АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/7386/17 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Інші справи
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м. Харків.

Апеляційний суд Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцини В.Б.

суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.,

за участю секретаря - Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2017 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2017 відмовлено у прийнятті заяви ОСОБА_3 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просить її скасувати і передати питання про відкриття провадження у справі на новий розгляд до суду першої інстанції.

В обґрунтування скарги зазначено, що оскаржувана ухвала постановлена за неповного з'ясування обставин, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права. Вказала, що заява про видачу судового наказу про стягнення аліментів може бути подана до суду за правилами альтернативної підсудності.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що у листопаді 2017 року ОСОБА_3 звернулась до Московського районного суду м. Харкова з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини.

Відмовляючи у прийнятті заяви про видачу судового наказу суд першої інстанції виходив з того, що вказана справа не підсудна Московському районному суду м. Харкова., оскільки відповідно до інформації, наданої суду на запит відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області, ОСОБА_4 за адресою, вказаною ОСОБА_3 в заяві, зареєстрованим не значиться.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не відповідає матеріалам справи.

Так, з інформації, наданої суду на запит відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області, вбачається, що ОСОБА_4 був знятий з реєстрації за адресою АДРЕСА_2, та вибув за адресою АДРЕСА_1, що за територіальною підсудністю відноситься до Московського району м. Харкова.

Відповідно до Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» внесено зміни до Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), який набув чинності 15 грудня 2017 грудня.

Відповідно до п. 9 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017 справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Положенням ст. 162 ЦПК України передбачено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Аналогічні норми діяли в редакції Кодексу, яка була чинною на день постановлення оскаржуваної ухвали.

Таким чином, ОСОБА_3 також мала право на звернення до суду з заявою про видачу судового наказу за своїм зареєстрованим місцем проживання чи перебування.

Матеріали справи не містять відомостей, що адреса ОСОБА_3 територіально не відноситься до Московського району м. Харкова.

Таким чином, висновок суду про те, що вказана справа не підсудна Московському районному суду м. Харкова є помилковим.

З огляду на те, що при постановленні оскаржуваної ухвали судом було порушено норми процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, колегія суддів на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України задовольняє апеляційну скаргу, скасовує ухвалу та направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 379, 381, 382, 383, 384, 388-392 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 23 листопада 2017 року - скасувати.

Справу за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини - направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 26 грудня 2017 року.

Головуючий -

Судді -