Справа № 461/8421/17
Провадження № 6/461/267/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2017 м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі :

головуючого судді Радченка В.Є.,

при секретарі Сидорак М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львів подання державного виконавця Личаківського ВДВС м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

До Галицького районного суду м. Львова надійшло подання головного державного виконавця Личаківського ВДВС м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

В поданні зазначається, що уЛичаківському відділі державної виконавчої служби м.Львів ГТУЮ у Львівській області перебуває виконавче провадження №54745785 на загальну суму боргу 9564,25 грн. з примусового виконання постанови №1593/20500/17 від 07.06.2017 р., виданого Львівською митницею ДФС України, про стягнення 8500 грн. штрафу з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1

20.09.2017 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії якої скеровано на адресу сторін виконавчого провадження. Виконавець зазначає, що боржник на обліку як пенсіонер не перебуває, рухомим майном, відкритими рахунками у банківських установах не володіє. 20.09.2017 р. Вказує, що в межах виконавчого провадження винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження,на адресу боржника скеровано виклик державного виконавця, однак останній ігнорує повідомлення-виклики державного виконавця, та у Личаківський ВДВ С м. Львів ГТУЮ не з'являвся.

Державний виконавець до суду не прибув. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду подання. Направив суду клопотання про розгляд подання без його участі.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України неявка таких не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

У звязку з неявкою у судове засідання усіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

З огляду на дану норму Конституції України, слід прийти до висновку, що обмеження особи права вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом, є обмеженням її конституційного права на свободу пересування, гарантованого державою.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» встановлено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 19 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують одержання боржником ОСОБА_2 усіх документів, що виносились у процесі виконання виконавчого провадження, які передбачені вимогами Закону України «Про виконавче провадження». Тому твердження державного виконавця про те, що боржник ігнорує його повідомлення-виклики є необгрунтованими. Крім цього, в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов'язання.

"Ухилення" тлумачиться так: 1) відступати, відхилятися, вивертатися; 2) намагатися не робити чого-небудь, не брати участі в чомусь; уникати; 3) навмисно не давати відповіді на запитання або говорити про щось інше.

Отже, значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і виїзду громадянами України та у п. 19 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання".

Головний державний виконавець Личаківського ВДВС м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1не довів, що ОСОБА_2 ухилявся від виконання зобов'язання.

Згідно відповіді ПФУ на запит державного виконавця боржник на обліку як пенсіонер не перебуває. Згідно відповіді із Територіального сервісного центру МВС у Львівській області від 10.10.2017 року боржник рухомим майном не володіє. Згідно відповіді із ДПС України боржник відкритими рахунками у банківських установах не володіє.

Відсутність у боржника можливості сплатити заборгованість та відсутність у нього майна не свідчить про його ухилення від виконання зобов'язання.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377 -1 ЦПК, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. При цьому потрібно врахувати, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

За таких обставин, суд вважає, що заявлене подання є безпідставне, не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, оскільки факт ухилення ОСОБА_2 від виконання ним зобов'язання не є доведеним, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

Враховуючи викладене, та керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст. 217, 377-1 ЦПК України, ст.ст. 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання державного виконавця Личаківського ВДВС м.Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Радченко В.Є.