Справа № 509/4426/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року смт Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Задеряка Г.М.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь цивільну справу за позовом

ОСОБА_3

до

ОСОБА_4

про встановлення факту спільного проживання однією родиною, визнання права власності та вселення,

ВСТАНОВИВ:

29.11.2016 року ОСОБА_3 звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання однією сімєю та поділ спільного майна, в обґрунтування якого зазначив, що 11.08.1984 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб, про що було зроблено запис №353, а в 2011 році актовий запис був зареєстрований в реєстрі за №8.

В шлюбі у Позивача та його дружини народилась спільна дитина - ОСОБА_6, дата народження - 12.03.1985 року.

У 1993 році шлюб було розірвано, але спільне ведення побуту не припинилось. ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (дів. ОСОБА_5) С.А. жили разом, виховували дитину, хоча згідно документам, їх шлюб було розірвано. Сім'я ОСОБА_3 проживала до 2004 року за адресою: м.Іллічівськ (зараз Чорноморськ), вул.1-го Травня, 15 а, кв.8.

Через час ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знов зареєстрували свої відносини, уклали шлюб 31.07.2009 року, про що було зроблено актовий запис №297, а 05.03.2014 року шлюб було розірвано.

Тобто, з 11.08.1984 року по 05.03.2014 року, на протязі цих 30 років, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 прожили разом, однієї сім'єю, виростили спільну дитину, вважали та відчували себе жінкою та чоловіком, придбали спільне майно, в тому числі земельну ділянку.

За час, упродовж якого Позивач та ОСОБА_4 проживали однією сім'єю, не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі між собою та ні з ким іншим, нічим не відрізняється від часу, який вони прожили у зареєстрованих шлюбах.

27.09.2004 року батьки Позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продали свою квартиру за адресою: м. Іллічівськ (нов. Чорноморськ), АДРЕСА_1. Договір купівлі - продажу посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_9, та зареєстровано за №6525.

У 2004 році, не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі, ОСОБА_3, ОСОБА_4, та ОСОБА_6 уклали договір дарування на користь батьків Позивача, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Договір від 15.12.2004 року за р№12479, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_10

У цьому ж році, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 придбали земельну ділянку із будівлею за адресою: с.Молодіжне, вул.. К.Маркса, 14. Покупка ділянки з будівлею була здійснена за гроші батьків заявника. Документи на ділянку та дім у Заявника відсутні, т.я. ОСОБА_4 відмовилась надавати копії документів. Таким чином відбувся розмін квартири Позивача і Відповідача на земельну ділянку з будинком.

У зв'язку із тим, що цей дім при купівлі представляв собою лише тимчасову споруду, Позивач заново його побудував, зробив там капітальний ремонт, дім став придатним для життя. Разом із ОСОБА_4 вони купували необхідні меблі, предмети побуту, техніку та інше. Іншого місця проживання мешкання немає. Також немає права власності на будь яке інше нерухоме майно, на відміну від ОСОБА_4, яка є власником квартири у АДРЕСА_2. Про це свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 01.08.2016 року.

З урахуванням викладеного, з посиланням на ст.ст. 63, 65, 69-72, 74 СК України, ст.372 ЦК України, позивач просив суд:

- встановити факт спільного проживання однією сім'єю - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у період з 07.07.1993 року по 31.07.2009 року;

- виділити у власність ОСОБА_3 1/2 будинку та 1/2 земельної ділянки, що знаходяться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Молодіжне, вул.К.Маркса, 14.

02.11.2017 року представник позивача від імені та в інтересах позивача звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області з уточненням позовних вимог, в обґрунтування яких зазначила, що судом було задоволено клопотання про витребування доказів, винесено ухвалу від 15.03.2017 року. На виконання ухвали до суду були надані докази, в тому числі і договір купівлі - продажу від 28.09.2004 року, укладений між ОСОБА_11 та ОСОБА_4. Предметом договору є незавершений будівництвом будинок готовністю 31%, що знаходиться в Одеській області, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Карла Маркса, за № 14.

Окрім вищевказаного договору є договір купівлі-продажу квартири від 27.09.2004 року, сторонами по цьому договору є батьки Позивача - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (в якості продавців) та ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (в якості покупців). Батьки Позивача продали свою квартиру та частину отриманих від продажу квартири грошей передали своєму сину (Позивачу) та його дружині (Відповідачу), адже вони вирішили купувати будинок. Цей намір також підтверджується тим, що після придбання будинку, Позивач, Відповідач та їх спільна донька відчужили свою квартиру, про що свідчить договір від 15.12.2004 року. Джерело отримання грошей на придбання незавершеного будівництвом будинку готовністю 31%, що знаходиться в Одеській області, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Карла Маркса, за № 14 пояснено і підтверджується договорами. Позивач працював і оформлення документів на незавершений будівництвом будинок готовністю 31%, що знаходиться в Одеській області, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Карла Маркса, за № 14 здійснювалось Відповідачем, адже вони із Позивачем проживали однією повноцінною сім'єю.

Будинок був побудований спільними зусиллями Позивача та Відповідача, спільно вкаладались гроші, вони там проживали родиною. Гроші на придбання були надані батьками Позивача йому та його дружині - тобто походження грошей вказує, що це гроші Позивача.

Статус спільної сумісної власності визначається такими чинниками, як час набуття власності та кошти, за які таке майно набуте (джерело набуття). Подружжя проживало однією родиною до 05.03.2014 року, тобто час набуття незавершеного будівництвом будинку готовністю 31%, що знаходиться в Одеській області, Овідіопольський район, с.Молодіжне, вул.Карла Маркса, за № 14 є часом, коли Позивач та Відповідач перебували у незареєстрованому, «фактичному» шлюбі.

Будинок є невведеним в експлуатацію, тому не може бути поділений у тому стані і об'ємі, в якому перебуває на момент судового провадження. Тому, буде доцільно змінити позовні вимоги, адже враховуючи, що Позивач може претендувати на 50% незавершеного будівництвом будинку готовністю 31%, що знаходиться в Одеській області, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Карла Маркса, за № 14, ця частка є досить маленькою та неліквідною на ринку нерухомості. Позивач не зможе продати цю частку та придбати собі окреме майно, а отже виникає необхідність вселення в будинок що знаходиться в Одеській області, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Карла Маркса, за № 14.

На підставі викладеного представник позивача просить суд:

- встановити факт спільного проживання однією родиною - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у період з 07.07.1993 року по 31.07.2009 року;

- визнати за ОСОБА_3 право власності на 15,5% незавершеного будівництвом будинку що знаходиться в Одеській області, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Карла Маркса, за № 14;

- вселити ОСОБА_3 у будинок №14, що знаходиться в Одеській області, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Карла Маркса.

Позивач та його представник в судовому засіданні позов в уточненій редакції підтримали та просять суд його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що відповідачка за власні кошти придбала незавершений будівництвом будинок, з позивачем окрім як під час шлюбу сімєю не проживала, всі договори по проведенню комунікацій укладала сама, затрати позивача, які він вклав у будівництво будинку, йому були відповідачем компенсовані в повному обсязі, що підтверджується розпискою.

Заслухавши прояснення сторін, покази свідків, дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає у повному обсязі, з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі, 11.08.1984 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб, про що було зроблено запис №353, а в 2011 році актовий запис був зареєстрований в реєстрі за №8.

Під час шлюбу у сторін народилась спільна дитина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

07.07.1993 року шлюб було розірвано, про що було зроблено актовий запис № 262.

31.07.2009 року між позивачем та відповідачем знову було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис № 297.

05.03.2014 року шлюб знову було розірвано, про що було зроблено актовий запис № 13.

28.09.2004 року, не під час шлюбу з ОСОБА_3, ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_11 незавершений будівництвом житловий будинок, готовністю 31%, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Молодіжне, вул.Карла Маркса, 14, що розташований на земельній ділянці площею 0,12 га, що знаходиться у фактичному користуванні ОСОБА_11, що підтверджується копією нотаріально посвідченого договору купівлі продажу серії ВВК № 983099 від 28.09.2004 року.

20.10.2004 року ОСОБА_4 було укладено договір з ВАТ «Одесаобленерго» на обслуговування зазначеного будинку.

20305.2005 року ОСОБА_4 було укладено договір з ВАТ «Укртелеком» на надання послуг електрозвязку у зазначеному будинку.

Рішенням Молодіжненкської сільської ради Овідіопольського району Одеської області № 81 від 29.04.2005 року ОСОБА_4 надано дозвіл на завершення будівництва житлового будинку за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Молодіжне, вул.Карла Маркса, 14, для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Рішенням Молодіжненкської сільської ради Овідіопольського району Одеської області № 441-V від 15.12.2006 року ОСОБА_4 передано безкоштовно у власність земельну ділянку площею 0,122 га, що знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Молодіжне, вул.Карла Маркса, 14, для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Згідно з довідкою № 952 від 01.06.2006 року Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_4 мешкає у с.Молодіжне, вул.Карла Маркса, 14, в якій у графі склад сімї стоїть прочерк.

01.06.2014 року ОСОБА_3, у присутності свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_14, була надана розписка ОСОБА_4 про те, що він отримав 5000 доларів США в якості компенсації витрат у будівництві житлового будинку за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, с.Молодіжне, вул.Карла Маркса, 14. Розрахунок проведений у повному обсязі, претензій до ОСОБА_4 не має, що підтверджується копією розписки та написання якої і отримання грошових коштів за якою підтверджено позивачем у судовому засіданні.

Що стосується вимоги позивача про встановлення факту спільного проживання однією родиною - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у період з 07.07.1993 року по 31.07.2009 року, вона задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

З огляду на обставини, якими обґрунтовані вимоги, правильним є розгляд періодів з 07.07.1993 року по 01.01.2004 року та з 01.01.2004 року по 31.07.2009 року.

Так, діючим до 1 січня 2004 року Кодексом про шлюб та сім'ю України (1969 року, зі змінами та доповненнями) майнові права та обов'язки передбачались лише для подружжя. Стаття 22 КпШС України визначала, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кодекс про шлюб та сім'ю України не містин норми, яка б регулювала право на майно жінки та чоловіка, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Тому, встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу у період до 1 січня 2004 року не має ніякого правового значення для визнання права спільної сумісної власності на майно, набуте жінкою чи чоловіком до 1 січня 2004 року, оскільки майнові права та обов'язки породжував лише зареєстрований в установленому порядку шлюб.

Діючий з 1 січня 2004 року Сімейний кодекс України (2003 року, зі змінами та доповненнями) містить норму, що регулює право на майно жінки та чоловіка, які проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі. Так. за змістом статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Тому, встановлення факту проживання однією сім'єю без шлюбу у період після 1 січня 2004 року має правове значення для визнання права спільної сумісної власності на майно, набуте жінкою чи чоловіком після 1 січня 2004 року.

Що ж до періоду після 1 січня 2004 року, то правовий режим майна, набутого чоловіком та жінкою, які проживають однією сім'єю без шлюбу, визначено статтею 74 СК України, однак і в цьому випадку при застосуванні статті 74 СК України слід виходити з того, що дана норма поширюється на випадки, коли між чоловіком та жінкою склалися усталені відносини, що притаманні подружжю, що мали місце ведення спільного господарства, спільний побут, бюджет, спільна участь коштами та працею у придбанні майна тощо (правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 20 лютого 2012 року по справі №6-97цс 11).

З урахуванням того, що відповідачем заперечується проживання однією сімєю у період з 07.07.1993 року по 31.07.2009 року, а позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту проживання з відповідачем однією сімєю (складення усталених відносин, що притаманні подружжю, що мали місце ведення спільного господарства, спільний побут, бюджет, спільна участь коштами та працею у придбанні майна тощо) в зазначений період, суду не надано та не підтверджено допитаними свідками. Навпаки, вищезазначена довідка № 952 від 01.06.2006 року Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Одеської області про те, що ОСОБА_4 мешкає у с.Молодіжне, вул.Карла Маркса, 14 та в якій у графі склад сімї стоїть прочерк, спростовує твердження позивача про проживання однією сімєю.

Що стосується вимог позивача про визнання за ОСОБА_3 право власності на 15,5% незавершеного будівництвом будинку що знаходиться в Одеській області, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Карла Маркса, за № 14 та вселення ОСОБА_3 у будинок №14, що знаходиться в Одеській області, Овідіопольський район, с. Молодіжне, вул. Карла Маркса, зазначені вимоги також задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Так дійсно ч.1 ст.74 СК України передбачає, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Як вже зазначав суд, спірний будинок придбаний відповідачем не під час шлюбу з позивачем, факт проживання позивача та відповідача однією сім'єю під час придбання спірного будинку не доведений, також не доведено надання позивачем відповідачу будь-яких коштів на придбання зазначеного спірного будинку. Витрати позивача у будівництві зазначеного будинку відповідачем позивачу компенсовані у повному обсязі.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що правові підстави для задоволення позову відсутні, в звязку з чим відмовляє у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя А.І.Бочаров