Справа № 127/4148/17 Провадження № 22-ц/772/2765/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 48 Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої судді Голота Л.О.,

суддів Зайцева А.Ю., Рибчинського В.П.,

за участю секретаря судового засідання Топольська В.О.,

та з участю : позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 29 вересня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

Позов обґрунтував тим, що 10.06.2011 року між позивачем та ОСОБА_4 був укладений шлюб. 13.07.2011 року вони з дружиною придбали будинок та земельні ділянки площами 0,1000 га та 0,0380 га за адресою: м. Вінниця, вул. Левадна, 3, про що були нотаріально оформлені договори купівлі-продажу. Нерухомість була оформлена на відповідача ОСОБА_4, а він надавав згоду на укладення договору купівлі-продажу.

Крім того, під час шлюбу сторонами був придбаний автомобіль марки «Опель Вектра», 2001 року випуску, який 08.12.2011 року був зареєстрований на відповідача. Даний автомобіль вона 27.09.2016 року фактично продала, а договір купівлі-продажу оформила шляхом видачі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 довіреності на право розпорядження автомобілем, яка була посвідчена нотаріально. Відповідно до висновку експерта експертно-наукового центру «Експертиза» №119Е-01/17 від 08.02.2016 року, середня ринкова вартість автомобіля марки «Опель Вектра», 2001 року випуску, на вторинному ринку України станом на 27.09.2016 року складає 157 404,60 грн. На даний час місцезнаходження спірного автомобіля невідоме.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11.11.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. За взаємною згодою здійснити поділ майна відповідач відмовляється.

Виходячи з наведеного, положень ст. ст. 60, 62, 69-71 СК України, ст. 357 ЦК України, ОСОБА_2, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

1) визнати за ним право власності на ? частину житлового будинку з господарськими спорудами площею 104,0 кв. м., житловою площею 53,1 кв. м., прибудову «а», ганку «Б», сараю «Д», огорожі 1-2, що знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Левадна, 3;

2) визнати за ним право власності на ? частку земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер :03:048:034, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Левадна, 3/Нагірна 30а;

3) визнати за ним право власності на ? частку земельної ділянки площею 0,0380 га, кадастровий номер :03:048:035, цільове призначення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Левадна, 3/Нагірна 30а;

4) стягнути з ОСОБА_4 компенсацію вартості його частки на автомобіль OPEL VECTRA, 2001 року випуску, яка складає 78702,30 грн.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.09.2017 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку «А» загальною площею 104,0 кв.м., житловою площею 53,1 кв.м., з прибудовою «а», ганком, гаражем «Б», сараєм «Б1», сараєм «Д», огорожею 1-2, що знаходяться за адресою м. Вінниця, вул. Левадна, 3 і зареєстровані за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 13.07.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_9 за № 1281.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,1000 га, кадастровий номер :03:048:034, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Левадна, 3/Нагірна 30а і належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 13.07.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_9 за № 1285.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,0380 га, кадастровий номер :03:048:035, цільове призначення для ведення садівництва, яка знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Левадна, 3/Нагірна 30а і належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 13.07.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_9 за № 1289.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості частки автомобіля «Опель Вектра», 2001 р.в., шасі (кузов, рама) W0L0JBF в сумі 78702,30 грн.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 6079,02 грн.

Не погоджуючись із рішенням суду в частині стягнення з відповідачки частини вартості автомобіля, представник ОСОБА_4 ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині стягнення з відповідачки частини вартості автомобіля OPEL VECTRA, 2001 року випуску, в сумі 78702,30 грн. скасувати і в цій частині в позові відмовити.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідачки на користь позивача частини вартості автомобіля OPEL VECTRA, 2001 року випуску, в сумі 78702,30 грн. не відповідає положенням ст. ст. 213, 214 ЦПК України.

У справі встановлено, що шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище «Любчич») Л.О. був зареєстрований 10.06.2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького МУЮ Вінницької області, актовий запис № 1051.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 11.11.2016 року у справі № 127/17538/16-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірваний.

