справа № 179/1692/17
провадження № 2/179/1457/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2017 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заяваОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди.

Позивач посилається на те, що 28 березня 2017 року сталася пожежа житлового будинку та двох сараїв за адресою с. Чернетчина вул. Миру, 28 Магдалинівського району Дніпропетровської області, які належать на праві приватної власності ОСОБА_4, який помер 20 вересня 2004 року, згідно свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 588343, виданого виконкомом Чернетчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області.

20 березня 2005 року позивач звернулася до Магдалинівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті її батька, ОСОБА_4, який було складено на ім`я позивача, та посвідченого секретарем виконкому Чернетчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області за № 489 від 26 листопада 2002 року.

Внаслідок пожежі вогнем пошкоджено покрівлю, перекриття, стіни житлового будинку та двох сараїв, що підтверджується довідкою Магдалинівського РС ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області № 172 від 11.08.2017 року.

З метою з`ясування факту пожежі, 28 березня 2017 року позивач звернулася із заявою до Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області. В результаті перевірки було встановлено, що в будинку за адресою: с. Чернетчина вул. Миру, 28 Магдалинівського району Дніпропетровської області трапилася пожежа внаслідок необережного поводження з вогнем сусідки позивача ОСОБА_3, яка палила сміття неподалік двору.

Тобто, згідно висновку Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про наслідки перевірки, ОСОБА_3 палила сміття біля двору ОСОБА_1 та у звязку з необережним поводженням з вогнем влаштувала пожежу, внаслідок якої згорів будинок позивача. Даною пожежею ОСОБА_1 було спричинено збитків на суму 50000 (пятдесят) тисяч гривень. Даний факт також підтверджується актом про пожежу від 28 березня 2017 року.

Позивач бажає отримати відшкодування матеріальної шкоди шляхом відшкодування збитків у повному обсязі, оскільки через безвідповідальну поведінку відповідача по відшкодуванню завданих їй збитків, позивач опинилася в скрутному матеріальному становищі.

При таких обставинах, позивач звертається до суду, та прохає стягнути з відповідача збитки завдані в результаті пошкодження її майна внаслідок пожежі в розмірі 50000 грн. 00 коп.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, та прохали їх задовольнити.

Відповідач частково заперечила проти задоволення позову, зазначивши, що заявлена до стягнення сума занадто велика.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що висновком про наслідки перевірки інформації від 07.04.2017 року, складеного ДОП Магдалинівського ВП Новомосковського ГУНП, встановлено, що 28.03.2017 року пожежа в будинку в с. Чернеччина трапилася внаслідок необережного поводження з вогнем ОСОБА_3, що палила сміття неподалік двору. (а. с. 6).

ОСОБА_5 про пожежу від 28 березня 2017 року, пожежею в с. Чернеччина вул. Миру, 20 Магдалинівського району Дніпропетровської області пошкоджено покрівлю, перекриття та стіни на сараї № 1 та № 2, рогозяну покрівлю житлового будинку. Ймовірною причиною пожежі вказано необережне поводження з вогнем під час спалювання сміття громадянкою ОСОБА_3 (а. с. 7).

У довідці № 172 від 11 серпня 2017 року, виданій Магдалинівським РС ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, вказано, що дійсно 28 березня 2017 року сталася пожежа житлового будинку та двох сараїв, які належать на праві приватної власності ОСОБА_4, який помер у 2004 році (відповідно до заповіту № 489 від 26 листопада 2002 року все своє майно заповів ОСОБА_1) за адресою: с. Чернеччина вул. Миру, 28. Внаслідок пожежі вогнем пошкоджено покрівлю, перекриття, стіни житлового будинку та двох сараїв. Ймовірна причина пожежі необережне поводження з вогнем під час спалювання сміття сусідки ОСОБА_3 (а. с. 8).

ОСОБА_5 виписки № 142 від 27 липня 2017 року з погосподарської книги, власником будинку за адресою вул. Миру, 28 с. Чернетчина Магдалинівського району Дніпропетровської області є ОСОБА_4, помер згідно актового запису № 33 від 20 вересня 2004 року, будинок належав йому за життя. (а. с. 9).

Свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок (домоволодіння), видане 24 травня 1991 року, посвідчує, що цілий житловий будинок (домоволодіння), яке розташоване в с. Чернеччина по вул. Миру, 28 Магдалинівського району Дніпропетровської області, належить ОСОБА_4 на праві особистої власності. (а. с. 10).

У заповіті № 489 від 26 листопада 2002 року, посвідченого секретарем виконкому Чернетчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 вказав позивача ОСОБА_1 спадкоємицею всього свого майна. (а. с. 13).

20 вересня 2004 року ОСОБА_4 помер, згідно свідоцтва про смерть серії 1-КИ № 588343, виданого виконкомом Чернетчинської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. (а. с. 14).

Листом № 1338/01-16 від 15 листопада 2017 року державний нотаріус повідомляє, що в Магдалинівській державній нотаріальній конторі 16 березня 2005 року відкрита спадкова справа № 67/2005 після ОСОБА_4, який помер 20 вересня 2004 року. Спадщину прийняла дочка ОСОБА_1, заявою від 16 березня 2005 року за № 88. Свідоцтво про право на спадщину не видавалось. (а. с. 36-41).

У відповідності до ст. 79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб.

Статтями 125, 126 ЗК України визначено, що виникнення права власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

ОСОБА_5 ст. 4, 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягає право власності, зокрема речові права та їх обтяження на земельні ділянки.

У відповідності до ч. 4 ст. 334 ЦК України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем не зареєстровано у встановленому законом порядку право власності на земельну ділянку, у звязку із чим неможливо встановити її належність та межі саме позивачеві.

ОСОБА_5 з ч.6 ст. 59 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Умовами застосування цих норм є завдання шкоди неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв'язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача.

При цьому, у вказаних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди завданої, саме майну позивача та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Акт Магдалинівського РС ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області не містить достеменних даних (вказана ймовірна причина) про причини пожежі та не встановлює винних осіб, що є необхідною умовою при покладенні відповідальності на певну особу. Наявність заповіту на ім`я ОСОБА_1 не може вважатися підтвердженням належності цього майна саме позивачеві.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Всупереч зазначеним вимогам закону позивачем не надано суду доказу на підтвердження наявності вини відповідача у виникненні пожежі, яка сталася 28 березня 2017 року, а також завдання її майну шкоди, тобто не доведено обставину, на яку посилалася позивач як на підставу своїх вимог.

За таких обставин суд приходить до висновку, що із зазначених позивачем підстав, вимоги позивача щодо відшкодування шкоди завданої пожежею є необґрунтованими, не відповідають обставинам справи та не ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, в зв'язку з чим необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук