РІШЕННЯ

Іменем України

23.11.2017 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Школьніковій К.В.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу в особі ОСОБА_3, про визначення обсягу спадкового майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу в особі ОСОБА_3, про визначення належне до спадкування спадкове майно (спадкову масу) у земельній ділянці на вул. Каховській, 23-а в м. Львові (кад. №:05:001:0025), співвласником якої була померла ОСОБА_4, пропорційно до частки будинку у розмірі 7/20 ідеальних часток, що належали спадкодавцю на день її смерті.

Позовні вимоги мотивує тим, що 266.06.2016 року мати ОСОБА_4 померла. З метою оформлення спадкових прав після смерті матері, позивач звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу в особі ОСОБА_3 із заявою про прийняття спадщини за заповітом, посвідченого нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори 08.08.2003 р.

Спадкове майно складається із ? частини квартири №44 в будинку №88 по вул. повітряній у м. Львові., грошових коштів у банківських установах України, 7/20 частин житлового будинку з відповідною частиною належних до нього господарських будівель та споруд, що знаходяться у м. Львові на вул. Каховській, 23-а та частини земельної ділянки (кад. №:05:001:0025), на якій розміщено даний будинок. На частину майна (квартиру і будинок) та грошові кошти, що знаходяться на банківських рахунках нотаріус видала свідоцтво позивачу про право на спадщину. Залишилась неоформленою право на частину земельної ділянки №23-а на вул. Каховській у м. Львові . Нотаріус розяснила, що не може видати свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки така у відповідності до державного акту на право власності на земельну ділянку перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, частки між якими не визначені. Відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 30.07.1996 року, позивачу належить 3/10 частини будинку №23а по вул. Каховській у м. Львові. У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.02.2017 року ОСОБА_1 належить 7/20 частини житлового будинку №23а по вул. Каховській у м. Львові будинку, що розміщений на земельній ділянці №23а по вул. Каховській у м. Львові. На основі вищевикладеного просить позов задоволити.

Позивач у судовому засіданні надав пояснення аналогічні за змістом позовної заяви, та просив позов задоволити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, проте подав на адресу суду заперечення, в якому зазначає про те, що дійсно, земельна ділянка по вул. Каховській, 23а у м. Львові на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку належить ОСОБА_1, ОСОБА_2 та померлій ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності. Частки у праві власності між ними не визначались. Проти позовних вимог не заперечив та просив слухати справу у його відсутності.

Третя особа в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та зясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що справу можна слухати без участі третьої особи на підставі наявних в матеріалах справи доказах на підставі ст.169 ЦПК України.

Згідно із ст.ст. 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦПК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у визначений законом спосіб.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 26 червня 2016 року померла ОСОБА_4, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про смерть серії І-СГ №436457, виданим 27 червня 2016 року Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

ОСОБА_4 все своє майно, де б вона не знаходилася і з чого воно б не складалася, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті, і, на що вона за законом матиме право заповідає своїй донці ОСОБА_1Б, 197 р.н., що підтверджується наявним у матеріалах справи заповітом серії ВАМ №204498 від 8 серпня 2003 року, посвідченим ОСОБА_5, державним нотаріусом Другої Львівської державної нотаріальної контори та підписаний ОСОБА_4.

Відповідно до реєстраційного посвідчення від 04.10.1996 року, житловий будинок, розташований у місті Львові по вул. Каховській за №23-а в частині 7/20 зареєстрований за ОСОБА_4 на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого другою Львівською державною нотаріальною конторою від 30.08.1996 р. за реєстром №5284

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №049831 від 4 серпня 2006 року, виданого ОСОБА_1, остання є власником земельної ділянки площею 0,0518 га у межах згідно з планом земельної ділянки, яка розташована у м. Львові вул. Каховська, 23а. Цільове призначення (використання) земельної ділянки обслуговування житлового будинку.

Згідно списку серії ЯГ №049831, співвласників вищевказаної земельної ділянки є ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_4

Позивачу належить 3/10 частини будинку №23а по вул. Каховській у м. Львові, відповідно до свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 30.07.1996 року.

У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.02.2017 року ОСОБА_1 належить 7/20 частини житлового будинку №23а по вул. Каховській у м. Львові будинку, що розміщений на земельній ділянці №23а по вул. Каховській у м. Львові.

Заповітом в силу ст. 1233 ЦК України є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Відповідно до ч.4 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток особі у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що земельна ділянка по вул. Каховській, 23а у м. Львові на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку належить ОСОБА_1, ОСОБА_2 та померлій ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності. Частки у праві власності між ними не визначались. Як вбачається із довідки, виданої ОКМ «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», на підставі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом від 30.07.1996 року, №4406 позивачу належить 3/10 частини будинку №23а по вул. Каховській у м. Львові. У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.02.207 року ОСОБА_1 належить 7/20 частини житлового будинку №23а по вул. Каховській у м. Львові будинку, що розміщений на земельній ділянці №23а по вул. Каховській у м. Львові, а тому відповідно до ч.4 ст. 120 Земельного кодексу України, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому на користь позивача підлягають стягненню з відповідача судовий збір у розмірі 640грн.

Керуючись ст. ст.10, 58, 60, 88, 212-215, ЦПК України, ч.4 ст. 120 ЗК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

ОСОБА_6 ОСОБА_7 7/20 частини земельної ділянки, по вул. Каховській, будинку №23а у м. Львові пропорційно до частки будинку №23а ,вул. Каховська у м. Львові, що належала спадкодавця на час смерті, а саме ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 640 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ванівський Ю.М.