Справа № 333/6790/17
Пр. № 2/333/2949/17
05 грудня 2017 року м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючої судді Наумової І.Й.,
при секретарі Кунець В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку «Знання», ОСОБА_4 громади м. Запоріжжя, в особі Запорізької міської ради, треті особи без самостійних вимог: Шоста Запорізька державна нотаріальна контора, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, -
Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися своєчасно та належним чином, надали суду заяви, в якіх позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять суд їх задовольнити та розглянути справу за їх відсутності, за участі їх представника.
Представник позивачів ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась, про дату, час, та місце проведення судового засідання повідомлялась своєчасно та належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на фіксації судового процесу не наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку «Знання» повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить розглянути справу за відсутності відповідача ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку «Знання» правонаступника Житлово-будівельного кооперативу «Знання» та задовольнити позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_4 громада м. Запоріжжя, в особі Запорізької міської ради повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (ухвалює заочне рішення). Представник позивачів згідно наданої заяви не заперечує проти такого вирішення справи.
Третя особа Шоста Запорізької державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність.
Третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради в судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомила, про день, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У зв'язку вищевикладеним, на підставі ст.ст. 197, 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивачів, їх представника та відповідачів, третіх осіб в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.
Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.ст. 57, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно корінця ордеру виданого виконавчим комітетом Комунарської районної Ради народних депутатів від 18.05.1988 року за № 505, ордер видано члену ЖБК «Знання» ОСОБА_5 на право зайняття однокімнатної квартири АДРЕСА_1, на підставі рішення загальних зборів членів ЖБК «Знание» від 24.04.1998 №10, затвердженого рішенням виконкому Комунарської районної Ради народних депутатів від 12.05.1988 №131/2.
Факт родинних відносин між ОСОБА_5 та позивачем ОСОБА_1, підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3, виданого Федорівською сільською радою Пологівського району Запорізької області від 02.11.1957 р., актовий запис №68. 13.05.1983 р. позивач після укладання шлюбу з ОСОБА_7 змінила родове прізвище «ОСОБА_5» на шлюбне «ОСОБА_5», що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу серії НОМЕР_4, виданого Комунарським відділом РАГС м. Запоріжжя від 13.05.1983 р., актовий запис №284.
Факт родинних відносин між ОСОБА_5 та позивачем ОСОБА_2, підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5, виданого Сталінським бюро РАГС м. Запоріжжя від 30.05.1960 р., актовий запис №1594.
Відповідно до довідки ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку «Знання» від 14.11.2017 року за №17, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, являлась членом Житлово-будівельного кооперативу «Знання» правоприємник ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку «Знання», 20510306, і їй належить на праві приватної власності однокімнатна АДРЕСА_1 в житловому будинку ОСББ «Знання» по АДРЕСА_1. Вартість квартири в сумі 1327,86 карб. виплачена повністю 01.04.1989 року.
Згідно свідоцтво про смерть, серії НОМЕР_6, виданого 30.09.2001 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Запорізького обласного управління юстиції, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено відповідний актовий запис за № 8615.
Після смерті ОСОБА_5 залишалося спадкове майно у вигляді квартири АДРЕСА_1.
Відповідно до технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_1, виготовленого 22.09.2017 року ФОП ОСОБА_8, вказана квартира складається з 1 кімнати житловою площею 14,5 кв.м., загальна площею 27,72 кв.м.
Відповідно до спадкової справи №276/2002 відкритої Шостою запорізькою державною нотаріальною конторою після ІНФОРМАЦІЯ_7 року ОСОБА_5, звернулись позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, інші спадкоємці відсутні. Спадкодавець ОСОБА_5 заповіту не залишала.
14 вересня 1982 року шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 було розірвано, що підтверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу, виданого 14.09.1982 року Комунарським відділом запису актів громадянського стану м. Запоріжжя, актовий запис №464.
З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії державного нотаріуса Шостої запорізької державної нотаріальної контори Дмитрієвої Н.П. №2688/02-31 від 09.11.2017 року встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після ІНФОРМАЦІЯ_7 року матері - ОСОБА_5, яка проживала за адресою: АДРЕСА_1, із-за відсутності у спадкоємців документу, що посвідчує право власності на спадкову квартиру.
За таких обставин, позивачі не можуть отримати свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно за законом після ІНФОРМАЦІЯ_7 року матері - ОСОБА_5, у позасудовому порядку, через те, що за життя ОСОБА_5 не здійснила державної реєстрації нерухомого майна та не отримала правовстановлюючого документа на спадкову квартиру.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч.2 ст. 16 ЦК України є визнання права.
За змістом п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника.
На підставі ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив.
Відповідно ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Частиною 1 ст. 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Положення ст.ст. 316, 321 ЦК України встановлюють, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 15 Закону України "Про власність" від 07.02.1991р. (введеного в дію з 15 квітня 1991 року) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю зробив свій внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому у користування, набуває права власності на це майно.
Згідно ч. 3 ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.
У відповідності до п. 8 Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р., у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, вона включається до складу спадщини.
У п. 3.2. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" (надалі - лист № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р.) має місце роз'яснення щодо розгляду цивільних спорів, зокрема, у випадку неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз'яснень видно, що не міститься прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна в БТІ.
У п. 3.3. листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. надано роз'яснення, що у разі смерті члена житлово-будівельного, садівницького товариства, якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, але свідоцтво про право власності не отримав, квартира в житлово-будівельному кооперативі та житловий будинок у садівницькому товаристві входять до складу спадщини.
За таких обставин, судом встановлено, що спадкодавець ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, набула право власності на квартиру АДРЕСА_1.
Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги за законом та є такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року, але не здійснення за життя ОСОБА_5 державної реєстрації нерухомого майна та відсутність правовстановлюючого документу на вищевказану квартиру є перешкодою у оформленні спадкоємцями свого права на спадщину через нотаріальні органи.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе визнати право власності позивачів на квартиру АДРЕСА_1 по 1/2 частці за кожним в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року.
Так як, позивачами не заявлено вимоги щодо стягнення судового збору з відповідачів, суд вважає за доцільне її не розглядати.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212, 214, 215,224 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 321, 328, п.11 ч.1 ст. 346, ст.384, 392, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 співвласників багатоквартирного будинку «Знання», ОСОБА_4 громади м. Запоріжжя, в особі Запорізької міської ради, треті особи без самостійних вимог: Шоста Запорізька державна нотаріальна контора, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом -задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер (р.н.о.к.п.п.) НОМЕР_1, право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року.
Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер (р.н.о.к.п.п.) НОМЕР_2, право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_7 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя І.Й.Наумова