Справа № 562/3525/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

"26" грудня 2017 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді Чорного І.А., при секретарі судових засідань Берун А.М., за участю позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника органу опіки та піклування Здолбунівської районної державної адміністрації Гуляр М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Здолбунів справу за позовом ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: служба у справах дітей Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року позивач ОСОБА_2 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, просила ухвалити рішення яким позбавити відповідача батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнути з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з 26.01.2009 року перебувала з відповідачем у шлюбі. За час спільного проживання у них народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19.11.2010 року шлюб розірвано, сина залишено проживати з нею. Практично з народження сина відповідач почав ухилятися від своїх обов"язків батька, не піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини, не цікавиться її здоров'ям, навчанням та підготовкою до самостійного життя, не допомагає матеріально та присуджені судом аліменти не сплачує. Вказує на те, що рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 травня 2017 року відповідача було попереджено про необхідність змінити ставлення до виховання своєї малолітньої дитини, однак з того часу нічого не змінилося і він жодного разу не був у сина, а тому має бути позбавлений батьківських прав, що є необхідним для забезпечення прав дитини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві, просила задовольнити позов.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав, зазначив що від дитини не відмовляється. Повідомив суд, що востаннє бачився із сином у 2015 році. Просив у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні представник органу опіки та піклування Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області Гуляр М.В. позовні вимоги підтримала у повному обсязі та додатково пояснила, що ситуація їй знайома з 2016 року, оскільки питання про позбавлення батьківських прав відповідача розглядалося вже тричі. Перший раз відповідачу було надано шанс, так як позбавлення батьківських прав це крайня міра, однак останній жодних висновків для себе не зробив, а на наступні засідання комісії, які були проведені у січні та листопаді 2017 року взагалі не з'явився. Просила задовольнити позов.

Заслухавши вступне слово учасників справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, записані сторони, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини.

З копії рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 листопада 2010 року вбачається, що сторони розірвали шлюб, із ОСОБА_3 на користь позивача на утримання сина ОСОБА_5 стягнуто аліменти у розмірі 400 грн. щомісячно.

Довідкою Здолбунівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області від 20.12.2017 року № 16929 підтверджено, що заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_5 станом на 20.12.2017 року складає 18826,70 грн.

Згідно ч. 1 ст.18 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 Сімейного кодексу України батьки або один із них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

З роз'яснень, які містяться в пунктах 15-17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інше, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Установлено, що неповнолітній син ОСОБА_5 проживає разом з позивачем ОСОБА_2 Останній раз ОСОБА_3 бачився із дитоною у 2015 році. Вказані обставини відповідачем визнані і в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають.

Як вбачається із копії рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 19 травня 2017 року ОСОБА_3 було попереджено про необхідність змінити ставлення до виховання свого сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, а на органи опіки та піклування покладено контроль за виконанням відповідачем батьківських обов'язків.

Згідно висновку органу опіки та піклування Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області від 20.112017 року, комісія з питань захисту прав дитини рекомендує надати висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно його сина ОСОБА_5, мотивуючи тим, що відповідач не зробив відповідних висновків.

Таким чином, суд вважає що доказами, дослідженими під час розгляду справи по суті, підтверджено ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини ОСОБА_5 та не встановлено поважних причин невиконання зазначеного обов'язку, а тому є підстави для задоволення позову ОСОБА_2 про позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки такий позов направлений на захист інтересів дитини.

При ухваленні рішення відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258, 259, 264-265, 268, 273 ЦПК України, на підставі ст.ст. 150, 164-166 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1) в інтересах неповнолітньго сина ОСОБА_5 - задовольнити в повному обсязі.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2) батьківських прав відносно його неповнолітнього сина: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 640 гривень 00 копійок.

Роз'яснити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, положення статті 169 Сімейного кодексу України про те, що він має право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав після усунення умов, які стали підставою для позбавлення його батьківських прав й за умови, що дитина за той час не буде усиновлена, а також якщо на час вирішення питання судом про поновлення батьківських прав дитина не досягне повноліття.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, в разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: І.А.Чорний