Справа № 309/3047/17
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 грудня 2017 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Кондора Р.Ю., Мацунича М.В.

з участю секретаря - Сочка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хустського районного суду від 06 жовтня 2017 року у справі № 309/3047/17-ц (суддя Кемінь В.Д.) про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання договорів дарування недійсними та застосування наслідків їх недійсності, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, та, в подальшому збільшивши позовні вимоги, просив: - Визнати недійсним та скасувати нотаріально-посвідчений договір дарування 5/9 часток нежитлової будівлі від 13.08.2014 року, згідно якого ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_4 прийняла в дар 5/9 часток будинку садовода профілакторію «Теплі Води», площею 277,0 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1, будинок б-н; - Виключити зі спадкової маси майна 5/9 часток спірного будинку садовода, що належали ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2; - Визнати недійсним та скасувати договір дарування 5/9 часток земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Якоб Н.І. 13.08.2014 за реєстровим номером 1228, згідно якого ОСОБА_3 подарував, а ОСОБА_4 прийняла в дар 5/9 часток земельної ділянки площею 1,4072 га, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1 яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, земельна ділянка б-н; - Виключити зі спадкової маси майна 5/9 часток указаної земельної ділянки, що належали ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Ухвалою Хустського районного суду від 06.10.2017 за заявою ОСОБА_2 було вжито заходи забезпечення цього позову - накладено арешт на нежитлову будівлю будинку садовода профілакторію «Теплі Води», яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, будинок б-н, реєстраційний номер об'єкта нерухомості 53; земельну ділянку площею 1,4072 га, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1 яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, земельна ділянка б-н, реєстраційний номер об'єкта нерухомості 53.

ОСОБА_1 оскаржив таку ухвалу в апеляційному порядку. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на неправильне застосування та порушення судом норм процесуального права, у зв'язку з чим просить ухвалу місцевого суду скасувати та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 Зокрема, зазначає, що не є власником спірного майна, оскільки його право на це майно не зареєстровано; щодо визначення кола спадкоємців цього майна існує спір між ним та його дядьком - ОСОБА_6; суду не надано доказів щодо наміру відчужити спірне майно; співвласником об'єктів нерухомості, на які накладено арешт, є ОСОБА_7, який не бере участі у розгляді справи.

У запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_8 просить оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Заслухавши позицію представника апелянта ОСОБА_9, та представника позивача ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що у вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3, на обґрунтування якого зазначав, що у березні 2013 року звертався до Подільського районного суду із позовом ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики у загальному розмірі 2 189 926,00 грн.

За результатом його розгляду заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 17.12.2014 у справі № 758/3155/13-ц стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 кошти у розмірі 2 189 926,00 грн.

06.05.2015 було видано виконавчий лист у справі № 758/3155/13-ц, а 05.06.2015 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження.

При цьому ОСОБА_3 з метою уникнення звернення стягнення на належне йому майно, 13.08.2014 - під час розгляду вказаної справи - подарував спірний будинок садовода та земельну ділянку своїй матері ОСОБА_4.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, заповіт складено на користь ОСОБА_1 (внука спадкодавця).

Зазначав, що такі договори дарування від 13.08.2014 є фіктивними, які вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цими правочинами, при цьому дарувальник фактично продовжує володіти та користуватися цим майном, вести готельно-рекреаційний бізнес з використанням указаного нерухомого майна. .

Таке відчуження нерухомого майна своїй матері спрямоване на фіктивний перехід права власності на нього до близького родича з метою унеможливлення виконання судових рішень про стягнення із ОСОБА_3 грошових коштів.

Додатково вказував, що у ОСОБА_3 наявна велика кількість боргових зобов'язань, зокрема рішенням Подільського районного суду м. Києва від 04.11.2013 у справі № 758/4651/13-ц, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 16.04.2015, стягнуто солідарно із ОСОБА_3 та ПП «Мрія Імпекс» на користь ПАТ КБ «Експобанк» 26 567 191,92 грн. Ухвалою суду касаційної інстанції від 22.07.2015 ОСОБА_3 відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі № 758/4651/13-ц.

