Справа № 495/5895/17
№ провадження 2/495/2688/2017
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

13 грудня 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Савенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Салганської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом та за законом ,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися з позовом до суду до Салганської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом та за законом, та уточнивши 07.12.2017 року свої позовні вимоги остаточно просять суд визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 право власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку площею 4,83 га ( яка складається з земельної ділянки площею 4,45 га з кадастровим номером НОМЕР_1 та земельної ділянки площею 0,38 га з кадастровим номером НОМЕР_2) розташованої на території Салганської сільської ради, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_3, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 17.03.2004 року; визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 право власності на спадкове майно, а саме - земельну ділянку площею 4,83 га (яка складається з земельної ділянки площею 4,46 га з кадастровим номером НОМЕР_4 та земельної ділянки площею 0,37 га з кадастровим номером НОМЕР_5), розташована на території Салганської сільської ради, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 17.03.2004 року, вказуючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла спадкодавець - ОСОБА_4.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді земельних ділянок, а саме: земельної ділянки, площею 4,83 га ( яка складається з земельної ділянки площею 4,45 га з кадастровим номером НОМЕР_1 та земельної ділянки площею 0,38 га з кадастровим номером НОМЕР_2) розташована на території Салганської сільської ради, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 17.03.2004 року ; земельної ділянки, площею 4,83 га ( яка складається з земельної ділянки площею 4,46 га з кадастровим номером НОМЕР_4 та земельної ділянки площею 0,37 га з кадастровим номером НОМЕР_5), розташована на території Салганської сільської ради, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 17.03.2004 року.

Відповідно до заповіту від 16.10.2003 року ОСОБА_4, своє право на земельну частку (пай) із земель колективної власності ВАТ «ім. 28 червня» згідно сертифікату серії НОМЕР_7 виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 07.02.2002 року вона заповідала своєму онукові - ОСОБА_1

Проте, ще за життя ОСОБА_4 на підставі зазначеного сертифікату виділила земельну ділянку в натуру та отримала державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією на підставі рішення від 01.12.2003 року за № 1663/2003.

Позивач ОСОБА_1 бажає прийняти спадщину за заповітом у вигляді земельної ділянки площею 4,83 га ( яка складається з земельної ділянки площею 4,45 га з кадастровим номером НОМЕР_1 та земельної ділянки площею 0,38 га з кадастровим номером НОМЕР_2) розташованої на території Салганської сільської ради, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_3, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 17.03.2004 року після померлої, звернувся до нотаріуса стосовно отримання свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із тим, що у заповіті спадковою масою було визначено право на земельну частку (пай) із земель колективної власності ВАТ «ім. 28 червня» згідно сертифікату серії НОМЕР_7 виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 07.02.2002 року.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 не може оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, що і стало підставою для звернення до суду з вищевказаним позовом.

Інша земельна ділянка площею 4,83 га (яка складається з земельної ділянки площею 4,46 га з кадастровим номером НОМЕР_4 та земельної ділянки площею 0,37 га з кадастровим номером НОМЕР_5), розташована на території Салганської сільської ради, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належала ОСОБА_6, яка була матір'ю ОСОБА_4, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6, виданого Білгород - Дністровською районною державною адміністрацією 17.03.2004 року.

Представник позивачів зазначає, що оскільки на день смерті ОСОБА_6 разом із нею постійно проживала та була зареєстрована ї дочка ОСОБА_4, яка на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 не встигла оформити спадщину після матері, тому вона вважається такою, що фактично прийняла спадщину.

Позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4 та є спадкоємцем першої черги згідно ст.1261 ЦК України. Оскільки ОСОБА_2 на момент смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_6 проживав та був зареєстрований з ними, то він, як стверджує представник позивачів, вважається таким, що фактично прийняв спадщину у сенсі розуміння ч.3 ст. 1268 ЦК України.

ОСОБА_2 погоджується з тим, що ОСОБА_4 заповідала свою земельну ділянку площею 4,83 згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 17.03.2004 року своєму онукові ОСОБА_1 і згодний з тим, щоб він успадкував та оформив її на себе.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_3 також є спадкоємцем першої черги до майна померлої ОСОБА_4, оскільки є її сином, проте надав заяву, згідно якої відмовляється вчиняти будь-які дії в нотаріальному чи в судовому порядку відносно спадщини.

За таких обставин, як стверджує представник позивачів, враховуючи те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями за заповітом та за законом до майна померлої ОСОБА_4, вони і звернулись до суду за захистом своїх прав.

Позивачі в судове засідання не з'явились, від ї представника надійшла заява, відповідно до якої вона позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, розглянувши справу у її відсутність .

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, в матеріалах справи наявна заява про те, що виконавчий комітет сільської ради не має заперечень проти задоволення позовних вимог, та просить розглядати справу без присутності представника ради.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи наявна його заява відповідно до якої просить справу розглядати за його відсутність, позовні вимоги підтримує. визнає та заперечень не має.

Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що дійсно ІНФОРМАЦІЯ_1 померла спадкодавець - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8, виданим Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області /л.с.5/.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 4,83 га у межах згідно з планом( яка складається з земельної ділянки площею 4,45 га з кадастровим номером НОМЕР_1 та земельної ділянки площею 0,38 га з кадастровим номером НОМЕР_2), розташована на території Салганської сільської ради, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій згідно державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_3, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 17.03.2004 року/л.с.16-19/.

З матеріалів справи вбачається, що за життя ОСОБА_4 склала заповіт 16.10.2003 року, відповідно до якого на випадок своєї смерті зробила розпорядження: належне їй право на земельну частку (пай) у землі яка знаходиться в колективній власності ВАТ «ім. 28 червня» згідно сертифікату НОМЕР_7, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 07.02.2002 року заповідала у власність - ОСОБА_1 /л.с.11/.

Як встановлено в ході судового розгляду, ОСОБА_1 є онуком померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про його народження та свідоцтвом про народження його матері /л.с.8,10/.

Сертифікат серії НОМЕР_7, виданий Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 07.02.2002 року, дійсно на момент складання заповіту надавав право ОСОБА_4 на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ВАТ «ім. 28 червня», розміром 4,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), проте згодом 01.12.2003 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією було видано розпорядження № 1663/2003 року «Про передачу в натуру земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право приватної власності на землю громадянам, власникам сертифікатів» згідно списку, до якого входила ОСОБА_4 /л.с.12-15/.

Тож, на підставі вказаного розпорядження, ОСОБА_4 виділила в натуру свою земельну частку (пай) та одержала державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 /л.с.16-19/.

У відповідності до листа Білгород-Дністровської районної державної адміністрації № П-266/1813 від 21.04.2017 року, зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Тож, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_7, виданий Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 07.02.2002 року на ім'я ОСОБА_4 не дійсний. Єдиним документом, що посвідчує право власності на зазначену земельну ділянку є державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданий 17.03.2004 року.

Листом Білгород-Дністровської районної державної нотаріальної контори № 1575/02-17 від 25.11.2017 року відмовлено представнику ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку у зв'язку із тим, що ОСОБА_1 було заповідано право на земельну частку (пай) в землі, що перебуває у колективній власності ВАТ «ім. 28 червня», проте на момент відкриття спадщини такого майна вже не існує у зв'язку із поділом землі, що перебувала у колективній власності в натурі, у результаті чого утворився новий об'єкт цивільного обороту - земельна ділянка. На вказану земельну ділянку заповіту надано не було.

Вказані правовідносини регулюються вимогами ст.1216,1218,1223,1297 ЦК України.

Так, відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) , до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або заповітом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини як визначено у ст.81 ч.1 Земельного кодексу України.

Згідно із нормами ст. 25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» та ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» право на земельну частку (пай) та право на земельну ділянку, яка виділена в натурі (на місцевості), можуть бути об'єктом спадкування.

Відповідно до вимог ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай).

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25.10.2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю.

З матеріалів справи вбачається, що спадкова справа до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 не заводилась. Заданими Спадкового реєстру спадкова справа до майна вказаної особи не зареєстрована.

Таким чином, враховуючи те, що іншого заповідального розпорядження спадкодавиця ОСОБА_4 не залишила, а на момент складання заповіту вона мала лише право на земельну частку (пай) яка перебуває у колективній власності ВАТ «ім. 28 червня», розміром 4,7 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), проте згодом виділила вказану земельну частку (пай) у натуру на підставі розпорядження від 01.12.2003 року Білгород-Дністровської районної державної адміністрації № 1663/2003 року та одержала державний акт на право приватної власності серії НОМЕР_3, та керуючись чинним законодавством, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 має право на спадщину на земельну ділянку площею 4,83 га ( яка складається з земельної ділянки площею 4,45 га з кадастровим номером НОМЕР_1 та земельної ділянки площею 0,38 га з кадастровим номером НОМЕР_2) розташованої на території Салганської сільської ради, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_3, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 17.03.2004 року, а отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно вимог про визнання за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 права власності на спадкове майно, а саме - земельну ділянку площею 4,83 га (яка складається з земельної ділянки площею 4,46 га з кадастровим номером НОМЕР_4 та земельної ділянки площею 0,37 га з кадастровим номером НОМЕР_5), розташована на території Салганської сільської ради, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 17.03.2004 року, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що земельна ділянка площею 4,83 га у межах згідно з планом (яка складається з земельної ділянки площею 4,46 га з кадастровим номером НОМЕР_4 та земельної ділянки площею 0,37 га з кадастровим номером НОМЕР_5), розташована на території Салганської сільської ради, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належала ОСОБА_6 згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 17.03.2004 року /л.с.23-26/.

ОСОБА_6 є рідною матір'ю померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та бабусею ОСОБА_2, що підтверджується відповідними свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження /л.с.6,22/.

Позивач бажає прийняти спадщину на вищевказану земельну ділянку, проте зазначає, що його матір ОСОБА_4 хоча й фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_6, проте юридично не оформила свої спадкові права.

Згідно довідки № 262, виданої Бритівською сільською радою, 22.05.2017 року, ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на день смерті постійно проживала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 /л.с.28/.

У відповідності до довідки, виданої Бритівською сільською радою 22.05.2017 року, згідно запису по господарського книги № 17 по с. Вигон о/р № НОМЕР_9 на день смерті ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1, разом з нею були зареєстровані та проживали: донька ОСОБА_4, син - ОСОБА_3, син - ОСОБА_2 та син ОСОБА_7

У відповідності до довідки, виданої 14.03.2017 року Бритівською сільською радою, згідно запису по господарського книги № 17 по с. Вигон о/р № НОМЕР_9 на день смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою АДРЕСА_1 разом з нею були зареєстровані та проживали: син - ОСОБА_3, син - ОСОБА_2 та син ОСОБА_7

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 надав письмову заяву 03.10.2017 року, відповідно до якої відмовляється приймати, оформляти та вчиняти будь-які інші дії в нотаріальному чи в судовому порядку відносно спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач у своєму позові зазначає, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_10 від 13.04.2017 року.

У відповідності до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, та з урахуванням того, що позивач ОСОБА_2 був зареєстрований та проживав разом із спадкодавицею ОСОБА_4 за однією адресою на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується відповідними довідками сільської ради, та з урахуванням того, що інші спадкоємці за законом до майна померлої ОСОБА_4 відсутні, в той же час сама померла ОСОБА_4 прийняла спадщину на спірну земельну ділянку у сенсі розуміння ч.3 ст.1268 ЦК України після смерті своєї матері ОСОБА_6, проте за життя не встигла юридично оформити свої права, то суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині визнання за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 права власності на спадкове майно, а саме - земельну ділянку площею 4,83 га (яка складається з земельної ділянки площею 4,46 га з кадастровим номером НОМЕР_4 та земельної ділянки площею 0,37 га з кадастровим номером НОМЕР_5), розташована на території Салганської сільської ради, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 17.03.2004 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню .

За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Салганської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом та за законом підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 1216-1218, 1225, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст. 10,11, 60, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Салганської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом та за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 право власності на спадкове майно, а саме земельну ділянку площею 4,83 га у межах згідно з планом ( яка складається з земельної ділянки площею 4,45 га з кадастровим номером НОМЕР_1 та земельної ділянки площею 0,38 га з кадастровим номером НОМЕР_2) розташованої на території Салганської сільської ради, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю, серії НОМЕР_3, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 17.03.2004 року.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 право власності на спадкове майно, а саме - земельну ділянку площею 4,83 га у межах згідно з планом (яка складається з земельної ділянки площею 4,46 га з кадастровим номером НОМЕР_4 та земельної ділянки площею 0,37 га з кадастровим номером НОМЕР_5), розташована на території Салганської сільської ради, що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_6, виданого Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією 17.03.2004 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: