Справа № 561/748/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді - Дідика А. В.,

при секретарі - Расевич Г. І.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурнобудівельної інспекції у Рівненській області до ОСОБА_3 про знесення самочинно збудованого обєкта будівництва,-

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2017 року Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області (далі Позивач, ДАБІ, Управління) звернулась до Зарічненського районного суду Рівненської області із позовною заявою до ОСОБА_3 (далі Відповідач) про знесення самочинно збудованого обєкта будівництва за адресою вул. Грушевського, 19 у смт Зарічне Рівненської області.

Позовна заява обґрунтована тим, що під час здійснення контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил у сфері містобудівної діяльності позивачем виявлено факт самочинного будівництва, так за зверненням гр. ОСОБА_4 від 16 червня 2015 року, на підставі листа прокуратури Зарічненського району Рівненської області від 17 червня 2015 року № 20-р ДАБІ було здійснено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності під час виконання ОСОБА_3 будівельних робіт на обєкті Реконструкція частини адмінприміщення в смт Зарічне, вул. Грушевського, 19, Рівненської області. За фактом порушення складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 15 липня 2015 року № 557, протокол про адміністративне правопорушення від 15 липня 2015 року за ч. 7 ст. 96 КУпАП та видано припис про зупинення виконання будівельних робіт від 15 липня 2015 року № 231. За фактом адміністративного правопорушення винесено постанову від 28 липня 2015 року № 227-ф, якою відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 7 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 6 800,00 грн. На підставі листа СБУ в Рівненській області від 05 серпня 2015 року № 7/к-43 за зверненням гр. ОСОБА_4 з метою перевірки виконання вимог припису Управління здійснено перевірку на обєкті будівництва за результатами якої складено акт від 12 жовтня 2015 року № 707, яким встановлено, що гр. ОСОБА_3 вимоги припису від 15 липня 2015 року № 231 не виконала. Відповідно до ч. 1 ст. 188-42 складено протокол про адміністративне правопорушення від 12 жовтня 2015 року та видано припис про зупинення будівельних робіт від 12 жовтня 2015 року № 323 з вимогою зупинити виконання будівельних робіт з дати отримання припису, набути право на виконання будівельних робіт на обєкті будівництва. За результатом розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення Позивачем винесено постанову від 10 листопада 2015 року № 315-ф, якою ОСОБА_3 визнано винною та притягнуто до адміністративної відповідальності з ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено на Відповідача стягнення у вигляді штрафу 5100,00 гривень. У результаті позапланової перевірки складено акт дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 03 жовтня 2016 року № 615, яким встановлено, що ОСОБА_3 вимоги припису від 12 жовтня 2015 року № 323 не виконала. У звязку із наведеним, керуючись нормами ст. 38 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, ст. 177, 376 ЦК України позивач просить ухвалити рішення яким зобовязати ОСОБА_3 привести будівництво на обєкті Реконструкція частини адмінприміщення в смт Зарічне, вул. Грушевського, 19, Рівненської області до попереднього стану шляхом знесення добудови до адмінприміщення на вул. Грушевського, 19 в смт Зарічне розміром 8,6х15,5 м.

ОСОБА_3 у судове засідання не зявилась.

Представник відповідача заявив клопотання про необхідність закриття провадження у справі у звязку з тим, що справа не повинна розглядатись у порядку цивільної юрисдикції, оскільки правовідносини носять публічний характер.

Представник позивача щодо клопотання заперечила, пояснила, що справу належить розглядати у порядку цивільного судочинства бо спір за характером відносин є цивільно-правовим бо обєкт самочинного будівництва належить до обєктів цивільних прав.

На основі повного, всебічного, обєктивного розгляду справи з урахуванням позиції сторін суд дійшов наступного висновку:

Позивач ОСОБА_5 № 557 перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 15.07.15р. зафіксував порушення та видав Припис № 231 від 15 липня 2015 року про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам. Державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням…, також зобовязав відповідача зупинити виконання будівельних робіт на вказаному обєкті та набути право право на виконання будівельних робіт на реконструкцію частини адмінприміщення у смт Зарічне вул. Грушевського 19 Зарічненського району Рівненської області.

