Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2382/17
Провадження № 2/376/1190/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2017 р. Сквирський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Клочка В.М.

з участю секретаря Якштас А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сквира цивільну справу за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Сквирського району Київської області про оскарження рішення ОСОБА_2 сільської ради від 15.04.2016 року №4.6-08-07,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Сквирського району Київської області про оскарження рішення ОСОБА_2 сільської ради від 15.04.2016 року №4.6-08-07.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначив, що на підставі рішення Сквирського районного суду від 03.11.2015 року, він набув у власність житловий будинок №55 по вул. Новоселицька, в с. Мала Михайлівка Сквирського району в порядку спадкування після смерті баби ОСОБА_3 Крім будинку в користуванні баби позивача перебувала земельна ділянка, загальною площею 0,60 га, що стверджено довідкою сільської ради від 10.12.1991 року.

11.03.2016 року позивачем було подано заяву до ОСОБА_2 сільської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення в приватну власність земельної ділянки площею 0,60 га, з якої для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства 0,35 га по вул. Кірова, 55 в с. Мала Михайлівка Сквирського району Київської області.

Рішенням сесії ОСОБА_2 сільської ради №4.3-08-07 від 15.04.2016 року «Про надання дозволу гр.. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в межах населеного пункту села ОСОБА_4 на території ОСОБА_2 сільської ради Сквирського району Київської області», позивачу ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку даного проекту.

Рішенням сесії №4.6-08-07 від 15.04.2016 року «Про надання дозволу ОСОБА_1 в користування земельної ділянки , площею 0,2413 га із земельного запасу сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту села Мала Михайлівка вул. Новоселиця на території ОСОБА_2 сільської ради Сквирського району Київської області» ОСОБА_1 надано в користування земельну ділянку, площею 0,2413 га із земельного запасу сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту села Мала Михайлівка вул. Новоселиця на території ОСОБА_2 сільської ради Сквирського району Київської області.

Позивач не погоджується з вищевказаним рішенням та просить суд визнати незаконним та скасувати рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради.6-08-07 від 15.04.2016 року «Про надання дозволу ОСОБА_1 в користування земельної ділянки , площею 0,2413 га із земельного запасу сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту села Мала Михайлівка вул. Новоселиця на території ОСОБА_2 сільської ради Сквирського району Київської області».

В судове засідання позивач ОСОБА_1 незявився, надав до канцелярії суду заяву, якою позов підтримав повністю та просив його задоволити з наведених в ньому підстав.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради, незявився, надав до канцелярії суду заяву, якою позов визнав повністю та просив провести розгляд справи без його участі.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1, що на підставі рішення Сквирського районного суду від 03.11.2015 року, він набув у власність житловий будинок №55 по вул. Новоселицька, в с. Мала Михайлівка Сквирського району в порядку спадкування після смерті баби ОСОБА_3 Крім будинку в користуванні баби позивача перебувала земельна ділянка, загальною площею 0,60 га, що стверджено довідкою сільської ради від 10.12.1991 року.

11.03.2016 року позивачем було подано заяву до ОСОБА_2 сільської ради про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення в приватну власність земельної ділянки площею 0,60 га, з якої для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства 0,35 га по вул. Кірова, 55 в с. Мала Михайлівка Сквирського району Київської області.

Рішенням сесії ОСОБА_2 сільської ради №4.3-08-07 від 15.04.2016 року «Про надання дозволу гр.. ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки в межах населеного пункту села ОСОБА_4 на території ОСОБА_2 сільської ради Сквирського району Київської області», позивачу ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку даного проекту.

Рішенням сесії №4.6-08-07 від 15.04.2016 року «Про надання дозволу ОСОБА_1 в користування земельної ділянки , площею 0,2413 га із земельного запасу сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту села Мала Михайлівка вул. Новоселиця на території ОСОБА_2 сільської ради Сквирського району Київської області» ОСОБА_1 надано в користування земельну ділянку, площею 0,2413 га із земельного запасу сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту села Мала Михайлівка вул. Новоселиця на території ОСОБА_2 сільської ради Сквирського району Київської області.

При цьому, сільська рада, як відповідач по справі, не заперечувала проти задоволення позову та не оскаржувала його в апеляційному порядку.

Статтями 116, 118 ЗК України визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності.

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 ЗК, ст. 377 ЦК до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього власника (землекористувача).

Частиною 2 статті 1225 ЦК України встановлено, що до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

З огляду та наведене, суд приходить до висновку, що під час винесення оскаржуваного рішення були порушені права ОСОБА_5 на користування земельною ділянкою.

Частиною 3 ст. 158 ЗК України визначено, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.

Це ж вбачається і з Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до ст. 26 ч. 1 п. 34 якого, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст. 19 ч. 2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 155 ЗК України в разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ч. 2 статті 77 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» спори про поновлення порушених прав юридичних і фізичних осіб, що виникають в результаті рішень, дій чи бездіяльності органів або посадових осіб місцевого самоврядування, вирішуються в судовому порядку.

Відповідно до ст. 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Згідно ст. 12 Земельного кодексу України здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства на території сіл покладено на відповідні сільські ради.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Рішенням ОСОБА_2 сільради від 15.04.2016 року № 4.3-08-07 йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою.

Звертаючись до суду з наведеним позовом ОСОБА_1 зазначив, що фактично належний йому будинок розташований на земельній ділянці, яка рішенням сесії передана йому лише у користуванням.

В силу ст.116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.

Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод.

Згідно зі статтею 121 Земельного кодексу України, держава може передати громадянинові не більше двох гектарів для ведення особистого сільського господарства, для ведення садівництва не більше 0,12 га. На будівництво житлового будинку в місті і селах виділяють різні площі землі, в селі можна одержати не більше 0,25 га, в селищах не більше 0,15 га, а в місті 0,1 га. Для дачного будівництва в законі передбачено не більше 0,1 га і для гаража не більш 0,01 га. Безкоштовно приватизовувати можна кожну з видів ділянок тільки один раз, незалежно від того, чи є земля у членів родини.

Оскільки відповідно до листів №132/24-15 від 15.12.2015 року, №С-33/0-41/6-17 від 25.01.2017 року Головного управління Держгеокадасту у м. Києві Позивач ОСОБА_1 не використав своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки, що гарантується йому Конституцією України та Земельним Кодексом України позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог та заперечень.

На підставі наведеного, керуючись ст. 10, 11, 60, 213-215, 218, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Сквирського району Київської області про оскарження рішення ОСОБА_2 сільської ради від 15.04.2016 року №4.6-08-07 - задоволити.

Визнати незаконним та скасувати рішення сесії ОСОБА_2 сільської ради.6-08-07 від 15.04.2016 року «Про надання дозволу ОСОБА_1 в користування земельної ділянки , площею 0,2413 га із земельного запасу сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту села Мала Михайлівка вул. Новоселиця на території ОСОБА_2 сільської ради Сквирського району Київської області».

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Сквирський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення - з моменту отримання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасовано.

Суддя: