АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М.КИЄВА
Справа № 757/3159/15-ц Головуючий у суді першої інстанції: ОстапчукТ.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Музичко С.Г., Панченка М.М.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2017 року у цивільній справі за поданням державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління у м. Києві Боголей І.Ю. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_5, заінтересована особа: ОСОБА_7.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2017 року державний виконавець Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління у м.Києві Боголей І.Ю. звернувся до суду з поданням, в якому просив постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_5 до виконання ним зобов'язань за рішенням суду по справі №757/3159/15-ц від 28.03.2016 про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 заборгованості у розмірі 1 382 545,50 грн..

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2017 року задоволено подання державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління у м. Києві Боголей І.Ю. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_5. Встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_5 за межі України до виконання ним своїх майнових зобов'язань за рішенням Печерського районного суду м. Києва №757/3159/15-ц від 28.03.2016 на користь ОСОБА_7 заборгованості у розмірі 1 382 545,50 грн..

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції представник заінтересованої особи ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі представник заінтересованої особи порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та поставлення нової ухвали, якою в задоволенні подання державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління у м. Києві Боголей І.Ю. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_5 відмовити, мотивуючи тим, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції не враховано, що особа, яка має невиконані зобов'язання(як юридична, так і фізична), не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне. В матеріалах справи відсутні докази отримання боржником вимоги державного виконавця.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи ОСОБА_5 - ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги. Занітересована особа (стягувач у виконавчому провадженні) ОСОБА_7 заперечував проти доводів скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Представник Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління у м. Києві Боголей І.Ю. просила ухвалу суду залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи подання Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління у м. Києві Боголей І.Ю. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника за виконавчим провадженням ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив із того, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, яке набрало законної сили та виконується в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Такий висновок суду першої інстанції є правильним.

Відповідно до ст. 124 Конституції судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу (далі - ДВС), яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі "Про виконавче провадження" (далі - Закон ).

Державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням - п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону.

Підстави для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України». Так, зокрема громадянинові України може бути тимчасового відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов′язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов′язань - у п. 5 ч. 1 ст. 6.

Вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та у п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону «Про виконавче провадження, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 борг у розмірі 39 200 доларів США (що становить 934 136,00 грн.), проценту у розмірі 356 031,72 грн., 3% річних в розмірі 88 723,78 грн., судові витрати в розмірі 3 654,00 грн..

Рішення набрало законної сили та 28 березня 2016 року Печерським районним судом м. Києва видано виконавчий лист на виконання судового рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року (а.с. 6-7).

Виконавчий лист позивачем ОСОБА_7 пред'явлено до примусового виконання у Відділ державної виконавчої служби Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління у м. Києві.

20 квітня 2016 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яка надіслана боржнику ОСОБА_5 за адресою зазначеною у виконавчому листі, що підтверджується реєстром рекомендованих відправлень та фіскальним чеком від 28 квітня 2016 року (а.с. 8, 9, 116-118).

В рамках даного виконавчого провадження державним виконавцем здійснені наступні заходи щодо виконання судового рішення.

Так, 21 червня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про розшук майна боржника, а саме: автомобіль марки TOYOTA AVENSIS 1798, 2003 року випуску, № НОМЕР_1 № двигуна:НОМЕР_2, Червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 (а.с.12-13).

21 червня 2016 року на підставі п.4 ч.1 ст. 38, 39 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем зупинено виконавче провадження до розшуку транспортного засобу (а.с. 15-16).

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 15.11.2016 по справі № 757/3159/15-ц визнано неправомірною постанову старшого державного виконавця Печерського районного відділу держаної виконавчої служби м. Києва головного територіального управління юстиції у м. Києві від 21.06.2016 про зупинення виконавчого провадження ВП № 50874515, у зв'язку з цим 14.12.2016 державним виконавцем винесено постанову про скасування процесуального документа «Постанову про зупинення виконавчого провадження» від 21.06.2016 (а.с. 17-22).

З метою встановлення майнового стану боржника державним виконавцем направлено запити до Державної фіскальної служби України, Пенсійного фонду України. Із відповідей вказаних органів вбачається, що інформація стосовно боржника ОСОБА_5 щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня, на обліку в органах ДПС не перебуває, інформації щодо отримання пенсії не знайдено, місце роботи не знайдено, про номери рахунків, відкритих підприємцями інформація відсутня (а.с. 32-40).

Згідно інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником зареєстровано земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна: 00) та квартира АДРЕСА_1.

Надана державним виконавцем інформація, що стосується квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності боржнику ОСОБА_5 свідчить про те, що даний об'єкт перебуває в іпотеці в АКБ «Форум». Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04 грудня 2012 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором ОСОБА_5 перед ПАТ «Банк Форум» звернуто стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно примусове звернення стягнення на вищезазначене нерухоме майно в рамках виконавчого провадження ВП № 50874515 є неможливим (а.с. 26-28, 138-139).

30.01.2017державним виконавцем, керуючись ст. 24 Закону, винесено постанову про доручення проведення перевірки, яку направлено до Оболонського РВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві з метою перевірити інформації зазначену в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на Реєстраційний номер виконавчого провадження: 50874515 нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 14.12.2016, а саме: чи належить земельна ділянка ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна: 00) та провести опис та арешт вказаного майна (а.с. 29-30).

