Номер провадження 2/754/5162/17
Справа №754/9083/17
08 грудня 2017 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді : Галась І.А.
при секретарі - Моторенко К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації, -
Позивач звернулась до суду з позовом про визнання відповідача такою, що втратила право користування АДРЕСА_1, посилаючись на те, що вона є власником вказаної квартири. Відповідачка є її дочкою, яка у січні 2016 року звернулась до неї про реєстрацію у її квартирі. ЇЇ прохання було пов'язане з розлученням і необхідністю продажу спільної з чоловіком двокімнатної квартири та майбутньої купівлі для себе окремої однокімнатної квартири. Після цього вона обіцяла одразу ж знятись з реєстрації. 03.02.2016 р. після купівлі відповідачкою квартири вона одразу ж переїхала туди, але всупереч своїм обіцянкам, категорично відмовилась знятися з реєстрації у квартирі позивачки. Відповідачка у квартирі позивачки ніколи не проживала і не проживає. На підставі наведеного позивачка просить визнати відповідачку ОСОБА_2 такою що втратила право користування жилим приміщенням.
В судове засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримує в повному обсязі, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечує. .
В судове засідання відповідачка не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась за адресою реєстрації, про причини неявки суд не повідомила.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечувала сторона позивача.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
В судовому засіданні встановлено, що АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу, що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с.4).
У вказаній квартирі зареєстрована відповідачка, яка є донькою позивача.
Згідно з актами ЖЕД - 313 від 15.03.2017 р., 15.06.2017 р. відповідачка зареєстрована, однак не проживає в АДРЕСА_1.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов'язані з позбавленням його володінням майном.
Відповідачка не мешкає в спірній квартирі, але зареєстрована, чим порушує право власності позивача, позбавляє можливості розпорядитись своїм майном на власний розсуд, тобто позивач обмежена у здійсненні свого права власності. Факт реєстрації в квартирі, завдає додаткових матеріальних витрат на оплату комунальних послуг, що завдає позивачу матеріальної шкоди.
Приймаючи до уваги викладене, суд визнає вимоги позову обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, в частині визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням - АДРЕСА_1.
Відповідно до ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється за заявою особи, запиту органу реєстрації, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть.
Таким чином, виходячи зі змісту зазначеного закону, прийняте рішення суду відповідно є підставою для зняття цієї особи з реєстрації, тому додатково зобов'язувати реєстраційні органи вчиняти ці дії не має потреби.
Крім того, відповідно до ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Враховуючи те, що відповідно до ст. 7 „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" рішення суду по справам даної категорії є безпосередньою підставою для зняття з реєстрації особи, яка визнана за рішенням суду такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, реєстраційний орган не вправі відмовити в знятті з реєстрації такої особи з посиланням на те, що суд не зобов'язав його вчинити цю дію.
У зв'язку з вказаним та тим, що позивачем не конкретизовані позовні вимоги в цій частині, а до повноважень суду не входить зняття осіб з реєстраційного обліку, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині примусового зняття відповідача з реєстраційного обліку.
Керуючись ст.ст. 15, 30, 60, 62, 212 -215, 224-227 ЦПК України, ст. ст. 391, 405 ЦК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття її з реєстрації - задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - АДРЕСА_1.
В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: