Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1499/17

13 грудня 2017 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої - судді Флоряк Д.В.

секретаря Буратчук О.В.,

з уч. представника позивача - адвоката Халуса М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк", приватного нотаріуса Бондар Ірини Михайлівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів - Надвірнянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_2, яка діє в інтересах ОСОБА_3, звернулася з позовом в суд, який в ході уточнила, до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк", приватного нотаріуса Бондар І.М., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню повністю.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що на початку червня 2017 року їй стало відомо про те, що на примусовому виконанні у Надвіриянському районному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області знаходиться виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 12.12.2016 року про стягнення з її сина ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором від 27.10.2006 року в загальній сумі 72523,08 грн, яка складається із залишку заборгованості за кредитом - 1597,19 грн., залишку заборгованості за відсотками - 18548,33 грн., комісії - 325.29 грн., пені - 48598,79 грн., штрафу - 3453,48 грн., а також витрати, пов'язані із вчиненням виконавчого напису - 1700 грн. Її син є хворою непрацюючою людиною, йому встановлена інвалідність 3 групи довічно. Рішенням Надвірнянського районного суду від 01.11.2007 року її сина ОСОБА_3 було обмежено в цивільній дієздатності та призначено її над ним піклувальником. Відповідачу ПАТ КБ «ПриватБанк» було відомо про дану обставину. Крім того, ПАТ КБ «ПриватБанк» не направляв їм ніяких документів щодо заборгованості її сина перед банком. А тому вважає, що вищевказаний виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 12.12.2016 року не підлягає до виконання. Окрім того, вказала, що відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» ще в 2009 році звертався до Надвірнянського районного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу. В зв'язку із наявністю спору щодо розміру заборгованості, ухвалою Надвірнянського районного суду від 22.09.2009 року судовий наказ скасований. Вважає, що з 2009 року по 2016 рік пройшло 7 років і за цей період ПАТ КБ «ПриватБанк» не направляв їй ніяких листів чи вимог щодо боргу її сина перед останнім. ПАТ КБ «ПриватБанк», знаючи, що її син ОСОБА_3 обмежений в цивільній дієздатності, навмисно та незаконно звернувся до приватного нотаріуса щодо видачі нотаріального напису від 12.12.2016 року про стягнення з нього боргу в загальній сумі 74223,08 грн. Просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. від 12.12.2016 року за № 11026 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості в сумі 74223,08 грн. в користь ПАТ КБ «ПриватБанк», таким, що не підлягає виконанню повністю.

Ухвалою Надвірнянського районного суду від 13.11.2017 року залучено в розгляді даної цивільної справи, в якості третьої особи на стороні відповідачів Надвірнянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

В судовому засіданні представник позивача-адвокат Халус М.М. заявлені позовні вимоги своєї довірительки підтримав в повному об'ємі з підстав, наведених в позовній заяві. Просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. № 11026 від 12.12.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості в сумі 74223,08 грн. в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» таким, що не підлягає виконанню повністю.

Представник відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» в останнє судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений завчасно і належним чином, про що свідчить поштова розписка, про причини неявки чи слухання справи в його відсутність заяви суду не подавав.

Відповідач - приватний нотаріус Боднар І.М. в судове засідання не з'явилася, подала суду заперечення, в якому зазначила, що про будь-які спори, суперечки щодо розміру заборгованості за кредитним договором про стягнення з ОСОБА_3 в користь ПАТ КБ «ПриватБанк», факти визнання боржника обмежено дієздатним, винесені з приводу цього рішення кредитор її не повідомляв, а присутність боржника під час вчинення виконавчого напису не передбачена чинним законодавством. Просить розгляд даної справи проводити у її відсутності та відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачів - Надвірнянський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлений завчасно і належним чином, про що свідчить поштова розписка, про причини неявки чи слухання справи в його відсутність заяви суду не подавав.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11, ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Згідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 286 Інструкції передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи надано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» (далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Судом встановлено, що 10.05.2017 року головним державним виконавцем Надвірнянського РВ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області Римаруком Т.Д. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 53885730 на підставі виконавчого напису про стягнення ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у розмірі 74 223,08 грн. (а.с. 7).

Виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 11026 від 12.12.2016 р., вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., згідно якого остання пропонує стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти у сумі 74 223,08 грн., задовольнивши вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк», а саме: залишок заборгованості за кредитом - 1597,19 грн., залишок заборгованості за відсотками - 18548,33 грн., комісія - 325.29 грн., пеня 48598,79 грн., штраф -3453,48 грн., а всього 72523,08 грн. Витрати пов'язані із вчиненням виконавчого напису - 1700 грн. Всього з урахуванням витрат, пов'язаних з вчиненням виконавчого напису -74223,08 грн. (а.с. 6).

Судом також встановлено, що рішенням Надвірнянського районного суду від 01.11.2007 року заяву ОСОБА_2 задоволено. ОСОБА_3, 1980 року народження обмежено в цивільній дієздатності. Встановлено піклування над ОСОБА_3 та призначено йому піклувальника ОСОБА_2(а.с.4)

02 вересня 2009 року Надвірнянським районним судом винесено судовий наказ про стягнення 10 037,77 грн.заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3 на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк», який 11 вересня 2009 року ухвалою Надвірнянського районного суду скасований.(а.с.82-83)

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності заборгованості, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Як вже зазначалося, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно з п. 4 даного переліку для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а саме: кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями, додаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов'язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов'язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів .

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Зокрема, спростовує безспірність заборгованості боржника той факт, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису в суді розглядається по суті спір щодо розміру цієї заборгованості (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі № 6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі № 6-141цс14).

Оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд приходить до висновку, що виконавчий напис вчинений нотаріусом з порушенням вимог діючого законодавства.

Враховуючи викладене, оскільки оспорюваний виконавчий напис нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, суд вважає за необхідне, задовольняючи позов, визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. При такому вирішенні позову з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у встановленому законодавством розмірі.

На підставі наведеного, ст.ст. 203, 215 ЦК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88,169, 209-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 11026 від 12.12.2016 року, вчинений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною, про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості по кредиту у розмірі 74 223,08 грн. (сімдесят чотири тисячі двісті двадцять три гривні 08 копійок).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» в дохід держави 742,23 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення через Надвірнянський районний суд.

Суддя Флоряк Д.В.

Повний текст рішення виготовлено 18.12.2017 року