13.05.2017державним виконавцем на підставі статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме: земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна: 00) - а.с. 41-43. Постановою від 23.05.2017 призначено суб'єкта оціночної діяльності для надання звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки. Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку ринкової вартості земельної ділянку за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна: 00) становить 1 275 160,00 грн. (а.с.45-55).

15.05.2017 за вих.№ 9637/12 державним виконавцем направлено виклик боржнику за адресою зазначеною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 (а.с. 61-62).

Виходом державного виконавця за адресою АДРЕСА_1 доступу до приміщення надано не було, жінка яка була в квартирі повідомила через двері, що ОСОБА_5 перебуває за кордоном та повернеться через тиждень, про що складено відповідний акт державного виконавця від 13.10.2017. Для боржника ОСОБА_5 було залишено вимогу державного виконавця про надання письмових пояснень (а.с. 65).

29.06.2017 державним виконавцем направлено пакет документів до ДП «Сетам» для реалізації земельної ділянки належної боржнику за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна: 00).

На підставі наданих Печерським районним відділом державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління у м. Києві доказів судом першої інстанції встановлено, що державним виконавцем здійснені заходи у відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», необхідні для виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 борг у розмірі 39 200 доларів США (що становить 934 136,00 грн.), проценту у розмірі 356 031,72 грн., 3% річних в розмірі 88 723,78 грн., судові витрати в розмірі 3 654,00 грн.

На час пред'явлення подання до суду рішення суду боржником не виконано, інформація про доходи відсутня, транспортні засоби боржника не розшукані, земельна ділянка, що належить боржнику за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна: 00) не реалізована. На вимоги (виклики) державного виконавця боржник ОСОБА_5 не з'являвся до відділу ДВС, письмових поясненнях та документів про доходи та місце роботи, про кошти у гривнях та іноземній валюті, інші цінності; про майно, у тому числі про майно, що перебуває у спільній власності; про майно, що перебуває в заставі/іпотеці; про майнові права, на яке може бути звернуто стягнення; копії паспорта громадянина України та паспорта для виїзду за кордон; довідку про склад сім'ї; документи щодо зареєстрованих осіб в житлових будинках, квартирах, що належать на праві власності не надав.

Такі дії боржника ОСОБА_5 свідчать про здійснення перешкод у вчиненні державним виконавцем дій щодо примусового виконання судового рішення.

Отримана інформації з Державної прикордонної служби України від 19 квітня 2017 року свідчить про те, що майновий стан боржника дозволяє йому більше ніж 50 разів на рік відвідувати закордонні країни: Мінськ, Баку, Стамбул, Франкфурт, Мюнхен (а.с.57-60).

Наведене свідчить про те, що боржник ОСОБА_5, усвідомлюючи свій обов'язок щодо виконання рішення суду, в порушення вимог ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, свідомо не виконує належні до виконання зобов'язання.

Отже, висновок суду першої інстанції щодо ухилення боржника ОСОБА_5 від виконання зобов′язань, покладених на нього судовим рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року, зроблений на підставі наданих доказів та у відповідності з встановленими судом фактичними обставинами справи.

Надана боржником квитанція від 27 листопада 2017 року про часткове погашення боргу не свідчать про систематичний характер виконання судового рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року, оскільки з часу відкриття виконавчого провадження (20 квітня 2016 року) боржником на погашення боргу за виконавчим листом в сумі 1 382 545,50 грн. сплачено лише 10 000,00 грн. Оскільки оплата зазначених коштів проведена через термінал ПАТ «ПриватБанк» в день розгляду справи в суді апеляційної інстанції, тому державний виконавець Боголей І.Ю. та стягувач ОСОБА_7 не змогли перевірити та підтвердити зарахування вказаних коштів на погашення боргу на користь стягувача, про що зазначили у своїх пояснення в судовому засіданні Апеляційного суду м. Києва 27 листопада 2017 року.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_5 про те, що в матеріалах справи відсутні докази отримання боржником вимоги державного виконавця не спростовують факту обізнаності боржника про відкриття виконавчого провадження з виконання судового рішення Печерського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015 року та ухилення боржника від виконання зобов'язання. Як свідчать матеріали справи державним виконавцем у відповідності до вимог статті 31 Закону України «Про виконавче провадження (на час вчинення виконавчої дії) копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 20 квітня 2016 року надіслано боржнику ОСОБА_5 за адресою, зазначеною у виконавчому листі (АДРЕСА_1), що підтверджується реєстром рекомендованих відправлень та фіскальним чеком від 28 квітня 2016 року (а.с. 8, 9, 116-118). Крім того, несвоєчасне отримання боржником через перебування за кордоном вимоги державного виконавця, яка залишена за місцем проживання боржника, що підтверджується актом державного виконавця від 15 червня 2017 року, не позбавляло можливості боржника чи уповноважену особу від імені боржника скористатися правами, наданими їм статтею 32 Законом України «Про виконавче провадження» та звернутися до Печерського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління у м. Києві із заявою про відкладення проведення виконавчих дій.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог процесуального законодавства, а тому апеляційну скаргу слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: