Справа № 577/4596/17
Провадження № 2/577/1706/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2017 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

головуючого-судді Гетьмана В.В.,

при секретарі Лиховоз Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа цивільну справу за позовом Конотопського міськрайонного центру зайнятості до ОСОБА_1 про відшкодування незаконно отриманої допомоги по безробіттю,-

В С Т А Н О В И В :

Конотопський міськрайонний центр зайнятості звернувся до суду із даним позовом та просить стягнути з ОСОБА_1 на їх користь 7239,31 грн. незаконно отриманої допомоги по безробіттю. Вимоги обґрунтовують тим, що відповідно до ст.2 Закону України Про зайнятість населення від 01.03.1991 №803-ХІІ (чинного на період перебування на обліку ОСОБА_1В.) безробітними визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які з незалежних від них причин не мають заробітку (трудового доходу) через відсутність підходящої роботи, зареєстровані у державній службі зайнятості, дійсно шукають роботу та здатні приступити до праці. З 12.02.2009 р. Конотопським МЦЗ відповідачу надано статус безробітного з виплатою допомоги по безробіттю відповідно до вищевказаного Закону. Відповідно до пунктів п.п.1, 3, 4 ст.22 та п.1 ст.23 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття ОСОБА_1 призначено виплату допомоги по безробіттю. З 10.02.2010 р. припинено дану виплату та знято з обліку відповідача у звязку з його відмовою від послуг служби зайнятості. Під час опрацювання запиту управління Пенсійного фонду в м.Конотоп та Конотопському районі від 06.07.2015 р. виявлено факт працевлаштування ОСОБА_1 в період перебування на обліку в центрі зайнятості. При проведенні розслідування страхових випадків, відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обгрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітних затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України і Державної податкової адміністрації України №60/62 від 13.02.2009 р., встановлено факт неподання ОСОБА_1 відомостей про обставини, які впливають на умови надання особі статусу безробітного, виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. А саме факт працевлаштування в ПАТ Завод ЗБК ім.Ковалевської та Автобудкомплекс-К в період перебування на обліку в центрі зайнятості та отриманню допомоги по безробіттю. Відповідно до витягів з наказів по ПАТ Завод ЗБК ім.Ковалевської відповідач працював за сумісництвом з 03.11.2008 р. по 31.07.2009 р. Згідно з наказами по ТОВ Автобудкомплекс-К ОСОБА_1 працював на даному підприємстві за сумісництвом з 07.11.2008 р. по 15.02.2012 р. ОСОБА_1 з 03.11.2008 р. належав до категорії зайнятих осіб і не мав права на отримання статусу безробітного та виплату допомоги по безробіттю, чим порушив вимоги ст. 36 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття. Внаслідок чого в період з 13.05.2009 р. по 06.02.2010 р. відповідач незаконно отримав допомогу по безробіттю в розмірі 7239,31 грн., які згідно наказу №19 від 27.07.215 р. Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю останній у визначений 15 денний термін добровільно не повернув. Невідшкодування цих витрат порушує інтереси держави, яка є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом загальнообовязкового соціального страхування на випадок безробіття, що і змусило звернутися з позовом до суду.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення. Просить застосувати позовну давність до виниклих правовідносин і відмовити у задоволенні позову. Крім того, зазначає, що перевірка достовірності даних на підставі яких йому було надано статус безробітного та розпочата виплата допомоги, проведена Конотопським МЦЗ не до надання статусу безробітного, а лише в липні 2015 р., тобто через 5 років після припинення йому виплати.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 12.02.2009 р. ОСОБА_1 звернувся до Конотопського міськрайонного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного та повідомив, що трудовою діяльністю не займається, зобов'язується невідкладно повідомити позивача у випадку працевлаштування (а.с.7, 7 зв.бік). З 12.02.2009 р. відповідачу надано статус безробітного і призначено допомогу по безробіттю (а.с.3-6,31), а 15.02.2010 р. останній звернувся до позивача із заявою про зняття з обліку у зв'язку з відмовою від послуг служби (а.с.8). 06.07.2015 р. позивачем було виявлено факт подання відповідачем недостовірних даних, на підставі яких було прийнято рішення про надання статусу безробітного, а саме встановлено факт перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах з ПАТ «Завод ЗБК ім. С. Ковалевської» в період з 03.11.2008 по 31.07.2009 та з ТОВ «Автобудкомплекс-К» в період з 07.11.2008 по 15.02.2012 (а.с.11-13, 32-34). Конотопським міськрайонним центром зайнятості видано наказ № 19 від 27.07.2015 р. про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю відповідачу в сумі 7 239,31 грн.(а.с. 9-10). Позивач листом від 18.08.2015 р. №1216/04 повідомив відповідача про необхідність повернути кошти, виплачені як допомога по безробіттю. (а.с.36-37), однак кошти повернуті не були.

