстороннього і об`єктивного розгляду вирішення даної справи у суді та з метою запобігання безпідставних звинувачень з боку учасників процесу щодо необ`єктивності та неупередженості в розгляді вказаної справи, суд вважає за необхідне відвести суддю Черенкову Н.П. від розгляду даної справи.

Керуючись ст.ст. 20, 21, 24, 210 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Відвести суддю Черенкову Н.П. від розгляду цивільної справи №490/5484/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та вселення до житлового приміщення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П.Черенкова