Справа №482/1894/17
Провадження № 2/482/792/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
21 грудня 2017 року м. Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Демінської О.І., з участю секретаря Мацоли І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу цивільного судочинства за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
В листопаді 2017 року на розгляд суду надійшла вищевказана позовна заява.
В своєму позові позивач зазначила, що 14.04.2017 року між нею і відповідачем було укладено і нотаріально посвідчено договір позики грошових коштів, відповідно до якого вона надала відповідачу позику у розмірі 117 640,00 гривень на строк 1 місяць з кінцевим строком повернення боргу до 15 травня 2017 року.
Посилаючись на те, що відповідач після закінчення відведеного договором строку для виконання зобовязання, в порушення своїх зобовязань, не повернув добровільно позику, позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором позики від 14.07.2017 року, суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення виконання зобовязання в розмірі 123 620,80 гривень, та 3% річних від простроченої суми в розмірі 1624,40 гривень, а всього в рахунок погашення боргу 125245,20 гривень.
Позивач та її представник в судове засідання не зявилися. На адресу суду надійшла письмова заява від представника позивача, в якій він повністю підтримує позовні вимоги позивача, просить суд розглядати справу без його участі та, у разі неявка повідомленого належним чином відповідача, провести заочний розгляд справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України.
Справа, у відповідності з вимогами ст.ст. 223, 280 ЦПК України розглянута у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі достатніх даних про права та взаємовідносини сторін, в порядку заочного розгляду справи.
Вивчивши доводи позову, дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих до суду доказів, відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України, суд дійшов наступного.
Як вбачається з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин і матеріалів справи, між відповідачем та позивачем 14.07.2017 року було укладено і нотаріально посвідчено договір позики, відповідно до якого (п.1 договору), позивачем при укладені цього договору було надано відповідачу гроші в сумі 117 640,00 гривень на строк 1 місяць, остаточний розрахунок повернення суми позики має бути здійснено відповідачем до 15 травня 2017 року, що підтверджується письмовим документом нотаріально посвідченим договором позики від 14.04.2017 року.
Відповідач, отримавши позику, не виконав своїх зобовязань щодо погашення позики у визначений договором строк, внаслідок чого, станом на день звернення позивача з позовом до суду, у відповідача числиться борг перед позивачем в розмірі 117 640,00 гривень, і який відповідачем позивачу добровільно не повернуто.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.
Позичальник ОСОБА_2 свої зобов'язання перед позивачем щодо повернення позичених у неї сум у визначені цим договором строки не виконав.
Згідно з нормою ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).
Порушенням зобов'язання являється його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов'язання є його прострочення, тобто, невиконання зобов'язання сторонами в обумовлений договором строк.
При цьому, в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст. 530, 631 ЦК України).
Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 2 (г) договору позики, укладеного сторонами по справі 14.04.2017 року, про виконання зобовязання повністю або частково позивач, як позикодавець, повинен надати письмову, нотаріально завірену заяву відповідачу, як позичальнику, про підтвердження цього факту, у відповідності з вимогами ст.545 ЦК України, без цієї заяви борг вважатиметься неповернутим.
Наявність на руках у позивача оригіналу цього договору позики, укладеного між сторонами 14.04.2017 року та його безпосереднє дослідження судом, відсутність надання суду відповідачем будь-яких розписок чи заяв про повне чи часткове виконання ним боргових грошових зобовязань по цьому договору, свідчить про те, що відповідач не виконав повністю своїх боргових зобовязань перед позивачем по цьому договору позики.
Строк виконання позичальником взятих на себе зобовязань з повернення позики був визначений у договорі датою 15 травня 2017 року (п.2 (б) договору).
Виходячи із встановлених обставин щодо невиконання відповідачем умов цього договору позики та наведених вище положень закону, суд приходить до висновку, про доведеність факту порушення відповідачем прав позивача і, що з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню сума отриманої ним позики, з урахуванням положень ст. 625 ЦК України.