Постановою № 227-ф по справі про адміністративне правопорушення від 28 липня 2015 року на відповідача накладено стягнення за ч. 7 ст. 96 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 6800,00 гривень.

ОСОБА_5 № 707 від 12 жовтня 2015 року Управлінням ДАБІ у Рівненській області встановлено, що відповідачем проводиться реконструкція обєкта за вищевказаною адресою без відповідного дозволу чим порушено п. 2 ч. 1 ст. 34 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності. Протоколом про адміністративне правопорушення від 12 жовтня 2015 року у діях ОСОБА_3 виявлене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 188-42 КУпАП. Цієї ж дати винесено припис № 323 з вимогою про припинення виконання будівельних робіт на зазначеному обєкті, а 10 листопада 2015 року позивачем винесено Постанову № 315-ф про справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу 5100,00 гривень. ОСОБА_6 № 615 від 03 жовтня 2016 року складеним відповідачем встановлено порушення у діях відповідача виявлено порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 34 закону України Про регулювання містобудівної діяльності.

Як встановлено судом у обгрунтування позову покладено невиконання відповідачем вимог, вищевказаних приписів, на основі яких у його діях були встановлені правопорушення у сфері забезпечення містобудівної діяльності та відповідно у обгрунтування необхідності знесення добудови адмінприміщення на вул. Грушевського. 19 у смт Зарічне Рівненської області покладене невиконання відповідачем вимог приписів та постанов про накладення стягнень за адміністративні правопорушення. Докази сплати штрафів за порушення будівельних норм сторонами не подавались.

Нормами ст. 38 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності органам державного архітектурно-будівельного контролю надано право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих обєктів містобудування у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені в приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та (або) якщо перебудова обєкта є неможливою.

При цьому, пунктом 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 08 квітня 2011 року № 439/2011, визначено, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства.

У пункті 3 вказаного Положення зазначено, що основними завданнями ДАБІ України є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю, контролю у сфері житлово-комунального господарства, у тому числі здійснення в межах своїх повноважень державного контролю за дотриманням законодавства, стандартів, нормативів, норм, порядків і правил із зазначених питань.

Враховуючи, що даний позов поданий Державною архітектурно-будівельною інспекцією України як суб'єктом владних повноважень на виконання владних управлінських функцій зі здійснення архітектурно-будівельного контролю у зв'язку з порушенням відповідачем вимог законодавства з питань будівництва, містобудування та архітектури, відносини між сторонами є публічно-правовими, а відтак вказаний спір відноситься до юрисдикції адміністративних судів

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного ОСОБА_3 України у справі № 6-137цс14 від 17 грудня 2014 року та у справі № 6-381цс15 від 24 червня 2015 року.

Позивач у позовній заяві зазначає, що при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних прав у кожній конкретній справі не достатньо застосування виключно формального критерію визначення субєктного критерію спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер спірних правовідносин із яких виник спір при цьому посилається на правову позицію, викладену у Постанові Верховного суду України № 21-1959а16 від 15 листопада 2016 року колегії судової палати в адміністративних справах у якій зазначено, що з урахуванням того, що за змістом статті 177 ЦК обєкти самочинного будівництва належать до обєктів цивільних прав. З урахуванням норм частини першої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України, частини першої статті 15 ЦК України правом звернення до суду за захистом наділені: особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів; органи і особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Аналізуючи зазначені правові норми робиться висновок про те, що спір за позовом ДАБІ в особі департаменту про зобовязання знесення самочинного будівництва підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки цей спір не стосується захисту прав, свобод та інтересів у сфері публічно-правових відносин, а повязаний з вирішенням питання щодо речового права. А відтак його розгляд не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Проте у правових висновках судової палати у цивільних та адміністративних справах Верховного суду України № у справі № 6-137цс14 винесений згідно Постанови від 14 грудня 2014 року зазначено, що якщо позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна заявлений інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю субєктом владних повноважень на виконання владних управлінських функцій зі здійснення архітектурно-будівельного контролю, у звязку з порушенням забудовником вимог законодавства з питань будівництва (частина сьома статті 376 ЦК України), судам слід перевіряти, чи не є відносини між сторонами публічно-правовими та чи підлягає зазначений спір вирішенню в порядку цивільного судочинства.

