Номер провадження: 22-ц/785/7207/17
Номер справи місцевого суду: 523/5768/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

при секретарі Гарбуз В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2017 року,

встановила:

У квітні 2017 р. ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі - 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення повноліття донькою ОСОБА_2.

У позові ОСОБА_4 посилалася на те, що 09.08.2003 р. між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу народилися діти - донька ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, та син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10.04.2017 р. шлюб між сторонами розірвано. Діти проживають разом з матірю, знаходяться на її утриманні та вихованні.Відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків з утримання дітей.

Відповідач є здоровою та працездатною особою. Працевлаштований у ТОВ «Пуратос Україна» на посаді регіонального менеджера на півдні України, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02.08.2017 р. стягнуто з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН - НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_7, працює у ТОВ «Пуратос Україна» (м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 115), аліменти з усіх видів доходів щомісяця на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, та на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку щомісячно, з індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН - НОМЕР_2, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_9, до повноліття доньки ОСОБА_8, тобто до - 10 червня 2023 року включно, починаючи з - 21 квітня 2017 року.

З 11 червня 2023 р. стягнуто аліменти з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН - НОМЕР_1, на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі - 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно з індексацією відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, ІПН - НОМЕР_2, зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_10, до повноліття сина ОСОБА_7 тобто до - 25 серпня 2028 р. включно.

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі оскаржує рішення щодо визначення судом часу, з якого присуджено аліменти. Просить рішення суду першої інстанції в оскарженій частині скасувати. Ухвалити нове рішення, яким врахувати сплачені ним грошові кошти у сумі 19 055,29 грн. в якості аліментів на утримання доньки та сина. Посилається на те, що рішення в оскарженій частині ухвалено при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник апелянта у судовому засіданні підтримав викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги. Додатково просив визначити дату початку стягнення аліментів з моменту набрання чинності рішенням суду.

ОСОБА_4 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надала. У судовому засіданні її представник вважала необхідним скаргу відхилити. Рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилалася на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які зявилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Ухвалюючи рішення про стягнення аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими (а. с. 38 - 40).

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наданих сторонами і досліджених судом доказів, дійшов правильного висновку про задоволення позову. Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. 180 - 183 СК України) та процесуального (ст. ст. 11, 60, 179, 212 - 214 ЦПК України) права.

Висновки суду першої інстанції зроблені, відповідні правовідносини між сторонами встановлені на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджений судом доказів.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 09.08.2003 р. (а. с. 8) між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу народилися діти - донька ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, та син - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а. с. 9 10).

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 10.04.2017 р. шлюб між сторонами розірвано. Діти проживають разом з матірю та знаходяться на її утриманні та вихованні.

Відповідач є працездатною особою, працевлаштований у ТОВ «Пуратос Україна» на посаді менеджера по регіону, отримує заробітну плату (а. с. 26). Відомостей про поганий стан здоровя останнього, знаходження на його утриманні інших непрацездатних осіб, матеріали справи не містять.

Між сторонами виникли правовідносини щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття.

За правилами, передбаченими ст. ст. 180 - 183 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Оскільки судом першої інстанції беззаперечно встановлено, що діти знаходяться на утриманні матері, батько дітей регулярної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, є працездатною особою, працевлаштований та отримує заробітну плату, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, має добрий стан здоровя, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення аліментів.

Доводи апелянта щодо визначення судом часу, з якого присуджено аліменти, а саме з часу набрання законної сили рішенням суду, необхідності врахування сплачених ним коштів в якості аліментів на утримання доньки та сина, колегія суддів не приймає до уваги виходячи з наступного.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позов предявлено до суду - 21.04.2017 р. (а. с. 1). Таким чином, доводи апелянта є неспроможними.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги, що утримання дітей є обовязком батька (ст. 180 СК України).

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_5 є безпідставною. Вищевказаних висновків суду першої інстанції вона не спростовує, а тому її треба відхилити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів ОСОБА_5, а також для прийняття доводів апеляційної скарги останнього у суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 серпня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

ОСОБА_3