Апеляційний суд Кіровоградської області
справа № 395/1443/16-ц
№ провадження 22-ц/781/2151/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гайсюк О. В.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21.12.2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді: Гайсюка О.В.

Суддів: Голованя А.М.

ОСОБА_2

за участю секретаря: Діманової Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ТОВ «Агроконтракт-Н» на рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт-Н» до ОСОБА_3, СТОВ «Агролан» про визнання договору оренди недійсним та визнання договору оренди землі поновленим із попереднім орендарем,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ТОВ «Агроконтракт-Н» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, СТОВ «Агролан» про визнання договору оренди недійсним та визнання договору оренди землі поновленим із попереднім орендарем.

Позивач зазначив, що ОСОБА_3 на праві власності належить земельна ділянка №535, площею 3,19 га на території Капітанівської селищної ради Новомиргородського району Кіровоградської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Цю земельну ділянку ОСОБА_3 передала в оренду ТОВ «Агроконтракт-Н» за договором оренди земельної ділянки від 09.10.2008 року строком на 5 років.

У порушення пункту 3.2 Договору ОСОБА_3 не повідомила позивача за шість місяців до закінчення строку договору про свій намір не продовжувати дію договору на новий строк.

Відповідно до п. 9.34 Договору орендар має переважне на поновлення договору на новий строк.

Про свій намір скористатися переважним правом на поновлення договору позивач зазначив в листі від 05.04.2013 року.

На початку 2015 року ТОВ «Агроконтракт - Н» стало відомо про те, що ОСОБА_3 та СТОВ «Агролан» уклали договір оренди щодо земельної ділянки № 535, яка перебувала у користуванні відповідача за договором від 09.10.2008 року, чим на думку позивача було порушено його переважне право на укладення договору оренди на новий строк.

Посилаючись на це, позивач просить визнати (з урахуванням уточнень позивних вимог) недійсним договір оренди землі № 34 від 05.08.2014 року укладений між ОСОБА_3 та СТОВ «Агролан» та визнати поновленим договір оренди земельної ділянки від 09.10.2008 року укладений між ТОВ «Агроконтакт-Н» та ОСОБА_3 (т.1, а.с. 220).

Рішенням Новомиргородського районного суду від 05.10.2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати це рішення та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, на думку позивача є помилковим висновок суду про те, що договір від 09.10.2008 року не зареєстрований в установленому порядку, судом не враховане переважне право позивача на укладення договору оренди землі на новий строк.

Також, на думку позивача укладення між відповідачами під час розгляду судом справи нового договору, не є перешкодою для задоволення всіх вимог позивача (т.2-й, а.с. 115-119).

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав. Представники відповідачів з доводами скарги не погодилися.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки № 535 площею 3,19 га на території Капітанівської селищної ради, кадастровий номер :02:000:0535 (т.1, а.с.12).

Цю земельну ділянку ОСОБА_3 передала в оренду на 5 років, починаючи державної реєстрації договору оренди ТОВ «Агроконтракт-Н» за договором оренди земельної ділянки від 09.10.2008 року, зареєстрованого 28.05.2009 року у Новомиргородському районному відділенні КРФ ДП «ЦЗДК», про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис № 04.09.377.00051 (т.1 а.с.9-10).

Відмовляючи позивачу в задоволенні його позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що цей договір оренди від 09.10.2008р. не набув чинності, оскільки не пройшов державної реєстрації відповідно до Порядку державної реєстрації договорів оренди землі, затвердженому Постановою КМ України від 25.12.1998р. № 2073, який передбачав державну реєстрацію договорів оренди землі виконавчим комітетом органу місцевого самоврядування чи Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Цей висновок суду є помилковим, оскільки відповідно до Указу Президента України № 134 від 17.02.2003 року функції з державної реєстрації земельних ділянок, нерухомого майна та прав на них у складі державного земельного кадастру покладалися на Державний Комітет України по земельних ресурсах.

Відповідно до цього Указу наказом Держкомзема від 02.07.2003 року № 174 затверджено Тимчасовий порядок ведення державного реєстру земель, яким функції з реєстрації договорів оренди землі були покладені на реєстраторів Державного реєстру земель структурні підрозділи ДП «Центр ДЗК».

Ці підрозділи вели Книгу реєстрації договорів оренди землі. Повноваження щодо ведення державного реєстру земель Центром ДЗК визначені Постановою КМ України від 17.07.2003р. № 1088.

Отже, договір оренди, укладений 09.10.2008 року між позивачем та ОСОБА_3 пройшов державну реєстрацію відповідно до діючого на той час законодавства та набув чинності з моменту державної реєстрації, тобто з 28.05.2009 року.

