КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3818/17
Провадження № 2/552/1262/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.12.2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі судді Миронець О.К., за участі секретаря судового засідання Ваніної Ю.А., відповідача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтави цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування, повязаних з виплатою страхового відшкодування, треті особи ТОВ «Орлан-Транс-Експедиція», фізична особа-підприємець ОСОБА_4, фізична особа-підприємець ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ СК «Українська страхова група» звернувся до суду з позовом про відшкодування витрат, які ними сплачені у звязку з виплатою страхового відшкодування внаслідок викрадення вантажу під час його перевезення. Просили стягнути з відповідача на користь ПрАТ «СК«Українська страхова група»: 494 524,98 грн. сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу та 7417,87 грн. судового збору. Позовні вимоги обґрунтовуючи тим, що 23.10.2015 року між СК «Українська страхова група» та ТОВ«Орлан-Транс-Експедиція» укладено договір добровільного страхування відповідальності експедитора №24-5004-15-00002. Обєктом страхування за даним договором є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди здоровю, життю та майну третіх осіб, заподіяної вантажу під час експедиції (перевезення). 30.07.2015 року між ТОВ «Орлан-Транс-Експедиція» та ФОП ОСОБА_1 укладено генеральний (довгостроковий) договір транспортно-експедиторських послуг №300715, за умовами якого відповідач, як виконавець (експедитор), зобовязався здійснювати перевезення вантажів автомобільним транспортом міжнародному та внутрішньому сполученні для клієнтів ТОВ «Орлан-Транс-Експедиція» за винагороду. 10.06.2016 року ТОВ «Орлан-Транс-Експедиція» отримало від свого клієнта ТОВ «Індезіт Україна» транспортне замовлення на перевезення вантажу-побутової техніки. Того ж дня на виконання генерального договору транспортно-експедиторських послуг №300715 ОСОБА_1 було прийнято до виконання транспортне замовлення №013 від 10.06.2016 року. Відповідач зобовязався організувати перевезення вантажу (побутову техніку) вагою 20т 100 м? на загальну суму 848 204,24 грн за маршрутом м. Лодзь (Польша)-м. Дніпро (Україна). 22.06.2016 року ОСОБА_1 повідомив по телефону ТОВ «Орлан-Транс-Експедиція», що після розмитнення автомобіль, що перевозив вантаж, попрямував не в м. Дніпро, як це було зазначено в заявці-договорі, а у м. Вишневе, Київської області (вул. Промислова, 10). Загальна вартість втраченого вантажу становить 582 175,71 грн. За наслідками страхового випадку, що трапився 22.06.2016 року, на виконання умов договору страхування, на підставі заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 24.06.2016 року страхового акта №ДКЦВ-11988 від 21.11.2016 року та розпорядження про виплату страхового відшкодування від 22.11.2016 року ПАТ СК «Українська страхова група» здійснено виплату страхового відшкодування ТОВ «Орлан-Транс-Експедиція» в розмірі 494 524,98 грн. Просили суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання представник позивача не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив суд його задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в їх задоволенні з підстав викладених в запереченні.

Представник третьої особи ФОП ОСОБА_5- ОСОБА_3 в судовому засіданні при вирішенні спору покладався на розсуд суду.

Представники третіх осіб ФОП ОСОБА_4 та ТОВ «Орлан-транс-експедиція» в судове засідання своїх представників не направили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, 23.10.2015 року між СК «Українська страхова група» та ТОВ«Орлан-Транс-Експедиція» укладено договір добровільного страхування відповідальності експедитора №24-5004-15-00002. Обєктом страхування за даним договором є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди здоровю, життю та майну третіх осіб, заподіяної вантажу під час експедиції (перевезення).

30.07.2015 року між ТОВ «Орлан-Транс-Експедиція»(по договору Експедитор1) та ФОП ОСОБА_1С.(по договору Експедитор 2) укладено генеральний (довгостроковий) договір транспортно-експедиторських послуг №300715, за умовами якого відповідач, як виконавець (експедитор), зобовязався здійснювати перевезення вантажів автомобільним транспортом міжнародному та внутрішньому сполученні для клієнтів ТОВ «Орлан-Транс-Експедиція» за винагороду.

Відповідно до розділу 4 даного договору Експедитор 1 несе солідарну відповідальність із залученими ним третіми особами (перевізниками) за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення і до видачі вантажоотримувачу, якщо не доведе, що втрата, недостача,псування або пошкодження вантажу сталися через обставини, які він не міг запобігти і усунення яких від них не залежало. Експедитор 1 несе відповідальність за збереження вантажу, при міжнародних перевезення відповідно до Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів по дорогах, при внутрішніх перевезеннях відповідно до Статуту автомобільних перевезень.

Відповідно до укладеної між ФОП Манюк та ФОП ОСОБА_4 заявки - договору від 10.06.2016 року останній зобовязувався здійснити перевезення побутової техніки з м.Лодзь до м.Дніпро. ФОП ОСОБА_4 уклав договір з ФОП ОСОБА_5 на транспортно - експедиційне обслуговування і перевезення вантажів. Розділ 3 договору передбачено обовязок виконавця здійснити перевезення вантажу у відповідності до умов перевезення вказаних в заявці.

10.06.2016 року ТОВ «Орлан-Транс-Експедиція» отримало від свого клієнта ТОВ «Індезіт Україна» транспортне замовлення на перевезення вантажу-побутової техніки. Того ж дня на виконання генерального договору транспортно-експедиторських послуг №300715 ОСОБА_1 було прийнято до виконання транспортного замовлення №013 від 10.06.2016 року. Відповідач зобовязався організувати перевезення вантажу (побутову техніку) вагою 20т 100 м? на загальну суму 848 204,24 грн за маршрутом м. Лодзь (Польша)-м. Дніпро (Україна).

В судовому засіданні встановлено, що безпосереднім перевізником вантажу був водій ОСОБА_6, який перебував в трудових відносинах з ФОП ОСОБА_5. При перевезенні вантажу водій ОСОБА_6 щоденно повідомляв ФОП Манюк про місце знаходження вантажу, а 22.06.2016 року він повідомив відповідача про те, що вантаж був доставлений до м.Вишневого. В свою чергу на накладних про отримання товару наявна печатка ФОП ОСОБА_4.

Також судом встановлено, що в Києво-Святошинському відділі поліції перебуває кримінальне провадження за ч.1 ст.190 КК України за фактом викрадення вказаного вантажу. Результати розслідування та про осіб, які вчинили даний злочин суду невідомо.

Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Отже, у звязку з тим, що на даний час суд не має відомостей про винних осіб, які вчинили викрадення вантажу та враховуючи умови договору від 30.07.2015 року про солідарну відповідальність і третіх осіб за збереження вантажу, а не лише ФОП Манюк суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

У звязку з відмовою в задоволенні позову судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.212-215, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Українська страхова компанія» в задоволенні позову в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя Миронець О.К.