Справа № 505/3275/17
Провадження № 2/505/1627/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2017 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Нікітішина В.П.

при секретарі Шевчук С. В.

за участі: позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення батьківства та стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, 04 грудня 2017 року до суду з цим позовом, та просила ухвалити рішення суду, яким визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3; зобовязати Подільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області внести зміни у актовий запис № 201 від 16 травня 2017 року про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме: у графі «батько» замість «Руденко Артем Володимирович» записати «ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2», та видати нове свідоцтво про народження дитини; стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на її користь аліменти на утримування дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову та до повноліття дитини, тобто до 10 травня 2035 року; стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на її користь кошти на її утримання у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення донькою ОСОБА_3 трирічного віку, тобто до 10 травня 2020 року.

Підставою цьому вказувала те, що у 2016 році вона перебувала у фактичних стосунках з відповідачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2. Від цих стосунків 10 травня 2017 року вона народила доньку ОСОБА_3. Проте, після народження дитини їх стосунки з відповідачем погіршились та він відмовився визнавати себе батьком дитини.

Запис про батька дитини був вчинений з її слів, відповідно до ст.135 СК України, оскільки відповідач відмовився визнавати себе батьком дитини.

На даний час відповідач не визнає себе батьком дитини, аліменти не сплачує, тому вона змушена звернутись до суду з цим позовом. Вона пропонувала відповідачу мирно позасудовим шляхом вирішити дане питання, проте він відмовився.

В ході підготовчого засідання позивачка зменшила вимоги позову та просила не розглядати позовну вимогу щодо стягнення з відповідача на її користь коштів на її утримання. В іншому позов підтримала.

Відповідач в ході підготовчого засідання позов визнав та підтвердив, що він дійсно є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та не заперечував у стягненні аліментів.

Вислухавши сторони, покази свідка та дослідивши представлені докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.128 Сімейного Кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до п.4 Постанови, справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. У таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК, приймаються до судового розгляду, якщо:

- дитина народжена матір'ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім'я та по батькові дитини записано за вказівкою матері (ч. 1 ст. 135 СК);

- у разі смерті матері, а також за неможливості встановити місце її проживання запис про неї та про батька дитини вчинено за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров'я, в якому народилася дитина (ч. 1 ст. 135 СК);

- батьки дитини невідомі і запис про них у Книзі реєстрації народжень учинено за рішенням органу опіки та піклування (ч. 2 ст. 135 СК).

Встановлено, що 10 травня 2017 року в м. Подільську Одеської області у ОСОБА_1 народилась донька ОСОБА_3.

Подільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області здійснив актовий запис № 201 від 16 травня 2017 року згідно ч.1 ст.135 СК України, за яким батьками дитини записано ОСОБА_1 та ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_2 визнає себе батьком дитини.

Проте, відомості про батька малолітньої дитини записані зі слів матері на підставі ч.1 ст.135 СК України, оскільки він з ОСОБА_1 перебували в фактичних стосунках без реєстрації шлюбу.

Допитана судом у якості свідка позивачка під страхом кримінальної відповідальності суду показала, що вона з ОСОБА_2 перебувала у фактичних відносинах з 2016 року, від яких народилась дитина. Батьком дитини є саме відповідач, оскільки вона на той час не перебувала ні з ким іншим у відносинах, крім відповідача. Проте, відповідач з відповідачем до народження дитини вони посварились, через що відомості про батька малолітньої дитини записані зі слів матері на підставі ч.1 ст.135 СК України.

За положеннями ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

За таких обставин суд приходить до висновку, що саме відповідач, а не хто-небудь інший, є батьком дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, і його данні як батька дитини мають бути внесені до актового запису про народження цієї дитини.

Від проведення судової генетичної експертизи щодо встановлення батьківства сторони відмовились, оскільки у них немає будь-яких сумніві стосовно батька дитини, яким є відповідач у справі.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан платника аліментів.

Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (далі постанова), за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України, при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому суд бере до уваги положення п.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної ради України №789-Х11 від 27.02.1991 року, згідно якого «в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини».

Тому оскільки питання аліментів сторонами у добровільному порядку не врегульовано та беручи до уваги в першу чергу інтереси дитини, та враховуючи визнання позову відповідачем, з відповідача слід стягнути аліменти у судовому порядку в розмірі визначеному у позові.

Одночасно суд роз'яснює сторонам, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно ч.1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Тому стягнення аліментів слід рахувати з 04.12.2017 року.

З урахуванням всіх обставин справи, суд вважає за необхідне допустити стягнення аліментів негайно у межах платежу за один місяць.

Згідно вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно вимог ч.4 ст.200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд знаходить всі підстави для ухвалення за результатами підготовчого провадження рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 81, 89, 141,200, 206, 263265,430 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Зобовязати Подільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області внести зміни у актовий запис № 201 від 16 травня 2017 року про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, а саме: у графі «батько» замість «Руденко Артем Володимирович» записати «ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4».

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн:НОМЕР_1, який проживає за адресою:ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_2, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримування дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого законом на дитину відповідного віку, починаючи з 04 грудня 2017 року та до повноліття дитини, тобто до 10 травня 2035 року.

Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Су д д я

Повне судове рішення складено 28.12.2017 року.