ОСОБА_6 згідно правового висновку № 6-381цс15 винесеного згідно постанови від 24 червня 2015 року Судовою палатою у цивільних справах Верховного ОСОБА_3 України про те, що розглянувши спір у порядку цивільного судочинства, суд першої інстанції, з висновком якого погодились суди апеляційної та касаційної інстанцій, залишив поза увагою, що позивач Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю звернувся до суду як субєкт владних повноважень на виконання владних управлінських функцій зі здійснення архітектурно-будівельного контролю у звязку з порушенням забудовником вимог законодавства з питань будівництва, містобудування та архітектури, та не перевірив, що відносини між сторонами є публічно-правовими й зазначений спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, передбаченому КАС України зазначено, що спори цієї категорії належить вирішувати у порядку адміністративного судочинства.

Крім того на дату розгляду справи у суді питання розмежування юрисдикцій у зазначених відносинах остаточно не вирішено, так 10 серпня 2017 року суддею Верховного суду відкрите провадження у справі за позовом ДАБІ до фізичної особи про зобовязання привести у первісний стан реконструйовану квартиру шляхом знесення самочинного будівництва для перегляду Верховним Судом України ухвали Вищого адміністративного суду України від 31 травня 2017 року у справі № 815/2311/15. Крім того доручено членам Науково-консультативної ради при Верховному ОСОБА_3 України за адміністративно-правовою спеціалізацією підготувати науковий висновок щодо норм права, які неоднаково застосовано судом касаційної інстанції у подібних правовідносинах у вищевказаній справі.

Правовий аналіз спірних правовідносин дає підстави вважати, що як за субєктним складом, так і за характером правовідносин предметом спору є невиконання актів, приписів та постанов державного органу уповноваженого на здійснення контролю у сфері будівництва - ДАБІ, що як наслідок спричинило подання позову про знесення самочинно збудованого обєкта, тобто підставою позову є невиконання актів індивідуальної дії.

Згідно п. 9 ч. 1 перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно з урахуванням того, що провадження у справі відкрито 09 листопада 2017 року, справа призначалась до судового розгляду на 21 листопада 2017 року, коли у звязку з неявкою відповідача, повідомленого належним чином відкладалась розглядом на 05 грудня 2017 року та за клопотанням представника відповідача відкладалась розглядом на 20 грудня 2017 року справа з 15 грудня 2017 року повинна розглядатись за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства. Згідно ч. 2 цієї статті про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

З огляду на вищевикладене, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 255, 256 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовною заявою Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Управління Державної архітектурнобудівельної інспекції у Рівненській області до ОСОБА_3 про знесення самочинно збудованого обєкта будівництва закрити.

Повідомити позивачеві, що справи зазначеної категорії розглядаються у порядку адміністративного судочинства.

Повернути Управлінню Державної архітектурно-будівельної інспекції, , суму сплаченого згідно Квитанції № 65 від 25 жовтня 2017 року у ТВБВ 10017/073 філії Рівненського обласного управління № 10017, ідентифікаційний код 09333401 АТ Ощадбанк, платник ДЕРЖАРЗХБУДІНСПЕКЦІЯ ч/з ОСОБА_7, отримувач УК у Зарічненському районі / 22030101, рахунок отримувача 0153, код отримувача 37714561, банк отримувача 833017 ГУ ДКСУ у Рівненській області, судового збору у розмірі 673,00 (шістсот сімдесят три) грн. 00 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Рівненської області на протязі 15-ти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження

Суддя А. В. Дідик