Справа № 368/1645/17
Провадження № 2/368/712/17
Рішення

Іменем України

(Заочне)

"14" грудня 2017 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Гребеневич А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кагарлик справу за позовом ОСОБА_1 до Кагарлицької міської ради Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

позивач просить суд визначити причини пропуску ОСОБА_1 шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлої 10.01.2006 року ОСОБА_2 поважними та встановити додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої 10.01.2006 року ОСОБА_2 та встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме, що ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_2, посилаючись на те, що 10.01.2006 р. померла ОСОБА_2.

За життя ОСОБА_3, згідно державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 147112 від 18.10.2004 р, належала земельна ділянка площею 4,1860 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кагарлицької міської ради Кагарлицького району Київської області.

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

При житті ОСОБА_3 заповіт на все своє майно, в тому числі вищезазначену земельну ділянку, складено не було.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1262 Цивільного кодексу України у другу чергу право на спадкування за законом, мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Після смерті ОСОБА_2 із спадкоємців першої черги не залишилось. Залишився спадкоємець другої черги він, рідний брат, ОСОБА_1. Інших спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_3 не залишилось.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 не складала заповіт, спадкоємців першої черги не залишилось, він як спадкоємець другої черги успадковує всю спадщину померлої, в тому числі і вищевказану земельну ділянку.

У звязку з відкриттям спадщини ОСОБА_3 він у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_3

На даний час звернувшись до нотаріальної контори для заведення спадкової справи нотаріус пояснив йому, що ним пропущений строк на прийняття спадщини ОСОБА_2, про що йому написав лист.

У зв'язку з тим, що ним було пропущено визначений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої 10.01.2006 року ОСОБА_3 нотаріус йому відмовив у прийнятті заяви та порекомендував звернутись до суду для визначення додаткового строку на подачу заяви про прийняття спадщини згідно ст. 1272 Цивільного кодексу України.

Згідно із ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК Україну.

Причини пропуску ним шестимісячного строку для прийняття спадщини наступні:

●він після смерті ОСОБА_2 не подав вчасно заяву про прийняття спадщини, оскільки йому не було відомо, що після ОСОБА_3 залишилась земелька ділянка. Лише після закінчення шести місяців. Він дізнався, що є державний акт ОСОБА_2, згідно якого вона має у власності земельну ділянку. Але коли він звернувся до нотаріальної контори, то йому роз'яснили, що він мав звернутись із заявою про прийняття спадщини після ОСОБА_3 протягом шести місяців після її смерті тому строк на прийняття спадщини ним був пропущений та без його поновлення він не може оформити спадщину.

Крім того, відсутність правових знань у нього відносно законодавчих вимог щодо подачі заяви про прийняття спадщини у шестимісячний строк також призвело до пропуску цього строку.

Вищезазначені причини пропуску ним строку для подачі заяви про прийняття спадщини, на його думку, є поважними та можуть бути визнанні такими судом.

Крім цього, нотаріусом було відмовлено йому в оформленні спадщини, яка залишилась після ОСОБА_3, оскільки відсутнє свідоцтво про народження ОСОБА_4, що виключає можливість встановлення родинних відносин між ним та ОСОБА_2

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про становлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до п. 1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника.

Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Факт того, що він та ОСОБА_2, брат та сестра, підтверджується доданими до позовної заяви документами, а також вказані обставини можуть підтвердити свідки.

Представник відповідача в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи був повідомлений завчасно, про що свідчить розписка про отримання судової повістки, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене належним чином, а тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних в справі матеріалів.

Суд, вислухавши позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, та свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

10 січня 2006 р. померла ОСОБА_2.

Факт смерті підтверджується свідоцтвом про смерть № 3 від 10.01.2006 року, зареєстрованим Соболівською сільської ради Брусилівського району Житомирської області.

За життя ОСОБА_3, згідно державного акту про право власності на земельну ділянку серія ЯБ № 147112 від 18.10.2004 р., належала земельна ділянка площею 4,1860 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кагарлицької міської ради Кагарлицького району Київської області.

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

При житті ОСОБА_3 заповіт на все своє майно, в тому числі вищезазначену земельну ділянку, складено не було.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Спадкоємцем спадкового майна, яке належало померлій ОСОБА_2, згідно положень частини 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України, став позивач ОСОБА_1, єдиний спадкоємець за законом.

Після смерті ОСОБА_2, яка померла 10.01.2006 року та проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкова справа не заводилась.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

В пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Оскільки суд вважає, що причини названі позивачем можна визнати поважними, а тому суд задовольняє позовні вимоги позивача та визначає ОСОБА_1 шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлої 10.01.2006 року ОСОБА_2 поважними та встановити додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої 10.01.2006 року ОСОБА_2.

Що стосується родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, то слід зазначити наступне.

Позивач ОСОБА_1 народився 28.06.1974 року в м. Українка Обухівського району Київської області, про що було видано свідоцтво про народження серії І-БК № 256946.

Спадкодавець ОСОБА_1 Нурзіда Наільївна народилася 27 серпня 1971 року в РСФСР, про що було видано свідоцтво про народження.

Спадкодавець ОСОБА_5 пізніше мала інше прізвище ОСОБА_2, про що свідчить видане свідоцтво про смерть на ОСОБА_2

Позивач не може підтвердити родинні відносини між ним та ОСОБА_2, а саме, що ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_2

Враховуючи вищезазначені обставини, виникла необхідність встановити родинні відносини між позивачем та ОСОБА_2

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про становлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до п. 1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтвердили, що позивач ОСОБА_1 померлій ОСОБА_2 є рідним братом.

На підставі вивчених судом матеріалів справи, з'ясованих обставин справи, які досліджені доказами, суд встановив, що встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не суперечить закону та направлене на захист інтересів та прав позивача у справі, а тому і в цій частині задовольняє позовні вимоги позивача та встановлює факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме, що ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_2.

На підставі викладеного та керуючись Законом України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат», ст. 1272 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» , затверджена наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кагарлицької міської ради Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити причини пропуску ОСОБА_1 шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлої 10.01.2006 року ОСОБА_2 поважними та встановити додатковий строк у три місяці для подачі заяви про прийняття спадщини після померлої 10.01.2006 року ОСОБА_2.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а саме, що ОСОБА_1 є рідним братом ОСОБА_2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.І. Шевченко