Ічнянський районний суд Чернігівської області
Справа № 733/1399/17
№ 2/733/735/17
Рішення

Іменем України

"04" грудня 2017 р. Ічнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Карапиш Т.В.

при секретарі Донченко В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ічня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Ічнянського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розміщений в с. Сезьки, вул. Покровська, 21 Ічнянського району Чернігівської області, вказуючи на те, що після смерті ОСОБА_3, 26 квітня 2002 року відкрилася спадщина на дане спадкове майно. Як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_3 своєчасно прийняв спадщину, але не може її належним чином оформити, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами та право власності на даний будинок належним чином не зареєстровано. Просить визнати за ним право власності на дане майно в порядку спадкування.

В судове засідання позивач не зявився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Ічнянського району Чернігівської області в засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить суд справу розглядати без його участі, проти позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно вимог ст.ст. 11, 59, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Здійснюючи правосуддя, відповідно до ст. 4 ЦПК України, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до розяснень Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Як встановлено в судовому засіданні 26 квітня 2002 року помер ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розміщений в с. Сезьки, вул. Покровська, 21 Ічнянського району Чернігівської області.

Спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 являється позивач по справі (а.с.9).

Згідно положень ст. ст. 524,529 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до вимог ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), що діяла на час смерті ОСОБА_3, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

До складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 4 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) цивільні права і обовязки виникають з підстав, передбачених законодавством Союзу РСР і Української РСР, а також з дій громадян і організацій, які хоч і не передбачені законом, але в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують цивільні права і обовязки.

Статтею 13 Закону України «Про власність» передбачено, що одним із обєктів права приватної власності громадян є житлові будинки.

У відповідності із довідкою, виданою КП «Бюро технічної інвентаризації» від 20 квітня 2017 року № 106, житловий будинок, розташований в с. Сезьки, вул. Покровська, 21 Ічнянського району Чернігівської області, значиться за ОСОБА_3 на підставі довідки виконкому ОСОБА_2 сільської ради Ічнянського району Чернігівської області від 21 березня 2017 року № 121 (а.с.6). Відомості про те, що житловий будинок введено в експлуатацію, відсутні. Реєстрація права власності на дане нерухоме майно станом на 31 грудня 2012 року по даним обліку реєстрації документів про право власності на домоволодіння окремих громадян не проводилась (а.с.7).

Постановою Пирятинської районної державної нотаріальної контори від 01 липня 2017 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності на спадкове майно, яке належало ОСОБА_3, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, оскільки житловий будинок, розташований в с. Сезьки, вул. Покровська, 21 Ічнянського району Чернігівської області, не зданий в експлуатацію та не зареєстрований в комунальному підприємстві «БТІ» Ічнянської міської ради на імя спадкодавця (а.с.11).

Таким чином, судом встановлено, що житловий будинок № 21 по вул. Покровській в с. Сезьки Ічнянського району Чернігівської області в установленому законом порядку не зареєстрований, хоча за свого життя ОСОБА_3 мав всі законні підстави для отримання свідоцтва про право власності на будинок, але цього не зробив.

Як роз'яснив судам Вищий спеціалізований суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 року умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_3, який помер 26 квітня 2002 року, Пирятинською районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 63/2004 та видані свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується копією інформаційної довідки із Спадкового реєстру (а.с.10).

Позивач в своїй позовній заяві вказав, що він своєчасно прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, звернувшись до Пирятинської районної державної нотаріальної контори Полтавської області із заявою про прийняття спадщини, де було заведено спадкову справу № 63/2004.

07 вересня 2017 року судом було направлено запит до Пирятинської районної державної нотаріальної контори Полтавської області про надання копії спадкової справи після смерті ОСОБА_3 (а.с.15).

Згідно повідомлення Пирятинської районної державної нотаріальної контори Полтавської області від 15 вересня 2017 року за № 1270/01-16 спадкова справа № 63/2004 після померлого 26 квітня 2002 року ОСОБА_3 передана на зберігання до Полтавського обласного державного нотаріального архіву (а.с.19).

На адресу Полтавського обласного державного нотаріального архіву було направлено запити про наявність спадкової справи № 63/2004, переданої на зберігання Пирятинською районною державною нотаріальною конторою Полтавської області (а.с.25,34-35), але згідно їх повідомлення Полтавський обласний державний нотаріальний архів не має можливості надати інформацію стосовно даної спадкової справи, так як алфавітні книги спадкових справ Пирятинської районної державної нотаріальної контори Полтавської області до архіву не передавались (а.с.32).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме: доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Вивчивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено, що ОСОБА_3 за життя права власності на вищевказане нерухоме майно не набув, оскільки він в установленому законом порядку не зареєстрував даний житловий будинок, хоча за свого життя мав всі законні підстави для отримання свідоцтва про право власності на будинок, але цього не здійснив, а позивачем не надано доказів щодо належності даного будинку спадкодавцю. Також в матеріалах справи відсутні відомості про осіб, які здійснювали поховання ОСОБА_3 та розпорядились його речами.

Отже, якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування, до нього переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Враховуючи вищевикладене та те, що позивач, будучи належним чином повідомлений, жодного разу в судове засідання не з'явився та не надав достатніх доказів, які свідчать про те, що він своєчасно прийняв спадщину та здійснив дії, які необхідні для набуття права власності на вищевказане нерухоме майно, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання за ОСОБА_1 права власності на жилий будинок у порядку спадкування за заповітом.

У звязку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачем при зверненні до суду витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 гривень 00 копійок відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 11,58,60,209 ч.3, 212 215, 223 ЦПК України, ст. ст. 524,529, 548-549 ЦК УРСР від 18.07.1963 року, п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Ічнянського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Т. В. Карапиш