Строк, на який був укладений договір від 09.10.2008р. в такому разі закінчився 28.05.2014 року, що відповідає умовам договору (п.3.1 Договору).

Відповідно до ст.33 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на час закінчення строку дії договору) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обовязки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобовязаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

З матеріалів справи вбачається, що до закінчення строку договору (до 28.05.2014 року) позивач належним чином виконував умови договору від 09.10.2008 р., зокрема, за призначенням використовував земельну ділянку та щорічно, вчасно (до 30 грудня) сплачував орендну плату до закінчення строку дії договору (до 28.05.2014р.), що документально підтверджено (т.1, а.с. 47-52).

Не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди земельної ділянки, позивач листом №14 від 08.02.2014 року повідомив ОСОБА_3 за місцем її проживання (с. Рівне) про свій намір скористатися своїм переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) та додав до цього листа-повідомлення проект додаткової угоди (т.1, а.с.16-17).

У судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_3 визнала той факт, що цей лист-повідомлення разом з додатковою угодою (т.1, а.с.17) ОСОБА_3 отримала.

Факт направлення цих документів підтверджується і поштовими документами (опис, фіскальний чек) (т.1 а.с.14,15).

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач належним чином повідомив ОСОБА_3 про свій намір поновити договір оренди землі від 09.10.2008р. і відповідачі цей висновок в апеляційному порядку не оспорили.

Листи-повідомлення, які ОСОБА_3 надсилала директору ТОВ «Агроконтракт-Н» свідчать лише про відмову ОСОБА_3 продовжувати дію Договору (т.1, а.с.246,247), але вони не свідчать про те, що у сторін виник спір (суперечності) щодо орендної плати, чи інших умов договору, адже ОСОБА_3 не повязувала свою незгоду продовжити дію договору саме через незгоду з умовами, які пропонував позивач, тому наслідки передбачені ч.4ст.33 Закону України «Про оренду землі» не застосовуються.

Позивач і після закінчення строку дії договору від 09.10.2008 року продовжував користуватися орендованою земельною ділянкою, оскільки не передав земельну ділянку за актом прийому-передачі орендодавцю (п.9.4.4. Договору), виплатив після закінчення дії договору орендну плату орендодавцю, зібрав врожай.

Відповідач ОСОБА_3В протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі позивачу не надсилала, а тому відповідно до ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі» договір оренди земельної ділянки від 09.10.2008 року вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Уклавши 05.08.2014 року договір №34 оренди земельної ділянки №535 ОСОБА_3 та СТОВ «Агролан» порушили право позивача на поновлення договору, але оскільки під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачі розірвали цей договір, то суд дійшов правильного висновку про те, що вимога позивача про визнання договору оренди №34 від 05.08.2014 року не підлягає задоволенню, адже цей розірваний договір не породжує для позивача будь-яких юридичних наслідків і не порушує прав позивача (ст.4 ЦПК).

Крім того, під час розгляду справи судом першої інстанції 03.07.2017 року між ОСОБА_3 та СТОВ «Агролан» було укладено договір про встановлення права користування земельною ділянкою № 535 для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), державна реєстрація права користування здійснена 05.07.2017р.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що наявність цього договору є перешкодою для задоволення вимоги позивача про поновлення договору оренди землі від 09.10.2008 року, адже, як вже зазначалося, вимога позивача про поновлення договору ґрунтується на імперативній нормі про те, що у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором (ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі»).

Наведене свідчить про те, що не всі висновки суду відповідають обставинам справи, рішення частково ухвалене з порушенням матеріального та процесуального права, а тому рішення суду в частині відмови поновити договір оренди землі підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про поновлення договору.

Витрати, які поніс позивач у звязку з подачею позову та апеляційної скарги (судовий збір) підлягають стягненню пропорційно задоволеним вимогам з відповідача ОСОБА_3 у сумі 2893 грн. (ч.1 ст.141 ЦПК).

Керуючись ст.ст.374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ТОВ «Агроконтракт-Н» задовольнити частково.

Рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2017 року в частині відмови в задоволенні позову про визнання договору оренди землі поновленим скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Визнати поновленим договір оренди земельної ділянки загальною площею 3,19 га на території Капітанівської селищної ради Новомиргородського району Кіровоградської області, кадастровий номер: :02:000:0535 укладений 09 жовтня 2008 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроконтракт-Н» та ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Агроконтракт-Н» витрати по оплаті судового збору в сумі 2893 грн.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена з урахуванням положень ст.389 ЦПК України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Дата складання повної постанови 27 грудня 2017 року.

Головуючий суддя:

Судді: