Троїцький районний суд Луганської області
Справа № 433/1670/17
Провадження №2/433/882/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2017 року

Троїцький районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Певної О.С.,

при секретарі судового засідання Рєзніковій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Троїцьке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з відповідним позовом звернулась позивач, яка в обґрунтування вимог зазначила, що 23 квітня 2016 року померла її мати ОСОБА_4. Після її смерті залишилося спадкове майно у вигляді земельного паю у землях колишнього КСП імені Чапаєва смт. Троїцьке Луганської області, та виділена з нього земельна ділянка площею 8,91 га, розташована на території Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право власності на земельну ділянку серії IV-ЛГ № 081164. При виготовленні державного акту на земельну ділянку оригінал сертифікату на земельну частку (пай) було вилучено. Заповітом від 29.11.2013, посвідченим у Лантратівській сільській раді Троїцького району Луганської області, ОСОБА_4 належу їй земельну ділянку площею 8,91 га заповіла їй, а на земельну частку (пай) заповіту не склала в звязку з вилученням оригіналу сертифікату на земельну частку (пай). Відповідачі, як спадкоємці першої черги, до цього часу жодних дій з прийняття спадщини не здійснили, спадщину не прийняли, письмової відмови від спадщини не склали, вирішити питання про розподіл спадщини добровільно відмовляються. При зверненні до нотаріальної контори з'ясувалося, що без правовстановлюючого документу сертифікату про право власності на земельний пай, прийняття спадщини в нотаріальному порядку неможливе. На підставі, викладеного, просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно.

В судове засідання позивач не з'явилась, суду надала заяву про розгляд справи без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, надали заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутність та визнають позовні вимоги.

Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 2 ст. 158, ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що судовий розгляд справи можливий за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши надані письмові докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання прав.

У відповідності до ст. 20 ЦК України право на захист своїх прав особа здійснює на власний розсуд.

Судом було встановлено, що факт смерті ОСОБА_4 підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД №486003, актовий запис №73 від 26.04.2016 року (а.с. 4).

Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та її померлою матір'ю підтверджується копією свідоцтва про народження серії IV-УР № 1625981 від 15.10.1962 року (а.с. 6).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЕД № 308687 від 26.06.1982, позивач уклала шлюб з ОСОБА_5, про що свідчить зміна її прізвища (а.с.9).

Факт родинних відносин між відповідачем ОСОБА_2 та його померлою дружиною підтверджується копією свідоцтва про одруження серії І-ЯР № 587379 від 12.12.1957 року (а.с. 12).

Факт родинних відносин між відповідачем ОСОБА_3 та її померлою матір'ю підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЕД № 378488 від 13.07.2017 року (а.с. 14).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕД № 427451 від 17.10.1981, відповідач уклала шлюб з ОСОБА_6, про що свідчить зміна її прізвища (а.с.13).

Згідно копії сертифікату на право на земельну частку (па) серії ЛГ № 0039634 від 30.11.1996, ОСОБА_4 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Чапаєва розміром 10,07 в умовних кадастрових га (а.с. 6).

Із вказаного земельного паю виділена земельна ділянка площею 8,91 га в межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області, що підтверджується копією державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ № 081164 (а.с. 5).

Заповітом від 29.11.2013, посвідченим секретарем Лантратівською сільською радою Троїцького району Луганської області, ОСОБА_4 належу їй земельну ділянку площею 8,91 га заповіла ОСОБА_1 (а.с. 7), а на земельну частку (пай) заповіту не склала в звязку з вилученням оригіналу сертифікату на земельну частку (пай).

Заявою від 23.04.2016 ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті її матері ОСОБА_4 (а.с. 8).

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» «Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат», від 23 червня 2005 року № 2709-IV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року.

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту спадкоємці за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 78 Земельного Кодексу України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно ч. 1 п. «г» ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно ст. 131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Відповідно до статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яку ратифіковано Україною 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на вищевикладене, оцінивши всі докази в їх сукупності, враховуючи, що позивач є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_4, відмови від прийняття спадщини не вчиняла, інші спадкоємці позов визнали, а також те, що позивач позбавлена можливості оформити спадщину у встановленому законом нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.1217, 1218, 1220, 1223, 1225, 1261 ЦК України, ст.ст. 78, 81, 131 ЗК України, керуючись ст.ст.10, 11, 57-65, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, яка померла 23 квітня 2016 року, право власності на земельну ділянку, розташовану на території Троїцької селищної ради Троїцького району Луганської області, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ЛГ № 081164, що раніше належала ОСОБА_4 та право на земельну частку (пай) у землях колишнього КСП імені Чапаєва, смт. Троїцьке Троїцького району Луганської області, що раніше на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0039634 належав ОСОБА_4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Луганської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 18 грудня 2017 року.

Суддя О.С. Певна

12.12.17