Справа №568/601/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 р. м.Радивилів Рівненської області

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі:

суддя Мельник Д.В.,

секретар судового засідання Єрмійчук Я.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з позовом про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття починаючи з дня подачі заяви до суду.

12.12.2017 року до канцелярії Радивилівського районного суду сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач ОСОБА_1 просить проводити розгляд цивільної справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В разі задоволення позовних вимог, позивачка просить суд не стягувати із відповідача на її користь понесені судові витрати у вигляді сплаченого нею судового збору та надати їй право надалі іменуватися прізвищем ОСОБА_1 (а.с.31). Відповідач ОСОБА_2 в поданій заяві просить проводити розгляд цивільної справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю (а.с.32).

Вважаючи на норми ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), які надають сторонам право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутність сторін.

Дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з наступних підстав.

Так, у відповідності до свідоцтва про шлюб, між громадянами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, який зареєстрований 05.07.2013 року у відділі державної реєстрції актів цивільного стану реєстраційної служби Радивилівського районного управління юстиції у Рівненській області за актовим записом № 57. Після укладення шлюбу, дружині було присвоєно прізвище чоловіка, а саме ОСОБА_2 (а.с.7). Судом було встановлено, що шлюбні відносини подружжя є фактично розірваними, так як більше двох років вони разом не проживають.

У відповідності до ст.111 Сімейного кодексу України (далі СК України), суд під час розгляду даної цивільної справи вживав заходи щодо примирення подружжя. Так, 11.10.2017 року cудом було винесено ухвалу про зупинення провадження по справі та надання подружжю двомісячного терміну для примирення та збереження сімї (а.с.27).

Після перебігу терміну для примирення, позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 не примирилися, позивачка наполягає на розірванні шлюбу.

Суд робить висновок, що подальше спільне життя подружжя суперечить їхнім інтересам, збереження шлюбу є неможливим, тому його необхідно розірвати.

Приймаючи рішення про розірвання шлюбу, суд керується нормами ст.24 СК України про те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до норм ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Також судом встановлено, що до укладення шлюбу з ОСОБА_2, позивачка іменувалася прізвищем ОСОБА_4 (а.с.7). Згідно з нормами ст. 113 СК України, особа, яка змінила свої прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу й надалі іменуватися цим прізвищем.

Позивачка та відповідач є батьками малолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Таким чином, беручи до уваги дослідженні письмові докази щодо батьківства відповідача відносно його малолітньої дочки, яка проживає з позивачкою, суд приходить до висновку про наявність у ОСОБА_2 обов'язку щодо утримання своєї дитини.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Визначаючи розмір стягуваних з відповідача аліментів, суд керується ст.182 СК України та враховує матеріальне становище позивача та відповідача, як платника аліментів. Так, встановлено, що відповідач ОСОБА_2 та позивачка ОСОБА_1 мають постійне місце роботи.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, обов'язок по здійсненню таких витрат лягає на обох батьків, у зв'язку з чим, при визначенні розміру аліментів має враховуватись участь кожного з батьків у таких витратах.

Норми ч.2 ст. 182 СК України вказують на те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж п'ятдесят відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, вважаючи на дослідженні докази та встановлені фактичні обставини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від доходу її батька але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття.

Згідно з нормами п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звільняються від сплати судового збору під час розгляду цивільної справи позивачі у справах щодо стягнення аліментів.

Норми ч.3 ст. 88 ЦПК України вказують, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.24, 112, 113, 180, 181, 182, 183, 184 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10,11, 59, 60,79, 88, 208-209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини задовільнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 05.07.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Радивилівського районного управління юстиції у Рівненській області за актовим записом № 57.

Надати позивачці ОСОБА_1 право, після розірвання шлюбу, й надалі іменуватися прізвищем ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.07.2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення, в частині стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.07.2016 року до досягнення дитиною повноліття в межах одного місячного платежу, допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а також особами, які не брали участі у справі, але суд вирішив питання про їх права та обовязки до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.В.Мельник