Провадження № 2/337/1776/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 грудня 2017 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя
у складі: головуючого судді Нещеретної Л.М.
за участю секретаря Шварцер Г.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Максгуд Компані» про стягнення заборгованості, -
Представник позивача у судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі та задоволення позову в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання двічі не з`явився, причину відсутності суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, повідомлень щодо причин його відсутності, заяв про слухання справи за його відсутністю та заперечень проти позову до суду не надходило.
Представник третьої особи в судове засідання не зявися, причину відсутності суду не повідомив, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, повідомлень щодо причин його відсутності, заяв про слухання справи за його відсутністю та заперечень проти позову до суду не надходило.
Виходячи з наведених обставин, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового засідання технічними засобами.
Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно ст. ст. 526, 1054 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається та позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти.
Ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання та у разі порушення настають правові наслідки, встановлені договором або законом та боржник у разі порушення грошового зобовязання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання (ст. 625 ЦК України). На підставі ст. 611 ЦК України, п. 10.2. Кредитного договору Позичальник повинен сплачувати пеню за кожний день прострочки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Пеня нараховуються на суму невиконаних (неналежним чином виконаних) зобовязань з розрахунку фактичної кількості простроченних днів (п. 10.2 Кредитного договору).
Встановлення в Кредитному договорі обовязку сплачувати проценти за користування кредитом та наявність обовязку у Позичальника сплачувати Банку неустойку (пеню) за несвоєчасне виконання грошових зобовязань не виключає сплату сум 3% річних відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, враховуючи, що проценти, встановлені в Кредитному договорі, стосуються плати за користування кредитними коштами, неустойка (пеня) є видом забезпечення виконання зобовязань, а ч. 2 ст. 625 ЦК України, встановлює проценти лише на випадок прострочення виконання грошових зобовязань, тобто є мірою відповідальності за порушення грошового зобовязання.
Отже, у разі неповернення Позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.
Враховуючи порушення Позичальником зобов'язань за Кредитним договором цілком правомірним є висновок, що у Відповідача перед Банком виник обов'язок з погашення заборгованості за кредитом і відсотками, пені, інфляційних витрат та 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним судом України (постанова від 02.09.2015р. у справі № 6-369цс15, постанова від 01.04.2015р. у справі № 6-37цс15, висновки Верховного Суду України у цивільних справах за II півріччя 2015).
Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
У звязку з невиконанням Позичальником та Поручителем своїх зобовязань за Кредитним договором та Договором поруки, Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2015 у справі № 337/171/15-ц (далі Рішення суду) задоволено позов Банку, стягнуто солідарно з Позичальника та Поручителя заборгованість за Кредитним договором у розмірі 977 143,88 грн. Рішення суду набрало законної сили 13.08.2015.

Незважаючи на наявність рішення суду, Позичальник та Поручитель продовжує не виконувати свої грошові обовязки за договорами, у звязку з чим Банком за Кредитним договором додатково було нараховано проценти, комісія за управління, пеню, 3% річних від прострочених сум та втрати від інфляції. Крім того, умовами Кредитного договору встановлені обовязки Позичальника (п.п. 9.2.18.6., 9.2.18.7, 9.2.22 Кредитного договору) за порушення яких передбачено застосування Банком штрафів (п. п. 10.3, 10.4 Кредитного договору).

Виходячи з цього, станом на 01.10.2017 наявна прострочена заборгованість за Кредитним договором в сумі 1 740 978,79 грн. в тому числі:

- заборгованість за процентами за період 27.02.2015 по 28.09.2017 в сумі 464 943,76 грн.; заборгованість за комісією за управління кредитом за період з 27.02.2015 по 09.03.2015 в сумі 285,68 грн.; пеня за прострочення сплати основного боргу за період з 01.11.2016 по 30.09.2017 в сумі 198 680,16,58 грн.; пеня за прострочення сплати процентів за період з 01.11.2016 по 30.09.2017 в сумі 104487,70 грн.; пеня за прострочення сплати комісії за управління за період з 01.11.2016 по 30.09.2017 в сумі 1 265,17 грн.; 3% річних за прострочення сплати основного боргу за період з 01.11.2014 по 30.09.2017 в сумі 70 407,42 грн.; 3% річних за прострочення сплати процентів за період з 01.11.2014 по 30.09.2017 в сумі 21 812,89 грн.; 3% річних за прострочення сплати комісії за управління за період з 01.11.2014 по 30.09.2017 в сумі 424,27 грн.; втрати від інфляції по простроченому основному боргу за період з 01.11.2014 по 30.09.2017 в сумі 665 590,14 грн.; втрати від інфляції по простроченим процентам за період з 01.11.2014 по 30.09.2017 в сумі 103 320,37 грн.; втрати від інфляції по простроченій комісії за управління з 01.11.2014 по 30.09.2017 в сумі 4 401, 23 грн.; штрафні санкції в сумі 105 360,00 грн., а саме: за невиконання пп. 9.2.18.6 Кредитного договору - в сумі 51 680,00 грн. за період з листопада 2014 року по вересень 2017 року (включно), за невиконання пп. 9.2.18.7 Кредитного договору - в сумі 2 000,00 грн. за період з 10.08.2014 року по 09.09.2014 року, за невиконання пп. 9.2.22 Кредитного договору - в сумі 51 680,00 грн. за період з листопада 2014 року по вересень 2014 року.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1, третя особа на боці Відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Максгуд Компані» про стягнення заборгованості законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Крім цього, на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача судові витрати, які поніс позивач при зверненні до суду, а саме судовий збір у сумі 26 114,68 гривень.

Керуючись ст.ст. 81, 258, 263-268, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 509, 525, 527, 530, 536, 549, 550, 610, 611, 625 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, мешкає: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (69095, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 111-а, ,рахунок № 0680 в АТ «Укрексімбанк», МФО 322313) заборгованість за кредитним договором №75613V6 від 10.12.2013 року в розмірі 1 740 978 (один мільйон сімсот сорок тисяч девятсот сімдесят вісім) гривень 79 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, мешкає: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (69095, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 111-а, , рахунок № 0680 в АТ «Укрексімбанк», МФО 322313) судовий збір в сумі 26 114 (двадцять шість тисяч сто чотирнадцять) гривень 68 копійок.

Копію рішення надіслати відповідачу.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Зачне рішення може бути переглянуте Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за письмовою заявою відповідача, поданою протягом двадцяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Л.М. Нещеретна