АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6182/17 Головуючий 1 інст. - Малихін О.О.
Справа № 630/466/16-ц
Категорія: договірні Доповідач - Котелевець А.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Швецової Л.А.,

за участю секретаря - Огар І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором апеляційною скаргою Сокуренко Євгена Сергійовича - представника Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Люботинського міського суду Харківської області від 19 вересня 2017 року,

у с т а н о в и в:

В липні 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») в особі свого представника Сафіра Федіра Олеговича звернулося у суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На обґрунтування вимог, з урахуванням уточнень, позивач вказав, що 26 серпня 201 року укладено договір № б/н, відповідно до умов якого ПАТ КБ «Приватбанк» надало ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок в розмірі 7 000 грн. 00 коп. зі сплатою 2,5% щомісячно на суму залишку заборгованості за користування кредитом та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач погодився на те, що заява на отримання кредиту разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку становить між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» договір про надання банківських послуг.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 23 травня 2016 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 24 752 грн. 47 коп. (заборгованість за кредитом -23 097 грн. 69 коп.; а також штрафів: 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 1 154 грн. 88 коп. (процентна складова).

Указану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача в судовому порядку.

ОСОБА_1 позов не визнав, посилаючись на те, що з його карткового рахунку було знято 10 900 грн. 78 коп. невідомою особою.

Рішенням Люботинського міського суду Харківської області від 19 вересня 2017 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

В апеляційній скарзі Сокуренко Євген Сергійович - представник ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нову постанову про задоволення позову в повному обсязі. Зокрема зазначає, що відповідач сам передав конфіденційну інформацію про його картковий рахунок третім особам.

Відповідач рішення суду першої інстанції не оскаржив, своїх заперечень на апеляційну скаргу не надав.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що вина відповідача в порушенні зобов'язань за кредитним договором відсутня, що виключає відповідальність ОСОБА_1 по оплаті відсотків за користування кредитом та неустойки.

Однак погодитись з таким висновком не можна, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи; порушив норми процесуального права; неправильно застосував норми матеріального права; висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначені вимоги закону залишились поза увагою суду першої інстанції.

Матеріали справи свідчать, що 26 серпня 201 року укладено договір № б/н, відповідно до умов якого ПАТ КБ «Приватбанк» надало ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок в розмірі 7 000 грн. 00 коп. зі сплатою 2,5% щомісячно на суму залишку заборгованості за користування кредитом та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач погодився на те, що заява на отримання кредиту разом з умовами та правилами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою та тарифами банку становить між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» договір про надання банківських послуг.

26 травня 2015 року до ПАТ КБ «Приватбанк» надійшло платіжне доручення ОСОБА_1 про переказ коштів у розмірі 10 900 грн. 00 коп.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 23 травня 2016 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 24 752 грн. 47 коп. (заборгованість за кредитом - 23 097 грн. 69 коп.; а також штрафів: 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 1 154 грн. 88 коп. (процентна складова).

Заперечуючи проти позову, відповідач посилався на те, що з його карткового рахунку було знято 10 900 грн. 78 коп. невідомою особою.

На підставі протоколу Люботинського відділу міліції Харківського районного відділу з обслуговування Харківського району та міста Люботин Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Харківській області від 26 травня 2015 року заява ОСОБА_1 про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, прийнята та 27 травня 2015 року внесена до ЄРДР (а. с. 92).

Із виписки за період з 01 січня 1999 року по 01 листопада 2016 року вбачається, що здійсненню операції від 26 травня 2015 року передувало успішне проходження авторизації, а саме - введення реквізитів картки та отримання та введення ОТП-паролю «PASSWORD».

Всі проплати були здійснені в мережі інтернет на сайті PORTMONE.COM.UA.TELEKO, KYIV.

Згідно з частиною 1 постанови Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» авторизація - це процедура отримання дозволу на проведення операцій з використанням електронного платіжного засобу; код авторизації - набір цифр або букв і цифр, який формується і надається емітентом або юридичною особою - учасником платіжної системи, яка діє за його дорученням, за результатами авторизації.

Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунок клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1% суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку від 30 квітня 2010 року № 223, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Оскільки для підтвердження операції відповідачем отримано та введено одноразовий ОТП-пароль, який і завершив транзакцію, підстав для відмови в позові у зв'язку з відсутністю вини відповідача в порушенні зобов'язань за кредитним договором у суду першої інстанції не було.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 625 ЦК України).

Сума заборгованості складається з наступного: заборгованість за кредитом - 23 097 грн. 69 коп.; штрафів: 500 грн. 00 коп. (фіксована частина) та 1 154 грн. 88 коп. (процентна складова).

Анкета-заява особисто підписана ОСОБА_1

Згідно з пунктом 3.1. Умов і правил надання банківських послуг для надання послуг банк відкриває клієнту карткові рахунки, видає клієнту картки, їх вид і строк дії визначено в заяві та в Пам'ятці клієнта, підписанням якого клієнт і банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладання Договору є дата відкриття рахунку, зазначена в розділі «Відмітки Банку» заяви.

Останній платіж за кредитом було здійснено 20 квітня 2015 року в розмірі 65 грн. 00 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості на а. с. 117-118.

Позов пред'явлено 27 липня 2016 року, тобто в межах строку позовної давності.

Разом з тим, щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафів (фіксованої частини та процентної складової) судова колегія керується таким.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина 2 статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, а саме пунктом 8.6. передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов'язань за цим договором більш ніж на 120 днів клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. 00 коп. + 5% від суми позову.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення.

З огляду на це, позов в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 1 154 грн. 88 коп. грн. 01 коп. штрафу (процентної складової) задоволенню не підлягає.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про часткове задоволення позову ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитом в розмірі 23 097 грн. 69 коп. та 500 грн. 00 коп. штрафу (фіксованої частини).

За правилами частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджену судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Судові витрати, понесені позивачем, документально підтверджуються: за подачу позовної заяви - в розмірі 1 378 грн. 00 коп.; за подачу апеляційної скарги - в розмірі 1 515 грн. 80 коп. (а. с. 1, 185).

З урахуванням пропорційності до розміру задоволених позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню в розмірі 2 758 грн. 65 коп. із розрахунку: 23 598 грн. 00 коп. х 100 : 24 753 грн. 00 коп. = 95,33% х 2 893 грн. 80 коп. (1 378 грн. 00 коп. + 1 515 грн. 80 коп.) : 100.

Керуючись статтями 374, 376 ч. 1 п. 1, п. 4, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Сокуренка Євгена Сергійовича - представника Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Люботинського міського суду Харківської області від 19 вересня 2017 року скасувати та ухвалити нову постанову.

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість в загальному розмірі 23 597 грн. 69 коп. (двадцять три тисячі п'ятсот дев'яносто сім грн. 69 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 2 758 грн. 65 коп. (дві тисячі сімсот п'ятдесят вісім грн. 65 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2017 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

Л.А.Швецова