Номер провадження 2/754/6140/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.

за участю секретаря - Грей О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебували у шлюбі з відповідачем з 25 лютого 2009 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1. З січня 2012 року проживають окремо. З того часу відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 33 % від усіх видів його заробітку, починаючи з 23 січня 2012 року і до повноліття дитини.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 повністю підтримала свої позовні вимоги, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення.

Вислухавши пояснення позивачки та відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов′язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 2009 року по даний час.

Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На даний час дитина знаходиться на утриманні матері, яка не працює, доходу не має.

Як встановлено судом, відповідач на даний час не працює, доходу не має.

Враховуючи вимоги діючого законодавства, а також ту обставину, що матеріальну допомогу відповідач не надає, бажання позивачки, щоб відповідач сплачував аліменти в офіційному порядку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується розміру аліментів, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1)стан здоров′я та матеріальне становище дитини;

2)стан здоров′я та матеріальне становище платника аліментів;

3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4)інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Так, в судовому засіданні встановлений та доведений доказами той факт, що неповнолітній ОСОБА_2 знаходиться на утриманні своєї матері - позивачки по справі, у добровільному порядку відповідач не надає допомогу, тому, враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд враховує вимоги статей 182, 183 Сімейного Кодексу України і приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів в частковому відношенні до його заробітку, а саме в розмірі 33 % від усіх видів її заробітку (доходу).

Щодо періоду стягнення аліментів слід зазначити наступне.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

Частиною першою статті 60 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з викладеного вище, відсутності будь-яких доказів з боку позивачки про вжиття нею заходів до стягнення аліментів починаючи з січня 2012 року та ухилення відповідача від їх сплати, а перешкод позивачці для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів не було, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимоги в частині періоду стягнення аліментів з 23 січня 2012 року, а відтак, врахувавши те, що відповідну позовну заяву позивачкою подано лише 27 вересня 2017 року, що підтверджується відміткою загальної канцелярії суду (а.с. 1), відповідно до ст. 191 СК України саме від дня пред'явлення позову підлягають відрахуванню аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання їх дитини.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640, 00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст. 180-184, 191 Сімейного Кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 33 % від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27 вересня 2017 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 640, 00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Головуючий: