АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі: головуючого - Левенця Б.Б.

суддів: Ратнікової В.М., Борисової О.В.,

при секретарі - Куркіній І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2017 року по справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №6-5188/11 виданий 29 березня 2012 року Дніпровським районним судом міста Києва на виконання рішення постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 15 червня 2011 року у справі № 533/11 про стягнення з ОСОБА_1. на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 464193,49 грн. та третейського збору в сумі 5 041,93 грн.

На обґрунтування заяви зазначив, щовказаний виконавчий лист було видано Дніпровським районним судом міста Києва помилково, оскільки третейський суд не мав повноважень розглядати справу про стягнення заборгованості за споживчим кредитом. (а.с.29-31)

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2017 року в задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа № 6-5188/11 виданого Дніпровським районним судом міста Києва 29 березня 2012 року на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 15 червня 2011 року у справі № 533/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 464 193,49 грн. та третейського збору в сумі 5 041,93 грн. відмовлено. (а.с.64-69)

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, заявник просив ухвалу скасувати та визнати виконавчий лист №6-5188/11 виданий 29 березня 2012 року Дніпровським районним судом міста Києва таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування скарги зазначив, що районний суд не врахував вимог законодавства, обставин та доказів, які викладені на обґрунтування заявлених вимог і дійшов помилкових висновків по справі. Крім того, висновки суду суперечать положенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Вказує, що законодавством не передбачено можливості апеляційного оскарження ухвал про видачу виконавчого листа, тому іншої можливості для виправлення помилки суду щодо видачі виконавчого листа, окрім звернення сторони до суду в порядку ст. 369 ЦПК України не встановлено. (а.с.75-78)

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримала скаргу і просила її задовольнити.

Інші особи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином про що у справі є докази. Факт належного сповіщення ОСОБА_1 його представник - ОСОБА_2 не заперечувала і в суді про що свідчить журнал та звукозапис судового засідання. (а.с. 89-90)

Зважаючи на вимоги ч. 6 ст. 74, ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є обов'язковість судового рішення.

За статтею 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно із частиною п'ятою статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 369 ЦПК України, у разі якщо виконавчий лист було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю або частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 15 червня 2011 року у справі № 533/15 позов ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту в сумі 464193,49 грн., а також третейський збір у сумі 5041,93 грн. (а.с.2-4)

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 15 грудня 2011 року було задоволено заяву ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду по справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, видано виконавчий лист на виконання вказаного рішення третейського суду. (а.с.26)

Постановою державного виконавця Комінтернівського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області від 16 червня 2016 року було відкрито виконавче провадження №51338305 з виконання виконавчого листа № 6-5188/11 виданого Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості в сумі 464193,49 грн. та третейського збору в сумі 5 041,93 грн. (а.с.32)

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про третейські суди», рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених Законом.

Рішення третейського суду може бути оскаржено стороною у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Рішення третейськогосуду можебути оскарженета скасованелише зтаких підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішенні питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішенні питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Аналогічні за змістом підстави для скасування третейського рішення передбачені ч. 2 ст. 389-5 ЦПК України.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 15 червня 2011 року у справі № 533/15, а також докази, що ОСОБА_1 оскаржував зазначене рішення третейського суду у встановленому Законом порядку.

Непідвідомчість справи третейському суду, на що посилався апелянт в скарзі, не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, а може бути підставою для розгляду заяви за правилами ст.ст. 389-5, 389-10 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів визнала неспроможними доводи апеляційної скарги про помилкове постановлення ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 15 грудня 2011 року, на підставі якої помилково було видано виконавчий лист на виконання рішення третейського суду.

Оскільки доказів про повну або часткову сплату боргу, а також доказів про помилкову видачу виконавчого листа ОСОБА_1 не надано, оспорюваний виконавчий лист було видано на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 15 червня 2011 року у справі № 533/15, яке в установленому законом порядку не скасовано і підлягає примусовому виконанню, тому, підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відсутні.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвід 04 листопада 1950 року, ратифікованою Законом України від 17 липня 1997 року, визначено право на справедливий суд, згідно якого кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Під час розгляду справи судом, ОСОБА_1 не був позбавлений права на захист, судом були досліджені надані ним докази на підтвердження зазначеного у заяві та судом було надано належну оцінку зазначеним доказам.

Матеріали справи не містять доказів порушення судом положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому колегія суддів відхилила відповідні доводи апеляційної скарги.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Інші доводи апеляційної скарги цих висновків суду не спростовують і не можуть бути визнані підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

При цьому, таке рішення не перешкоджає заявнику звертатися з заявою про скасування вищевказаного рішення третейського суду із зазначених заявником підстав.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 312, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста Києва: Б.Б.Левенець

В.М.Ратнікова

О.В.Борисова

Справа № 22-ц/796/12502/2017

Унікальний номер 6-5188/11

Головуючий у першій інстанції - ВиниченкоЛ.М.

Доповідач Левенець Б.Б.