Згідно Закону України Про зайнятість населення Конотопський міськрайонний центр зайнятості здійснює функції територіального органу виконавчої дирекції Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування на випадок безробіття та виплачує матеріальне забезпечення і надає соціальні послуги, передбачені ст.7 Закону України "Про загальнообов"язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Відповідно до абз.5 ч.1 ст.34 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей поданих особою.

Згідно ч.2 статті 22 Закону України «Про зайнятість населення» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань, зокрема: здійснюють управління та оперативне розпорядження фінансовими ресурсами Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в межах затвердженого бюджету Фонду відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»; здійснюють контроль за використанням коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, застосовують в установленому законодавством порядку фінансові санкції та накладають адміністративні штрафи; забезпечують надання соціальних послуг та виплату матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. У разі виїзду особи, зареєстрованої в установленому порядку як безробітна, за межі України з метою працевлаштування чи здійснення іншої діяльності, спрямованої на отримання прибутку, така особа зобов'язана повідомити про це державну службу зайнятості.

Одним із видів матеріального забезпечення на випадок безробіття згідно із ч.1 ст.7 цього Закону є допомога по безробіттю.

Згідно з п.6.14 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 року № 307 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.2000 року за № 915/5136, (в редакції чинній на час вчинення страхового випадку), якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку.

Відповідно до пп.1 п.5.5 розділу 5 зазначеного Порядку виплата допомоги по безробіттю припиняється, зокрема, у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, пов'язаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як суб'єкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами).

Таким чином, наведені норми припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття безробітних з обліку пов'язують із працевлаштуванням безробітного. Отже, працевлаштування застрахованої особи, яка має статус безробітної, є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обов'язків

Відповідно до ч.3 ст.36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

На переконання суду не підлягає задоволенню клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, що є підставою для відмови в позові.

Згідно до ч.4 ст.38 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття строк давності в разі стягнення штрафних санкцій, передбачених цим Законом та Законом України "Про зайнятість населення" адміністративних штрафів, а також інших видів заборгованості перед Фондом не застосовується.

Крім того, факт неподання ОСОБА_1 відомостей про обставини, які впливають на призначення виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг, позивачем був виявлений за наслідками звернення управління Пенсійного фонду України в м.Конотопі та Конотопському р-ні Сумської обл. 06.07.2015 р. Саме з цього часу розпочинається перебіг строку позовної давності.

Також, на думку суду не заслуговують на увагу твердження відповідача в частині того, що позивач діяв не у спосіб визначений законодавством України під час проведення перевірки достовірності даних на підставі яких йому було призначено допомогу по безробіттю. А саме, таку перевірку необхідно було проводити до надання особі статусу безробітного, а не після того. Час проведення перевірки, за наслідками якої виявлено факт незаконного отримання відповідачем допомоги по безробіттю, будь-яким чином не спростовує законність вимог позивача і не може бути підставою для відмови у їх задоволенні.

Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь Конотопського міськрайонного центру зайнятості 7239,31 грн. допомоги по безробіттю.

Оскільки позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору, на підставі ст.141 ЦПК України, необхідно стягнути з ОСОБА_1 640 грн. судового збору на рахунок Державна Судова адміністрація (код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір») Отримувач коштів:ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код за ; Банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві; Код банку Отримувача: 820019; Рахунок отримувача:0001; Код класифікації Доходів бюджету: 22030106.

Керуючись Законом України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, Законом України Про зайнятість населення, ст.ст. 12, 81, 141, 263, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Конотопського міськрайонного центру зайнятості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь Конотопського міськрайонного центру зайнятості, місце знаходження м.Конотоп Сумської області, вул.Михайла Сусло, 20, (рахунок 0391 ГУДКСУ в Сумській області м.Конотоп, МФО 837013 код 21112588) 7239 (сім тисяч двісті тридцять девять) грн. 31 коп. отриманої допомоги по безробіттю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 640 грн. судового збору на рахунок Державна Судова адміністрація (код класифікації доходів бюджету 22030106 «Судовий збір») Отримувач коштів:ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; Код за ; Банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві; Код банку Отримувача: 820019; Рахунок отримувача:0001; Код класифікації Доходів бюджету: 22030106.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом 30 днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гетьман В. В.