пр. № 2/759/6203/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2017 року м.Київ

суддя Святошинського районного суду м. Києва Ул'яновська О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до держави України в особі Державної казначейської служби України, судді Солом'янського районного суду м. Києва ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями судді,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд зобов'язати державу Україну в особі Державної казначейської служби України відшкодувати ОСОБА_1 за рахунок Державного бюджету України моральну шкоду, завдану незаконними діями судді у розмірі 920105 грн 00 коп.

Ураховуючи положення п. 2 розд. XIII «Перехідні положення» закону від 07.07.2010 №2453-VI «Про судоустрій і статус суддів», справа розглядається за правилами ЦПК від 18.03.2004 в редакції, чинній до введення в дію зазначеного закону від 07.07.2010.

Конституцією встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється і що однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Згідно із зазначеними положеннями Конституції судові рішення і відповідно дії або бездіяльність судів (суддів) з питань здійснення правосуддя (пов'язаних із підготовкою й розглядом справ у судових інстанціях) можуть оскаржуватись у визначеному порядку до суду вищої інстанції, а не в інший суд першої інстанції. Останнє порушувало б і принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Суд є органом, який розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових і службових осіб, а його рішення (дії, бездіяльність) оскаржуються лише в порядку, визначеному ст. 129 Конституції і законодавством про судочинство.

Здійснення правосуддя в Україні врегульовано конституційними нормами окремо від діяльності інших органів державної влади. Відповідно до ст. 62 Конституції матеріальна й моральна шкода, завдана безпідставним засудженням, відшкодовується державою лише в разі скасування вироку як неправосудного. Проте й у цьому разі за заподіяну особі шкоду відповідає не суд або суддя, а держава.

Таким чином, суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі. Винятками є лише випадки, коли суд (суддя) виступає не як орган (особа), що здійснює правосуддя, а як будь-яка інша установа (особа). Заяви, скарги, спрямовані на дії судді при здійсненні правосуддя, не підлягають розглядові в суді першої інстанції, оскільки відповідно до закону є інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду від 13.06.2007 №8 «Про незалежність судової влади» роз'яснено, що виключне право перевірки законності та обгрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

З огляду на вищевикладене у відкритті провадження по справі необхідно відмовити, оскільки даний позов не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 118, 122 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження по справі ОСОБА_1 до держави України в особі Державної казначейської служби України, судді Солом'янського районного суду м. Києва ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями судді відмовити.

Роз'яснити скаржнику, що з вказаними вимогами слід звертатися в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів.

СУДДЯ: