Справа №: 398/5396/15-ц
провадження №: 2/398/79/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"14" грудня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого - судді Ковальової О.Б.,

за участі: секретаря Дудченко О.Ю.,

представників: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Олександрія цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Олександрійської районної державної лікарні ветеринарної медицини про стягнення доплати до посадового окладу за особливо шкідливі умови праці, -

в с т а н о в и в:

позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, де просить стягнути з відповідача на її користь доплату за шкідливі умови праці за 2011, 2012, 2013 та 2014 роки, на загальну суму 18 342,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що з 18.09.2006 року працює на посаді провідного лікаря серолога. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 1998 року №1960, посада лікаря серолога відноситься до посад спеціалістів (у тому числі керівників) та інших працівників підприємств, установ і організацій державної ветеринарної медицини, безпосередньо зайнятих на роботах з особливо шкідливими умовами парці, яким може встановлюватись доплата в розмірі до 24 відсотків посадового окладу.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 1998 року №1960, директором районної державної лабораторії було видано наказ №12 від 30.05.2008 року відповідно до якого встановлено надбавку до 24 відсотків посадового окладу працівникам.

Протягом 2011-2014 років доплата за шкідливі умови праці не проводилась, тому виникла заборгованість на загальну суму 18342,00 грн.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав зазначених в позові, крім того пояснивши, що у вищевказаний період проводилась атестація робочих місць через кожні 5 років, а саме в 2008 році, 2012 р. та у 2017 р. Вона ще в 2011 році побачила, що цієї доплати немає, але з врахуванням тієї ситуації, що склалася на роботі, вона до суду не зверталась. Відповідно до її розрахунку виникла заборгованість на загальну суму 18342,00 грн.. Керівником наказів про проведення доплати за шкідливі умови праці не виносилось. До січня 2011 року їм платили цю доплату в розмірі 5%.

Представник позивача також підтримав позовні вимоги та просить їх задовольнити, так як вважає, що відповідач навмисне допустив порушення законодавства щодо оплати праці.

Представники відповідача позов не визнали. Представник ОСОБА_3 надав письмове заперечення та пояснив, що відповідно до п. 1 постанови КМУ №1960 від 11.12.1998р. «Про умови оплати праці працівників підприємств, установ і організацій державної ветеринарної медицини», на яку як на підставу своїх вимог посилається ОСОБА_5, працівникам підприємств, установ і організацій державної ветеринарної медицини безпосередньо зайнятим на роботах із шкідливими умовами праці і на роботах з особливо шкідливими умовами праці, провадяться доплати в розмірі відповідно до 12 і до 24 відсотків посадового окладу за переліком посад згідно з додатками 1 і 2.

Пунктом 1 додатку 2 до вказаної постанови до числа працівників, яким провадяться доплати в розмірі до 24 % посадового окладу, віднесені, зокрема, лікарі ветеринарної медицини серологічного відділу.

За умовами п. 4 ПКМУ № 1960 від 11.12.1998р. оплата праці працівників підприємств, установ і організацій державної ветеринарної медицини має здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України і місцевих бюджетів, передбачених на утримання зазначених підприємств, установ і організацій, а також за рахунок надходжень з інших джерел доходів, одержання яких передбачено відповідними нормативно-правовими актами.

Таким чином можливість виплати працівникам доплати за особливо шкідливі умови праці законодавцем поставлена у пряму залежність від наявності коштів відповідних бюджетів або інших надходжень, одержання яких передбачено відповідними нормативно-правовими актами.

При цьому протягом спірного періоду відповідач не мав відповідних надходжень, що зумовило неможливість виплати відповідної доплати, й такі дії райветлікарні не порушують вимог чинного законодавства та в підтвердження цих обставин надав докази.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що відповідно до наказу №25 параграфу №2 від 18.09.2006 року по Олександрійській лабораторії ветеринарної медицини - ОСОБА_4 прийнята в лабораторію ветеринарної медицини на посаду провідного лікаря серолога (а.с.5).

Наказом №12 по Олександрійській державній лабораторії ветеринарної медицини від 30.05.2008 року було затверджено перелік робочих місць, професій та посад працівникам, яким підтверджується право: пільгового пенсійного забезпечення, щорічної додаткової відпустки, скороченого робочого тижня, доплати до 24 відсотків посадового окладу (додатки №1-4) (а.с. 4, 34).

В додатку №3 до наказу №54 від 15.11.2012, який до суду не надано, зазначено перелік робочих місць, професій та посад Олександрійської районної держлабораторії ветмедицини, працівникам яких підтверджується право на доплату за безпосередню зайнятість на роботах із шкідливими та особливо шкідливими умовами праці в розмірі 24%, де зазначено серологічний відділ: провідний лікар ветеринарної медицини-серолог, лаборант 1-ої категорії та ветеринарний санітар. Даний перелік підписаний головою атестаційної комісії та затверджений головою профкому РДЛВМ (а.с.53).

При вирішенні даного спору суд враховує розяснення Пленуму Верховного Суду України, що містяться в п.8 Постанови «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року №13, що при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються

зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами. З мотивів відсутності коштів у проведенні вказаних виплат може бути відмовлено в тому разі, коли вони обумовлені в зазначених актах наявністю певних коштів чи фінансування.

Відповідно до п.1 Положення про районні державні лікарні ветеринарної медицини (яке діяло на час виникнення спору ) - районні державні лікарні ветеринарної медицини (далі - Лікарні) відповідно до Закону України "Про ветеринарну медицину" ( 2498-12 ) є державними установами ветеринарної медицини для здійснення профілактичних, діагностичних, лікувальних та протиепізоотичних заходів. Лікарні підпорядковуються управлінням ветеринарної медицини в районах.

Згідно п.8, 9, 10 Положення про районні державні лікарні ветеринарної медицини Фінансування, матеріально-технічне забезпечення лікарень та їх структурних підрозділів здійснюється за рахунок коштів загального і спеціального фондів державного бюджету. Ведення бухгалтерського обліку здійснюється згідно з вимогами законодавства. Лікарні є юридичними особами, мають самостійний баланс, рахунки в установах банків, бланки і печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням.

Згідно зі ст.98 КЗпП України оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі законів та інших нормативно-правових актів України, генеральної, галузевих, регіональних угод, колективних договорів, у межах бюджетних асигнувань та позабюджетних доходів.

Згідно ч. 1 ст.51 Бюджетного Кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України №1960 від 11.12.1998 року «Про умови оплати праці працівників підприємств, установ і організацій державно ветеринарної медицини», працівникам підприємств, установ і організацій державної ветеринарної медицини установлено:

- безпосередньо зайнятим на роботах із шкідливими умовами праці і на роботах з особливо шкідливими умовами праці проводяться доплати в розмірі відповідно до 12 і до 24 відсотків посадового окладу за переліком посад згідно з додатками 1 і 2;

працівники, які займають посади, визначені зазначеними додатками, вважаються постійно зайнятими на роботах із шкідливими (особливо шкідливими) умовами праці незалежно від фактичного часу роботи.

Пунктом 1 додатку 2 до вказаної постанови до числа працівників, яким провадяться доплати в розмірі до 24 % посадового окладу, віднесена, зокрема, лікарі ветеринарної медицини серологічного відділу.

При цьому, суд приймає до уваги те, що в п.4 постанови Кабінету Міністрів України №1960 від 11.12.1998 року «Про умови оплати праці працівників підприємств, установ і організацій державно ветеринарної медицини» передбачено, що оплату праці працівників підприємств, установ і організацій державної ветеринарної медицини здійснювати за рахунок коштів Державного бюджету України і місцевих бюджетів, передбачених на утримання зазначених підприємств, установ і організацій, а також за рахунок надходжень з інших джерел доходів, одержання яких передбачено відповідними нормативно правовими актами.

Таким чином, доплата до посадового окладу за особливо шкідливі умови праці передбачена постановою Кабінету Міністрів України №1960 від 11.12.1998 року надає право керівнику у межах фонду заробітної плати, затверджених у кошторисах доходів та видатків, нараховувати та виплачувати таку доплату до посадового окладу.

З наданих представником відповідача штатних розписів за період з 2011 2014 роки та кошторисів за цей період, коштів на доплату до посадового окладу за особливо шкідливі умови праці, не передбачено. ( а.с. 142 153).

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи, що фінансування на виплату доплати до посадового окладу за особливо шкідливі умови праці, штатними розписами та кошторисами за спірний період не передбачено та те, що позивач та його представник в підтвердження обставин на які посилаються, не надали належних та допустимих доказів, суд дійшов висновку, що в задоволені позовних вимог слід відмовити.

Витрати по сплаті судового збору віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 61, 88, 214-215, 218 ЦПК України, -

Вирішив :

В позові ОСОБА_4 до Олександрійської районної державної лікарні ветеринарної медицини про стягнення доплати до посадового окладу за особливо шкідливі умови праці відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів після проголошення рішення через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області до Апеляційного суду Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: