У х в а л а

02 листопада 2017 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2017 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 серпня

2017 року, рішення апеляційного суду м. Києва від 10 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України», громадська організація «Антикорупційний рух В.Наливайченка» про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із указаним позовом, у якому просив суд визнати недостовірною та такою що не відповідає дійсності, порушує права, свободи ганьбить ділову репутацію, честь та гідність

ОСОБА_2 інформацію, розповсюджену в ефірі Національної телекомпанії України на каналі «Першого Національного» ІНФОРМАЦІЯ_1 о 19:41 щодо ОСОБА_2, а саме ««Верховний Суд ухвалив рішення про незаконність приватизації 14 гектарів лісу у Бучі під Києвом. Повідомляє «Антикорупційний Рух». Землю намагався привласнити ОСОБА_2 - екс-комуніст та віце-спікер Верховної Ради. Він у розшуку за державну зраду. Тепер восьмиметровий паркан навколо ділянки звалять. Землю ОСОБА_2 скупив три року тому. Відтоді місцеві активісти через суди намагалися повернути її місту»; зобов'язати відповідача спростувати вказані відомості та принести вибачення шляхом розміщення спростування та вибачення у випуску Новин в такий саме час доби що і було розповсюджено недостовірну інформацію; витрати, пов'язані зі спростуванням інформації, визнаної судом недостовірною та такою, що не відповідає дійсності, порушує права, свободи, ганьбить ділову репутацію, честь та гідність ОСОБА_2, покласти на Національну телекомпанію України; стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір та витрати на правову допомогу; стягнути з Національної телекомпанії України на користь позивача 100 000 грн у якості відшкодування завданої моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на телеканалі Перший національний у програмі «Новини» о 19:41 було розповсюджено негативну та недостовірну інформацію, чим завдано шкоду честі, гідності та діловій репутації ОСОБА_2, а саме: ««Верховний Суд ухвалив рішення про незаконність приватизації 14 гектарів лісу у Бучі під Києвом. Повідомляє «Антикорупційний Рух». Землю намагався привласнити ОСОБА_2 - екс-комуніст та віце-спікер Верховної Ради. Він у розшуку за державну зраду. Тепер восьмиметровий паркан навколо ділянки звалять. Землю ОСОБА_2 скупив три року тому. Відтоді місцеві активісти через суди намагалися повернути її місту».

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано такою, що не відповідає дійсності інформацію, щодо ОСОБА_2, поширену публічним акціонерним товариством «Національна суспільна телерадіокомпанія України» в ефірі телевізійного каналу «Першого Національного» телепередачі «Новини», ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язано публічне акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України» спростувати вказані відомості, в такий саме час доби що і було розповсюджено недостовірну інформацію.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від

25 серпня 2017 року визнано такою, що не відповідає дійсності інформацію, щодо ОСОБА_2 поширену публічним акціонерним товариством «Національна суспільна телерадіокомпанія України» в ефірі телевізійного каналу «Першого Національного» телепередачі «Новини», ІНФОРМАЦІЯ_1 о 19:41, а саме: «що ОСОБА_2 екс-комуніст та віце-спікер Верховної Ради, намагався привласнити землю та перебуває у розшуку за державну зраду. Тепер восьмиметровий паркан навколо ділянки звалять. Землю ОСОБА_2 скупив три року тому. Відтоді місцеві активісти через суди намагалися повернути її місту».

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 10 жовтня 2017 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2017 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 серпня 2017 року в частині визнання недостовірної та спростування інформації, а саме: «Тепер восьмиметровий паркан навколо ділянки звалять. Землю ОСОБА_2 скупив три роки тому. Відтоді місцеві активісти через суди намагалися повернути її місту» скасовано.

В цій частині ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В решті рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2017 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від

25 серпня 2017 року залишено без змін.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, публічне акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України» просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині визнання недостовірної та спростування інформації, а саме: «що

ОСОБА_2 екс-комуніст та віце-спікер Верховної Ради перебуває у розшуку за державну зраду та ухвалити нове рішення в цій частині про відмову у задоволенні позову. В решті оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» ВССУ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги та судовими рішеннями, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що відносно позивача було поширено відомості, що не відповідають дійсності, викладені неправдиво, мають яскраво виражений негативний характер, а також принижують ділову репутацію останнього, тобто порушують немайнові права позивача, а тому підлягають визнанню такими, що не відповідають дійсності. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд виходив з їх необґрунтованості.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції вважав за необхідне зазначити, яка саме інформація є недостовірною та підлягає спростуванню.