У період шлюбу сторонами було придбане майно на ім`я ОСОБА_4, а саме :

- житловий будинок «А» загальною площею 104,0 кв.м., житловою площею 53,1 кв.м., з прибудовою «а», ганком, гаражем «Б», сараєм «Б1», сараєм «Д», огорожею 1-2, що за адресою м. Вінниця, вул. Левадна, 3, вартістю 225 000 грн. Дане майно зареєстроване за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 13.07.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_9 за № 1281 (а.с. 27-28).

- земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :03:048:034, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Левадна, 3/Нагірна 30а, за 293000 грн., на підставі договору купівлі-продажу від 13.07.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_9 за № 1285 (а.с. 29-30);

- земельну ділянку площею 0,0380 га, кадастровий номер :03:048:035, цільове призначення для ведення садівництва, яка знаходиться за адресою м. Вінниця, вул. Левадна, 3/Нагірна 30а, за 18000 грн., на підставі договору купівлі-продажу від 13.07.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_9 за № 1289 (а.с. 31-32);

- автомобіль «Опель Вектра 2.2», зеленого кольору 2001 р.в., шасі (кузов, рама) W0L0JBF, який 13.08.2011 року поставлений на тимчасовий облік, 08.12.2011 року було видано свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля за ОСОБА_4

У судових засіданнях сторони визнали той факт, що спірний автомобіль був придбаний за суму 9300 доларів США.

Також установлено, що згідно облікової картки на транспортний засіб (а.с. 13) від 27.09.2016 року, автомобіль «Опель Вектра», легковий седан-В, зеленого кольору 2001 р.в., шасі (кузов, рама) W0L0JBF, АВ3106ВК, був знятий з обліку ОСОБА_4 (ІПН, ІНФОРМАЦІЯ_1, прож.: ІНФОРМАЦІЯ_2), для реалізації.

27.09.2016 року ОСОБА_4 видала на імя ОСОБА_7 та ОСОБА_8 нотаріально посвідчену довіреність на право розпорядження автомобілем.

У судовому засіданні ОСОБА_4 пояснила, що автомобіль часто ламався і потребував ремонту, а тому і був проданий за 3 000 доларів США з відома та погодження позивача.

Відповідно до висновку експерта №119Е-01/17 від 08.02.2016 року експертно-наукового центру «ЕКСПЕРТИЗА» середня ринкова вартість автомобіля OPEL VECTRA, 2001 року випуску, на вторинному ринку України станом на 27.09.2016 року складала 157404,60 грн.( еквівалент 6076 доларів США)

Вирішуючи спір та задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи сторонами було визнано, що будинок і земельні ділянки були придбані у період шлюбу, джерелом набуття цього майна були кошти подружжя, одержані від продажу власного майна.

Суд також виходив з того, що оскільки ні позивачем, ні відповідачем достовірно не доведено, що автомобіль придбавався лише за особисті кошти одного з подружжя, власні кошти з рахунків знімались напередодні і позивачем і відповідачем, тому суд дійшов висновку, що автомобіль є їх спільною сумісною власністю. Проте, оскільки на момент припинення ведення спільного господарства (січень 2016 року) автомобіль залишався у власності ОСОБА_4 і у вересні 2016 року вона розпорядилась автомобілем на власний розсуд, без згоди позивача ОСОБА_2, доказів того, що кошти були використані в інтересах сім`ї відповідачка не надала, тому на користь позивача суд стягнув грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля, згідно висновку експерта № 119Е-01/17.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 303 ЦПК України перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в частині стягнення з відповідачки 1/2 частки вартості автомобіля OPEL VECTRA, 2001 року випуску, в сумі 78702,30 грн. в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення в зазначеній частині з порушенням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в даній частині з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.

Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму ст. 60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками, як час набуття майна та кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття).

Норму статті 60 СК України застосовано правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам.

Таким чином, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися обєктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до обєктів права спільної сумісної власності подружжя.

Аналогічна правова позиція, викладена Верховним Судом України в постанові від 05.04.2017 року у справі № 6-399цс17, яка має враховуватися судами України відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України.

Висновок суду першої інстанції про те, що оскільки ні позивачем, ні відповідачем достовірно не доведено, що автомобіль придбавався лише за особисті кошти одного з подружжя, так як власні кошти з рахунків знімались напередодні і позивачем, і відповідачем, а тому спірний автомобіль є їх спільною сумісною власністю, судова колегія вважає передчасним, з огляду на таке.

У справі встановлено і не оспорюється сторонами, що 06.06.2011 року позивачем було знято кошти з поточного рахунку в банку в сумі 3500 доларів США.

Окрім цього, 13.07.2011 року сторони відповідно до договорів купівлі-продажу придбали житловий будинок і дві земельні ділянки, сплативши відповідно 37000 доларів США (позивач) та 30000 доларів США (відповідачка).

Також установлено і не заперечується позивачем, що відповідачка 28.07.2011 року повністю розрахувалась із продавцем будинку, після продажу її особистої квартири за 61000 доларів США.

03.08.2011 року ОСОБА_4 з депозитного рахунку в ПАТ «Сведбанк» одержувала кошти в сумі 7000 доларів США та 12.08.2011 року в сумі 3000 доларів США (а.с. 93-95).

13.08.2011 року відповідачкою був придбаний автомобіль «Опель Вектра 2.2», зеленого кольору 2001 р.в., шасі (кузов, рама) W0L0JBF, та поставлений на тимчасовий облік, 08.12.2011 року було видано свідоцтво про реєстрацію даного автомобіля за ОСОБА_4

Таким чином, саме відповідачкою незадовго до купівлі автомобіля була знята з особистого рахунку сума, яка у повній мірі покривала витрати на купівлю автомобіля.

Висновок суду першої інстанції про те, що ОСОБА_4 не довела, що автомобіль був придбаний лише за її особисті кошти, судова колегія вважає безпідставним, оскільки позивачем не надано суду беззаперечних доказів того, що спірний автомобіль був придбаний також за його особисті кошти, а також не доведено та не надано логічних пояснень тому, яка була необхідність до наявної у відповідачки на день купівлі автомобіля усієї суми докладати ще й кошти позивача у розмірі 3500 доларів США.

Зокрема, доказів того, що зняті позивачем кошти 06.06.2011 року в сумі 3500 доларів США, тобто ще за два місця до придбання відповідачкою спірного автомобіля, були витрачені ним саме на придбання автомобіля 13.08.2011 року, а не на придбання житлового будинку та земельних ділянок 13.07.2011 року, позивачем суду не надано.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доказів які б підтверджували, що кошти в сумі 3500 доларів США були витрачені позивачем саме на придбання автомобіля OPEL VECTRA, 2001 року випуску, позивачем суду не надано.

Згідно з ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Натомість, відповідачкою надано виписки по особову рахунку в ПАТ «Сведбанк», з яких вбачається, що напередодні придбання спірного автомобіля нею було знято 10000 доларів США, а 13.08.2011 року було придбано автомобіль та оформлено на своє імя.

Таким чином, судова колегія вважає, що позивачем не доведено відповідно до положень ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_4 компенсації вартості його частки автомобіля OPEL VECTRA, 2001 року випуску, яка складає 78702,30 грн., тоді як відповідачкою доведено придбання спірного автомобіля за її особисті кошти, тому спірний автомобіль не належить до спільного сумісного майна сторін, а був особистою власністю ОСОБА_4

За огляду на наведене, рішення суду в частині стягнення з відповідачки на користь позивача 1/2 частини вартості автомобіля OPEL VECTRA, 2001 року випуску, в сумі 78702,30 грн. підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про відмову в задоволенні позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_4 компенсації вартості частки позивача на автомобіль OPEL VECTRA, 2001 року випуску.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому відповідно до положень ч. 1 ст. 303 ЦПК України апеляційним судом не перевіряється.

Ураховуючи положення ч. 5 ст. 88 ЦПК України, з ОСОБА_2 слід стягнути на користь ОСОБА_4 судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 866 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6задовольнити.

РішенняВінницького міського суду Вінницької області від 29 вересня 2017 року в частині стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості частки автомобіля «Опель Вектра», 2001 р.в., шасі (кузов, рама) W0L0JBF в сумі 78 702,30 грн. скасувати та в цій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати понесені при сплаті судового збору в сумі 866 гривень.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак воно може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Підпис Л. О. Голота

Судді: Підпис А. Ю. Зайцев

ОСОБА_12 Рибчинський

Згідно з оригіналом

Головуючий Л. О. Голота