Провадження номер 2/741/629/17
Єдиний унікальний номер 741/1606/17
РІШЕННЯ

іменем України

13 грудня 2017 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Дикого В.М.,

з участю секретаря с/з Герасимчук Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Мринської об'єднаної територіальної громади в особі Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права на спадкове майно,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Носівського районного суду Чернігівської області з позовною заявою до Мринської об'єднаної територіальної громади в особі Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права на спадкову земельну частку (пай). Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його батько ОСОБА_4. За життя батько набув право на земельну частку (пай) розміром 5,75 умовних кадастрових гектарів, яка перебувала в колективній власності колишнього КСП ім. Стратілата, що знаходиться в с. Селище Носівського району, яка належала йому на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1. Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняла його дружина (мати позивача) ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла. Позивач є єдиним спадкоємцем померлої. Спадщину після її смерті він прийняв. Однак коли він звернувся до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, то отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з тим, що сертифікат на право на земельну частку (пай) зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів уже після смерті ОСОБА_4 Саме тому позивач просив судовим рішенням визнати за ним право на земельну частку (пай) у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5

У судовому засіданні 30 листопада 2017 року позивач ОСОБА_2 та представник позивача ОСОБА_7 підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у змісті позовної заяви, та просили суд їх задовольнити.

13 грудня 2017 року позивач у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву, у якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та розглянути справу в його відсутність.

Представник відповідача Мринської ОТГ в особі Мринської сільської ради Носівського району Чернігівської області в судове засідання не з'явився. Представник відповідача направила до суду заяву, у якій не заперечувала проти задоволення позову та просила справу розглянути без участі представника відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ураховуючи вищенаведене, суд проводить судове засідання без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд робить нижченаведений висновок.

У судовому засіданні встановлено, що згідно із сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія НОМЕР_1 ОСОБА_4 належало право на земельну частку (пай) площею 5,75 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП ім. Стратілата на території Селищенської сільської ради вартістю 104740 грн. 07 коп., що підтверджується копією повідомлення відділу Держгеокадастру у Носівському районі Чернігівської області від 19.10.2017 № 31-25-0.32-1708/172-17 (а. с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 3).

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За життя ОСОБА_4 заповіту не складав, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а. с. 23-27). Отже, спадкоємство після його смерті здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

ОСОБА_5 була дружиною ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а. с. 5), а, отже, спадкоємцем першої черги за законом.

Із копії спадкової справи до майна померлого ОСОБА_4 убачається, що ОСОБА_5 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частини житлового будинку. Інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає (а. с. 29-35).

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а. с. 4).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_5 склала заповіт, яким свій житловий будинок заповідала ОСОБА_2 (а. с. 44).

Належна спадкодавцю земельна частка (пай) охоплена заповітом не була, а, отже, спадкування щодо неї здійснюється за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, його дружина та батьки.

ОСОБА_2 є сином померлої, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 5). А, отже, він є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5

Із копії спадкової справи до майна померлої ОСОБА_2 № 87/2017 убачається, що спадщину після її смерті прийняв ОСОБА_2, подавши до Носівської районної ДНК у шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини. Інший спадкоємець першої черги за законом ОСОБА_8 подала до нотаріальної контори заяву про відмову від прийняття спадщини. ОСОБА_2 отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, земельні ділянки, пенсію (а. с. 41-47).

У судовому засіданні встановлено, що позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом щодо права на земельну частку (пай), оскільки сертифікат на право на земельну частку (пай) виготовлений у порушення вимоги ст. 25 ЦК України, тобто виданий на ім'я ОСОБА_4 після його смерті, що підтверджується копією постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2083/02-31 від 26 вересня 2017 року (а. с. 9).

Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720 від 8 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. У разі смерті члена колективного сільськогосподарського підприємства, що набув права на земельну частку (пай) з дня видачі КСП державного акта на право колективної власності на землю, успадкування права на земельний пай здійснюється за загальними правилами спадкування.

Згідно з ч. 6 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачає, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат, на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

У судовому засіданні встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай), був виданий на ім'я спадкодавця уже після її смерті.

У зв'язку з цим спадкоємець позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину, адже видача дубліката, повторного, нового сертифіката на земельну частку (пай) законодавством не передбачена.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення.

Ураховуючи встановлені обставини та вищенаведені правові норми, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, ч. 2 ст. 197, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

РІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, як спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, право на земельну частку (пай) вартістю 104740 грн. 07 коп. із земель колишнього КСП ім. Стратілата розміром 5,75 умовних кадастрових гектарів, яке належало ОСОБА_4 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 104 від 20 січня 1998 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя В.М. Дикий