Що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних виплат за прострочення відповідачем боргових зобовязань та 3% річних від простроченої суми, то суд, відповідно до вимог ст.625 ЦК України, приходить до висновку, що вказані вимоги, відповідно до вищенаведених обставин підлягають задоволенню.
Передбачене законом (п.2 ст. 625 ЦКУ) право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Згідно офіційних даних Міністрества Фінансів України, індекс інфляції в травні 2017 року склав 101,3 %, в червні 2017 року 101,6%, в липні 2017 року - 100,2%, в серпні 2017 року 99,9%, в вересні 2017 року 102,00%.
Розрахунок суми індексації розраховується за формулою І В = Сх ( І І 14:100), де:
ІІ 05 - індекс інфляції за травень 2017 року - 101,3 %,
ІІ 06 - індекс інфляції за червень 2017 року - 101,6 %,
ІІ 07 - індекс інфляції за липень 2017 року - 102,2 %,
ІІ 08 - індекс інфляції за серпень 2017 року 99,9 %,
ІІ 09 - індекс інфляції за вересень 2017 року - 102,00 %,
С- сума заборгованості 117,640 грн.
Тому сума інфляції за весь цей час прострочення виконання зобовязань відповідачем буде складати 123 620,80 гривень( 117 640,00 грн. боргу х (101,3:100) х (101,6:100) х (100,2:100) х (99,9:100) х (102,00:100) = 123 620,80 гривень).
Крім того, відповідач, відповідно до вимог ст.625 ЦК України, повинен відшкодувати позивачу 3% річних від простроченої суми, що розраховується за формулою Р=Сх3хД:365:100, де
С сума заборгованості 117,640,00 грн.,
Д кількість днів прострочення 168 днів ( з 16.05.2017 року по 30.10.2017 року).
Відповідно до розрахунку по вказаній формулі 3% річних від простроченої суми складає 1 624,40 гривень( 117 640 грн. заборгованості х 3 х 168 днів : 365 днів : 100 = 1 624,40 грн.).
Таким чином, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи, документів, вбачається, що відповідач порушив договірні зобовязання, односторонньо не виконує належним чином своїх зобовязань перед позивачем по укладеному ним з позивачем договору позики від 14.04.2017 року, порушує умови його виконання, не повернув позивачу борг, а тому, у відповідності до ст.ст. 612, 625, 1046, 1049-1052 ЦК України, відповідач повинен нести відповідальність та відшкодувати позивачу суму боргу за договором позики від 14.04.2017 року з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення виконання зобовязання, в розмірі 123 620,80 гривень та 3% річних від простроченої суми, що складає 1 624,40 гривень, а всього позивачу підлягає відшкодуванню заборгованість в розмірі 125 245,20 гривень.
Відповідно до вимог ст.144 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем були понесені по справі документально підтверджені нею судові витрати в розмірі 1252,45 гривень судового збору.
Відповідно, враховуючи повне задоволення позовних вимог, відповідно до ст.144 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати в розмірі 1252,45 гривень судового збору.
Керуючись ст.ст. 18, 89, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, паспорт серії ЕР № 511510 від 30.05.2014 р., виданий Новоодеським РС УДМС України в Миколаївській області, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії ЕВ № 109695 від 23.09.2005 р., виданий Кіровським ВМ Кіровоградського УМВС України в Кіровоградській області, борг за нотаріально посвідченим договором позики НВО № 248273 від 14.04.2017 року, у сумі 125245,20 ( сто двадцять пять тисяч двісті сорок пять грн. 20 коп.) гривень, який складається з:
-основної суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення виконання зобовязання в сумі 123 620,80 (сто двадцять три тисячі шістсот двадцять грн. 80 коп.) гривень;
-3-х % річних від простроченої суми заборгованості в розмірі 1624,40 ( одна тисяча шістсот двадцять чотири тисячі грн. 40 коп.) гривень,
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по справі зі сплати судового збору в розмірі 1252,45 гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Новоодеського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_3