Скасовуючи рішення та додаткове рішення суду першої інстанції в частині визнання недостовірної інформації та її спростування щодо вислову «Тепер восьмиметровий паркан навколо ділянки звалять. Землю ОСОБА_2 скупив три роки тому. Відтоді місцеві активісти через суди намагалися повернути її місту», суд апеляційної інстанції виходив з того, що вказана інформація є оціночним судженням та не підлягає спростуванню.

З висновком суду не можна не погодитися з огляду на таке.

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Визнання недостовірною та спростування інформації - «Верховний Суд ухвалив рішення про незаконність приватизації 14 гектарів лісу у Бучі під Києвом. Повідомляє «Антикорупційний Рух». Землю намагався привласнити ОСОБА_2 - екс-комуніст та віце-спікер Верховної Ради. Він у розшуку за державну зраду», а також в частині відмови у відшкодуванні моральної шкоди з підстав відсутності доказів та підтвердження вказаної інформації та завдання позивачу моральних страждань внаслідок оспорювання дій відповідачів.

У відповідності до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Тобто право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Як зазначено в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року № 1 чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків.

Частиною 2 ст. 302 ЦК України передбачено обов'язок особи, яка поширює інформацію, переконатися в її достовірності.

Статтею 201 ЦК України передбачено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), ратифікованої Україною, передбачено право кожного на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів.

Згідно ст.ст. 297, 299 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі, на недоторканність своєї ділової репутації.

Відповідно ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Діючим цивільним законодавством закріплена презумпція добропорядності особи, а тому згідно з положеннями статті 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена про позивача інформація є достовірною, покладається на відповідачів.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від

27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Як роз'яснено в п. 25 вказаної вище постанови Пленуму Верховного Суду України спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повинно проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 грудня 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

За змістом ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовностилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Поширюючи інформацію щодо ОСОБА_2 в частині: «Верховний Суд ухвалив рішення про незаконність приватизації 14 гектарів лісу у Бучі під Києвом. Повідомляє «Антикорупційний Рух». Землю намагався привласнити ОСОБА_2 - екс-комуніст та віце-спікер Верховної Ради. Він у розшуку за державну зраду», відповідачами було порушено права позивача на недоторканість честі, гідності та ділової репутації. При цьому доказів на підтвердження вказаної інформації на виконання вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надано.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій правильно визначились із характером спірних правовідносин, надали обґрунтовану правову оцінку доказам недостовірності поширеної відповідачем інформації щодо ОСОБА_2, яка носить негативний характер щодо позивача та принижує його честь, гідність та ділову репутацію. При цьому судом апеляційної інстанції правильно зазначено, що поширена відповідачем інформація в частині «Тепер восьмиметровий паркан навколо ділянки звалять. Землю ОСОБА_2 скупив три роки тому. Відтоді місцеві активісти через суди намагалися повернути її місту» є оціночним судженням, а тому не підлягає спростуванню.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують та не потребують додаткової перевірки, оскільки судові рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права.

Доводів щодо порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права в частині вирішення позовних вимог про відшкодування шкоди касаційна скарга не містить..

До касаційній скарзі публічне акціонерне товариство «Національна суспільна телерадіокомпанія України» додало клопотання про зупинення виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня

2017 року, додаткового рішення Шевченківського районного суду м. Києва від

25 серпня 2017 року, рішення апеляційного суду м. Києва від 10 жовтня 2017 року.

Клопотання підлягає залишенню без розгляду, оскільки відсутні підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2017 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 серпня

2017 року, рішення апеляційного суду м. Києва від 10 жовтня 2017 року.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2017 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 серпня

2017 року, рішення апеляційного суду м. Києва від 10 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України», громадська організація «Антикорупційний рух В.Наливайченка» про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Клопотання публічного акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України» про зупинення виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18 квітня 2017 року, додаткового рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 25 серпня 2017 року, рішення апеляційного суду м. Києва від 10 жовтня 2017 року, залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович