У Х В А Л А

19.08.2017 р.

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області,

в складі : головуючого - судді Верніка В.М.

при секретарі : - ОСОБА_1,

із участю : - позивача ОСОБА_2,

- представника позивача ОСОБА_3,

- представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Жмеринка заяву ОСОБА_2 про відвід головуючому у справі судді Жмеринського міськрайонного суду Верніку В.М.,

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Жмеринського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ТОВ "Жмеринський Молокозавод" із вимогами щодо поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та коштів по оплаті праці.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 14.12.2016 року головуючим суддею визначено суддю Верніка В.М., ухвалою якого від 19.12.2016 року відкрито провадження у справі.

На почату судового засідання позивач ОСОБА_2 оголосив заяву про відвід головуючому судді Верніку В.М. посилаючись на обмеження можливості позивача надати в ході підготовчого судового засідання 11.01.2017 року пояснення того, про що він хотів дізнатись для уточнення розуміння правочину; невинесення на попередньому судовому засіданні 11.01.2017 року ухвали про встановлення строків подання доказів, про витребування яких просив позивач у позовній заяві та які не представив відповідач; невирішення викладеного у позові клопотання про витребування в відповідача документів, які позивач не міг отримати самостійно; введеня позивача в оману щодо рекомендацій звернення до органу державної виконавчої служби задля примусового виконання ухвали суду в частині витребування документів та неухвалення рішення про витребування доказів, що відповідало б вимогами до виконавчого документу; навмисного заплутування позивача та спотворення його клопотання про витребування додаткових доказів від відповідача задля того, щоб позивач вімовився від подання цього клопотання в ході попереднього судового засідання 31.01.2017 року; повторне невизначення строку подання доказів під час попереднього судового засідання 07.02.2017 року; постановлення головуючим суддею навідних запитань представникові відповідача при з'ясуванні фактів, що підлягають встановленню судом в ході проведеня підготовчих судових засідань; ігнорування повідомлення представника позивача в попередньому судовому засіданні 07.02.2017 року про наявність клопотання; недолучення до матеріалів справи та ненадання позивачеві для ознайомлення частини витребуваних документів відповідача; обмеження права позивача самостійно захищати свої інтереси в судовому засіданні; нездійснення допиту свідків за обставин відкладення розгляду справи 11.05.2017 року та 26.07.2017 року, що серед іншого вважає порушенням судом їх честі і гідності; ненаведення перерахованих у ст.191 ЦПК України причин неможливості розгляду справи при відкладенні вказаних судових засідань; неправдиве відображення підстав повідомлення представником позивача - адвокатом ОСОБА_5 про припинення своїх повноважень представництва в судовому засіданні 26.07.2017 року. Сукупність наведених обставин вважає такими, що свідчать про упереджене ставлення судді Верніка В.М. до вирішення даної справи.

Представник позивача підтримав заяву позивача про відвід головуючому в справі судді Верніку В.М., власних аргументів не навів.

Представник відповідача заперечив щодо заявленого відводу головуючому судді Верніку В.М., вважаючи доводи позивача безпідставними.

Заслухавши думки учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, суд доходть наступного.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в необєктивності та неупередженості судді.

Згідно положень ст.23 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя зобов'язаний заявити самовідвід. На підставах, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у справі. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 08.04.2010 року незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності визнано порушенням п.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа "Фельдман проти України", п.97).

Згідно вимог п.2.5. Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006 року №2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

У відповідності до ч.2 ст.24 ЦПК України заява про відвід вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Так, судом визнаються безпідставиними наведені позивачем доводи у якості підстав для відводу судді за обставин здійснення судового провадження у цій справі, оскільки позивачем вони на власний розсуд витлумачені суб'єктивно, контекстно та не відповідно фактичним обставинам справи. Зокрема, нормами процесуального закону не передбачено в ході попереднього судовго засідання надання сторонами пояснень, а надто щодо питань, які не охоплюються предметом заявленого спору. Судом не допущено порушень вимог закону як в частині витребування доказів за клопотанням позивача, так і щодо його ознайомлення із частиною отриманих та долучених до матеріалів справи копій письмових доказів, що наразі завірені відповідачем. Натомість рішення про долучення до матеріалів справи оригіналів решти отриманих судом документів відповідача не прийнято, оскільки вони не були предметом огляду в судовому засіданні й відповідне питання учасниками не обговорювлось, а відтак самостійне вирішення судом їх долучення до матеріалів справи було б передчасним, у зв'язку з чим позивача було ознайомлено із повним обсягом матеріалів, які фактично долучені до справи у відповідності до його прав особи, яка бере участь у справі. Судом не обмежувалось право позивача на правовову допомогу, саме для забезпечення належного надання якої вирішувалось питання відкладення судовго розгляду, що серед іншого виключало можливість допиту свідків, оскільки розгляд справи по суті фактично не розпочинався. При цьому судом було враховано саме необхідність забезпечення позивачу правової допомоги, від отримання якої в межах наявного доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги він остаточно не відмовився, не відкликав доручення на представництво своїх інтересів, а також клопотання представника позивача по відкладення судовго засідання 11.05.2017 року у зв'язку з неможливістю його вчасного прибуття до суду за участі у судовому засіданні іншого місцевого суду. Оставини незабезпечення позивачу належної правової допомоги за наслідком неявки його представника - адвоката ОСОБА_6 та подальше повідомлення ним про припинення повноважень представництва зумовили необхідність відкладення судових засідань 11.05.2017 року та 26.07.2017 року відповідно, з підстав чого ухвали постановлено судом на місці. Наведені в ухвалі суду від 26.07.2017 року обгрунтування представника позивача підстав його повідомлення щодо припинення повноважень представництва мають узагальнюючий характер, відтак не визначають прояву упередженості судді по відношенню до будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, дії судді Верніка В.М. цілком узгоджуються із регламентованими ч.2 ст.160 повноваженнями головуючого у судовому засіданні щодо забезпечення послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками цивільного процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов'язків, спрямування судового розгляду на забезпечення повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи.

Разом з тим, незалежно від недоведеності заявлених позивачем доводів, з огляду на сформовану ним сталу та наполегливу особисту позицію щодо власних сумнівів у об'єктивності та неупредженості головуючого судді Верніка В.М. стосовно розгляду даної справи, судом визначається неможливим самостійне забезпечення уникнення порушення права сторони позивача в даній цивільний справі на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, без відведення головуючого судді Верніка В.М. від участі у даній справі, а тому заява про його відвід з цих підстав підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.20, 23, 24 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Заяву задоволити частково.

Відвести суддю Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Верніка В.М. від розгляду цивільної справи №130/2944/16-ц (провадження №2-130/179/2017) за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Жмеринський Молокозавод" про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та коштів по оплаті праці.

Справу направити для визначення іншого складу суду в порядку, встановленому ч.3 ст.11-1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вернік В.М.