14 грудня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді Шевчука О.П.
при секретарі - Дмитрієвій А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Київський науково - дослідний інститут гідроприладів» про стягнення заборгованості по заробітній платі, індексації заробітної плати, компенсації за несвоєчасно виплачену заробітну плату, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі, індексації заробітної плати, компенсації за затримання строків витрати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 4 листопада 1987 року вона працювала в ДП «Київський науково - дослідний інститут гідроприладів» та 26 червня 2017 року звільнилась з роботи за власним бажанням відповідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України у зв'язку з невиконанням адміністрацією законодавства про працю та умов колективного договору.
За період роботи позивача виникла заборгованість відповідача по сплаті заробітної плати в розмірі 71 588 грн. 70 коп.
Посилаючись на викладене та норми чинного законодавства позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість в розмірі 66 103 грн. 97 коп., індексацію заробітної плати - 16 555 грн. 85 коп., компенсацію за порушення строків виплати заробітної плати - 9 610 грн. 35 коп., компенсацію за порушення строків виплати заробітної плати в розмірі 24 152 грн. 65 коп., середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 5741 грн. 832 коп., вихідну допомогу в розмірі тримісячного середнього заробітку - 11 802 грн. 72 коп. та моральну шкоду в розмірі 37 815 грн.
ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала з наведених в заяві підстав, просить суд його задовольнити.
Представник відповідача в судові засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшли письмові заперечення відповідача щодо вимог ОСОБА_1 (а.с. 73 - 76).
Відповідно заперечень відповідач визнає вимоги позивача - проти задоволення позову в частині стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 65 103 грн. 97 коп. не заперечує, інші вимоги не визнає.
Заперечення позову в частині стягнення індексації заробітної плати відповідача обґрунтовує тим, що її розрахунок, наданий позивачем є сумнівним та незрозумілим, вимоги про компенсації. за несвоєчасну виплату заробітної плати заявлені з порушенням строків позовної давності - три місяці, вимоги про відшкодування моральної шкоди ґрунтується на припущеннях та емоційних висловах.
Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про день та час розгляду справи, неодноразові неявки представника відповідача в судові засідання, суд за згодою позивача розглядає справу без участі представника відповідача з постановленням заочного рішення.
Заслухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази в справі суд встановив наступне.
Позивач у справі перебувала в трудових відносинах з відповідачем з 04.11.1987 року та звільнена з роботи 26.06.2017 року за власним бажанням згідно ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с. 7).
Як зазначає позивач в своєму позові та визнає відповідач в своїх письмових запереченнях у липні 2017 року ДП виплатило заборгованість по заробітній платі за березень 2017 року у розмірі 2 620 грн. 47 коп. та за квітень 2017 року в розмірі 2864 грн. 26 коп., залишок заборгованості по заробітній платі становить 65 103 грн. 97 коп.
Оскільки зазначена вимога доведена належними доказами та визнається відповідачем суд визнає її такою, що підлягає задоволенню.
Що вимог позивача про стягнення з відповідача індексації заробітної плати відповідно індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги в розмірі 16 555 грн. 85 коп., зазначена вимога також підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що сума такої індексації становить 16 555 грн. 85 коп. (а.с. 9).
При цьому в заперечення зазначеної вимоги представник зазначив, що розрахунок суми індексації є незрозумілим та сумнівним, однак доказів в спростування його суду не надав.
Крім того, підлягають також задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача компенсації за порушення строків виплати заробітної плати з наступних підстав.
Відповідно Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, затвердженого Постановою КМУ від 20 грудня 1997 року № 1427 дія цього Положення поширюється на підприємства, установи та організації усіх форм власності і господарювання і
застосовується в усіх випадках порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Щодо вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в розмірі 25 519 грн. 20 коп. слід зазначити наступне.
Відповідно ст. 116 КЗпП України ри звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Статтею 117 КЗпП встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Розмір середнього заробітку за час затримки проведення повного розрахунку становить 25 519 грн. 20 коп. та не спростований відповідачем.
Разом з тим, вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню, оскільки сума відшкодування, визначена позивачем, не відповідає принципу розумності, справедливості та фактичним обставинам, за яких вона була спричинена.
Щодо застосування строку позовної давності, про що зазначає представник відповідача, слід зазначити, що його посилання є необґрунтованим, оскільки заявлені позивачем вимоги випливають з порушення законодавства про оплату праці, а відповідно ч. 2 ст. 233 КЗпП у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 213 - 215 ЦПК України
Позов задовольнити частково.
Стягнути з Державного підприємства «Київський науково - дослідний інститут гідроприладів» на користь держави судові витрати в розмірі 2 000 грн.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя