Провадження № 2/712/223/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі ТИМОШЕНКО Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» філії ПАТ КБ «Надра», Відкритого акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» про захист прав споживачів шляхом визнання кредитного договору недійним,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 23 листопада 2005 року між ПАТ «КБ «Надра» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 08/2005/840к637 за яким банк надав кредит в сумі 21000 доларів США, зі сплатою 12% річних з кінцевим строком повернення основної заборгованості 23.11.2027 року. Сторони домовились, що у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, а також у випадку прострочення строку виконання зобовязань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій у строк, визначений договором, відповідач сплачує банку пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

23 листопада 2005 року між ПАТ «КБ «Надра» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за яким поручитель зобовязуються перед позивачем відповідати по зобовязаннях відповідача. Відповідачі свої зобовязання щодо повернення кредиту не виконують, порушуючи умови договорів щодо погашення кредиту, внаслідок чого у них утворилась заборгованість, яка станом на 15 липня 2016 року складає 20780 дол. США, заборгованість по сплаті пені в розмірі 140907,56 грн.

Відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» про захист прав споживачів шляхом визнання кредитного договору недійсним.

Ухвалою суду від 27 вересня 2017 року вказаний позов прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2017 року зустрічний позов залишено без розгляду у звязку з повторною неявкою представника позивача за зустрічним позовом в судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та просив його задоволити.

Представник відповідачів в судове засідання 23.12.2016 року надала письмові заперечення від імені ОСОБА_3, та діючи згідно нотаріально посвідченого доручення звернулась із зустрічним позовом в інтересах ОСОБА_2, не визнаючи первісний позов банку з тих підстав, що банком не було надано інформації щодо сукупної вартості кредиту; недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог ЦК; правочин не був спрямований на реальне настання подій, обумовлених ним, кредитор не мав достатнього обсягу цивільної дієздатності, оскільки Черкаська філія як кредитор не мала права на укладення спірних договорів без отримання дозволу ліцензії на здійснення валютних операцій. Кредитором умисно було вчинено порушення чинного законодавства з розрахунку, що позичальник та поручитель не мають юридичної освіти і реальної можливості узгодити за своїм бажанням умови Договору про надання споживчого кредиту та Умови Договору поруки. В подальшому в судове засідання не зявилась, повідомлялась належним чином.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Як встановлено в судовому засіданні, 23 листопада 2005 року між ПАТ «КБ «Надра» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 08/2005/840к637 за яким банк надав кредит в сумі 21000 доларів США, зі сплатою 12% річних з кінцевим строком повернення основної заборгованості 23.11.2027 року.

Крім цього сторони домовились, що у разі прострочення позичальником строку сплати мінімально необхідного платежу по погашенню кредиту, а також у випадку прострочення строку виконання зобовязань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків та можливих штрафних санкцій у строк, визначений договором, відповідач сплачує банку пеню в розмірі 1% від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. (ст. 1050 ЦК України)

У відповідності із заявою про видачу готівки від 23 листопада 2005 року (а.с.13) позичальник ОСОБА_2 отримав за кредитним договором № 08/20005/840к637 від 23.11.2005 року двадцять одну тисячу дол. США, що в еквіваленті склало 106050 грн.

Частиною 2 ст.1050 та ч.2 ст. 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, кредитор має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати належних йому відсотків.

У порушення умов даного договору відповідач зобовязання належним чином не виконав, в звязку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 15 липня 2016 року становила: 17808,90 доларів США заборгованості за кредитом; в тому числі прострочена; 2255,94 доларів США заборгованість по відсоткам та заборгованість по платі за управління кредитом в розмірі 715,16 доларів США, а всього 20780 доларів США. Заборгованість відповідача по сплаті пені складає 140907,56 грн., які і просить сягнути представник позивача.

23 листопада 2005 року між ПАТ «КБ «Надра» та відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за яким поручитель зобовязуються перед позивачем відповідати по зобовязаннях відповідача ОСОБА_2

Відповідно до ст. 554 ЦК України та п. 2.1. даного договору поруки, у разі порушення ОСОБА_2 зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручителі відповідають перед позивачем як солідарні боржники всім своїм майном.

Крім того, станом на день укладання кредитного договору і договору іпотеки, поручитель перебував у шлюбі з позичальником, що підтверджується відмітками у паспортах відповідачів.