Крім цього, рішенням Господарського суду м. Києва від 29.07.2011 у справі № 22/186 стягнуто солідарно із ФОП ОСОБА_3, ПП «Полі-Пак», ТОВ «СФС» на користь ПАТ «Марфін Банк» 1 693 599,39 грн. боргу за кредитним договором № 276/К від 25.04.2008 , 456 486,47 грн. боргу за відсотками, 38 732,13 грн. пені.

На обґрунтування необхідності забезпечення позову зазначав, що у разі невжиття заходів забезпечення позову існує реальна загроза відчуження спірного майна, про що свідчать оголошення про продаж у мережі інтернет. Таке відчуження об'єктів може в майбутньому зробити неможливим чи утруднити виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Відповідно до ст.ст. 151, 152 ЦПК України (тут і далі в редакції, що діяла на час постановлення оскаржуваної ухвали) суд може за заявою позивача вжити заходів забезпечення позову, в тому числі шляхом накладення арешту на майно відповідача, а також шляхом заборони вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами дійсно виник спір щодо правомірності відчуження ОСОБА_3 5/9 часток будинку садовода профілакторію «Теплі Води», розташованого за адресою: АДРЕСА_1, будинок б-н, реєстраційний номер об'єкта нерухомості 53; а також 5/9 часток земельної ділянки площею 1,4072 га, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1 яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, земельна ділянка б-н, реєстраційний номер об'єкта нерухомості 53.

ОСОБА_4, якій було відчужено спірне майно, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.84). Заповіт нею складено на користь ОСОБА_1 (а.с. 89), який у червні 2016 року звернувся до Шостої Київської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.85).

Відповідно до ч. 6 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відтак, ОСОБА_1 як такий, що прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, правомірно визначений відповідачем у даній справі. Спори щодо спадкового майна з іншими спадкоємцями, по яких ще не прийнято судового рішення, не впливають на суб'єктний склад у даній справі.

Таким чином, судова колегія вважає, що місцевий суд дійшов правильного висновку про обґрунтованість припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення та вірно вжив заходів забезпечення позову.

Разом із тим, у даній справі існує спір щодо 5/9 частин спірного будинку садовода та 5/9 спірної земельної ділянки, що розташовані у АДРЕСА_2, б-н.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов може бути забезпечено накладення арешту на майно, що належить відповідачеві.

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на земельної ділянки 4/9 частки у АДРЕСА_2, б-н зареєстровано за ОСОБА_7 (а.с.66), який не є відповідачем у даній справі.

Матеріали справи не містять даних щодо реєстрації права власності на 4/9 будинку садовода профілакторію «Теплі Води», розташованого за адресою: АДРЕСА_1, будинок б-н.

Проте, оскільки спір у даній справі існує щодо правомірності відчуження саме 5/9 як будинку садовода профілакторію «Теплі Води», так і 5/9 земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, будинок б-н, інші співвласники не є відповідачами у справі, тому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції помилково накладено арешт на всю нежитлову будівлю будинку садовода профілакторію «Теплі Води» та земельну ділянку за вказаною адресою. Арешт слід накласти на 5/9 часток будівлі та земельної ділянки, що є співмірним із заявленими вимогами.

За таких обставин, ухвалу Хустського районного суду від 06.10.2017 внаслідок порушення норм процесуального права слід змінити відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, виклавши резолютивну частину у новій редакції.

Керуючись ст.368, п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хустського районного суду від 06 жовтня 2017 року - задовольнити частково.

Ухвалу Хустського районного суду від 06 жовтня 2017 року змінити, виклавши резолютивну частину рішення у новій редакції.

Заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на 5/9 частин будинку садовода профілакторію «Теплі Води», що розташований за адресою: АДРЕСА_1, будинок б-н, реєстраційний номер об'єкта нерухомості 53, а також 5/9 частин земельної ділянки площею 1,4072 га, кадастровий номер земельної ділянки: НОМЕР_1 розташована за адресою: АДРЕСА_1, земельна ділянка б-н, реєстраційний номер об'єкта нерухомості 53.

Копію постанови направити Хустському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області для виконання.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2017 року.

Головуюча:

Судді: