Справа № 481/247/17
Провадж.№ 4-с/481/5/2017
У Х В А Л А

іменем України

"12" грудня 2017 р. Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, представника заявника ОСОБА_2, стягувача ОСОБА_3, особи, дії якої оскаржуються ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новому Бузі скаргу ОСОБА_5 на рішення та дії головного державного виконавця Новобузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області ОСОБА_4 щодо виконання судового рішення,

Встановив:

24.11.2017 року заявник ОСОБА_5 звернулась до Новобузького районного суду Миколаївської області зі скаргою на рішення та дії головного державного виконавця Новобузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області ОСОБА_6 щодо виконання виконавчого листа № 481/247/17 виданого 14.09.2017 року Новобузьким районним судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 безпідставно набутих коштів у розмірі 27000,00 грн, та судового збору в сумі 640,00 грн. в якій просила визнати неправомірними дії ОСОБА_4 повязані з відкриттям виконавчого провадження, скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження, та зобовязати головного державного виконавця, чи іншу посадову особу державної виконавчої служби, повернути виконавчі листи стягувачу ОСОБА_3

Свої вимоги заявник обґрунтувала тим, що положеннями ст.ст. 3,5 Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що примусове виконання вищезгаданих виконавчих листів належить до компетенції приватного виконавця, а не органів державної виконавчої служби, а тому головний державний виконавець Новобузького РВ ДВС Головного ТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_4 повинен був відповідно до приписів ч.4 ст.4 цього ж Закону повернути виконавчі документи стягувачу.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_2 скаргу підтримав у повному обсязі просив її задовольнити.

Стягувач ОСОБА_3 не погодився із вимогами викладеними у скарзі ОСОБА_5, просив відмовити у її задоволенні.

Головний державний виконавець Станкевич В.О. скаргу не визнав, пояснив, що в даному випадку стягувач мав право звернутися із виконавчими листами як до приватного виконавця, так і до державної виконавчої служби. У головного державного виконавця Станкевича В.О. відсутні були підстави для повернення виконавчих листів ОСОБА_3, а тому скарга є безпідставною і просив суд відмовити у її задоволенні.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 безпідставно набутих грошових коштів у сумі 27000,00 грн та 640 грн 00 коп, суд дійшов до наступного.

Згідно із ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Постановою головного державного виконавця Новобузького РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_4 від 14.11.2017 року було відкрите виконавче провадження за виконавчим листом № 481/247/17, виданим Новобузьким районним судом Миколаївської області 14.09.2017 року про стягнення із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 27000,00 грн

Крім того постановою головного державного виконавця Новобузького РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_4 від 14.11.2017 року було відкрите виконавче провадження за виконавчим листом № 481/247/17, виданим Новобузьким районним судом Миколаївської області 14.09.2017 року про стягнення із ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судових витрат у розмірі 640,00 грн .

Обидві постанови були винесені на підставі заяви стягувача ОСОБА_3 про прийняття виконавчих листів до виконання.

Закон України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначає основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

За приписами ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону.

Відповідно до ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, в тому числі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень

Право вибору пред'явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Таким чином, державним виконавцем Новобузького РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області ОСОБА_4 було відкрито виконавче провадження № 55139024 та № 55138792 на підставі заяви стягувача ОСОБА_3

Також, державним виконавцем було дотримано всіх вимог, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження» при виконанні виконавчих документів - виконавчих листів №481/247/17.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 59-60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене, твердження скаржника щодо неправомірності дій державного виконавця є необґрунтованими, останнім при виконанні виконавчого документа дотримані вимоги Закону України «Про виконавче провадження», що свідчить про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 57-60, 74-76, 169, 209, 212-214, 383-387 ЦПК України, ст. 3, 4, 5, 18, 19 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_5 на рішення та дії головного державного виконавця Новобузького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області ОСОБА_4 щодо виконання судового рішення - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Новобузький районний суд протягом пяти днів з дня оголошення.

Суддя