Згідно з п. 1.2 кредитного договору цільове використання кредиту проведення розрахунків по договору купівлі-продажу від 23.11.2005, що укладений між позичальником та ОСОБА_4, згідно якого позичальник придбає у власність нерухоме майно квартиру № 27, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

12 листопада 2005 року ОСОБА_3 написала заяву якою надала згоду своєму чоловіку ОСОБА_2 на передачу в іпотеку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

З наведеного вбачається, що кредитні кошти було використано на потреби і в інтересах сімї.

Згідно із ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сімї, створює обовязки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сімї.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання.

Частиною 1 ст. 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо.

12 вересня 2016 року банк направив відповідачам досудову вимогу про дострокове повернення коштів за кредитним договором, як того вимагає умови договору.

Однак отримавши дану вимогу, позичальники не сплатили прострочену заборгованість, у звязку з чим банк звернувся до суду про дострокове стягнення всієї суми кредиту.

Вимоги банку суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. При цьому, суд погоджується із розрахунком заборгованості, який наданий суду.

Заперечуючи факт отримання коштів в іноземній валюті представник відповідачів посилається на те, що даний кредит видавався на купівлю квартири, а згідно з договором купівлі-продажу квартири він здійснив розрахунок в гривнах, квартира придбавалась за програмою молодіжного житлового будівництва, і Черкаське регіональне управління Державної спеціалізованої фінансової установи здійснювало компенсацію відсоткової ставки в гривнах.

Згідно зі статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3,5,6 статті 203 цього Кодексу. За положеннями ст.ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Сторони є вільними в укладенні цього договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За умовами кредитного договору сторони визначили порядок надання кредиту (п.3.1.1) відповідно до якого банк надає позичальнику кредит шляхом видачі коштів через касу банку.

А тому посилання на те, що позичальник не мав валютного банківського рахунку є безпідставними. Більше того, у заяві на видачу готівки № NL-17 від 23.11.2005 року (копія якої залучена до матеріалів справи) ОСОБА_2 підтвердив власним підписом надання йому як позичальнику кредиту у валюті договору - а саме 21 000 доларів США та не заперечує факт отримання іноземної валюти.

Такими, що не ґрунтуються на вимогах закону суд вважає і твердження представника відповідачів про те що філія ВАТ (ПАТ) «Надра» Черкаського РУ не мало дозвільних документів на здійснення валютних операцій в той же час діяло як самостійна одиниця юридична особа виходячи з наступного.

Відділення банку -це підрозділ банківської установа, яка не є юридичною особою який здійснює лише розрахунково-касове обслуговування клієнтів та вкладні операції. Відділення діє на підставі окремого положення, виступає від імені головного банку, здійснює банківські операції на основі дозволу, виданого управлінням НБУ головного банку.

Більше того, як слідує із вищезазначеної правової Позиції ВСУ надання та отримання кредитів у іноземній валюті на території України було заборонено у звязку із вступом в силу 16.10.2011 року Закону України від 22 вересня 2011 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», згідно з яким ч. 1 статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів» було доповнено абзацом 3 відповідно до якого надання (отримання споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється.

На час укладення між банком та ОСОБА_2 кредитного договору, а саме 23 листопада 2005 року Закон України «Про захист прав споживачів» не передбачав заборони на надання споживчих кредитів в іноземній валюті.

Отже, на час укладання кредитного договору відділення № 2399 діяло від імені та в інтересах ПАТ КБ «Надра» мав необхідні документи для можливості кредитування в іноземній валюті.

За змістом ст.ст.11,18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обовязкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачами умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Закон України «Про захист прав споживачів) застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки, тощо, які передують укладенню договору.

Судом встановлено, що спірний договір укладено у письмовій формі та підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, їх волевиявлення було вільним і відповідало їх внутрішній волі; відповідач ОСОБА_2 на момент укладення договору, а саме на 23 листопада 2005 року не заявляв додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконував його умови.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до наданої позивачем квитанції розмір судового збору складає 9843,16 грн., які підлягають до стягнення з відповідачів на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218, ЦПК України, ст.ст. 526, 550, 590, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Первісний позов задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за кредитним договором 20 780 доларів США.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість по сплаті пені за порушення умов кредитного договору в розмірі 140 907,56 грн.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» судовий збір в сумі 9843,16 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: