Справа № 127/7939/17 Провадження № 22-ц/772/2880/2017Головуючий в суді першої інстанції Сичук М. М.
Категорія 48Доповідач Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого судді: Зайцева А.Ю.,

суддів: Панасюка О.С., Шемети Т.М.,

за участю секретаря судового засідання: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.09.2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, встановлення порядку користування квартирою, -

в с т а н о в и л а :

У квітня 2017 року ОСОБА_2 звернулася у суд з позовом до ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, встановлення порядку користування квартирою.

Позов обґрунтовано тим, що з 21.07.2002 року позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 01.12.2016 року був розірваний.

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розлучення залишилися проживати із матір'ю ОСОБА_2 та перебувають на її утриманні.

За період перебування в шлюбі сторони придбали наступне майно: трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, транспортні засоби, які були зареєстровані за відповідачем, а саме автомобіль марки «ГАЗ 2217 Соболь», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1, автомобіль марки «Ssang Yong Rexton», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2.

Згідно висновку - звіту № 43/17 від 03.04.2017 року незалежного оцінювача ОСОБА_7, загальна ринкова вартість обох автомобілів складає 304607,00 грн.

Однак відповідач без відома та згоди позивача 06.09.2016 року продав автомобіль марки «Ssang Yong Rexton», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 своєму батькові ОСОБА_4, що вбачається із договору купівлі - продажу транспортного засобу № 7142/2016/051437 за ціною лише 40000,00 грн., що явно не відповідає ринковій вартості даного автомобіля. Оскільки даний автомобіль був проданий без згоди та відома позивача, кошти отримані від його продажу відповідач приховав від позивача, остання вважає, що він також підлягає врахуванню при поділі майна колишнього подружжя, незважаючи на те, що він на даний час зареєстрований за іншим власником.

Виходячи з наведеного, оскільки сторони домовитись мирно щодо поділу майна не змогли, ОСОБА_2, посилаючись на положення ст. ст. 60, 61, 63, 65, 67-71 СК України, ст. ст. 321, 328, 355, 368, 369, 372 ЦК України, просила:

1) визнати за нею право власності на 2/3 частки квартири АДРЕСА_1, враховуючи інтереси дітей, які проживають із нею та перебувають повністю на її утриманні, іншу 1/3 частку вказаної квартири залишити у власності відповідача;

2) встановити порядок користування приміщеннями квартири АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_2 в користування разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_5, ОСОБА_6 2 житлові кімнати, площею 28,5 кв. м., а саме кімнату площею 11,5 кв. м. та кімнату площею 17,0 кв. м., а кімнату площею 9,5 кв. м. виділити в користування ОСОБА_3;

3) стягнути з відповідача на її користь половину вартості придбаних у шлюбі обох автомобілів, що становить 152303,50 грн..

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.09.2017 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_3; іншу 1/2 частку вказаної квартири залишено у власності ОСОБА_3

Встановлено наступний порядок користування квартирою: виділено ОСОБА_2 в користування кімнату площею 11,5 кв.м., кімнату площею 9,5 кв.м.; виділено в користування ОСОБА_3 кімнату площею 17,0 кв.м.; інші нежитлові приміщення квартири АДРЕСА_3 залишено в спільному користуванні ОСОБА_2, ОСОБА_3

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 152303 грн. 50 коп. - половина ринкової вартості автомобілів марки «ГАЗ 2217 Соболь», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, марки «Ssang Yong Rexton», синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_2.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 3557 грн. 69 коп.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17.10.2017 року виправлено описки, допущені в рішенні Вінницького міського суду Вінницької області від 20.09.2017 року, ухваленого по цивільній справі № 127/7939/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, а саме: в описовій частині рішення (стор. 2 абз. 5) в реченні «під час спільного проживання допомагали дітям як могил, слово «могил» читати як «могли»; в мотивувальній частині рішення (стор. 6 абз. 8) в реченні «при цьому позивачем не надано доказів щодо іншої вартості транспортних засобів», слово «позивачем» виправити на «відповідачем»; в резолютивній частині рішення виправити невірно зазначену прописом суму судового збору - «дві тисячі триста дев'ятнадцять» виправити на вірну суму - «три тисячі п'ятсот п'ятдесят сім».

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення і неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду в частині розподілу (визначення часток) та встановлення порядку користування трикімнатною квартирою, задовольнивши в цих частинах позовні вимоги повністю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційних скарг, вважає, що вони задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Згідно з ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України.

У справі встановлено, що 21.07.2002 року Міським відділом РАГС управління юстиції Вінницької області між ОСОБА_2, та ОСОБА_3 було зареєстровано шлюб, актовий запис 1325, який згідно рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 01.12.2016 року (справа № 127/19390/16-ц) був розірваний.

Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 21.11.2002 р., серії НОМЕР_4 від 20.09.2006 року.

Згідно договору купівлі - продажу квартири від 30.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Стеблюк Н.В., ОСОБА_3 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, що також підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів та реєстраційним посвідченням від 05.12.2007 року.

За час шлюбу сторонами також було придбано два транспортні засоби, а саме: автомобіль марки «ГАЗ 2217 Соболь», білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1, автомобіль марки «Ssang Yong Rexton», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2, які зареєстровані на ОСОБА_3, що вбачається з копій облікових карт приватного НОМЕР_5, НОМЕР_6

Відповідно до листа Територіального сервісного центру № 7142 Регіонального сервісного центру в Черкаській області від 23.03.2017 року № 31/23/42-240 та копії договору купівлі - продажу транспортного засобу № 7142/20016/051437, автомобіль марки «Ssang Yong Rexton», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_2 (попередній власник ОСОБА_3.) був переоформлений 06.09.2016 року в ТСЦ 7142 РСЦ в Черкаській області на ОСОБА_4, проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 на підставі договору купівлі - продажу транспортного засобу № 7142/20016/051437.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що спірна квартира та транспортні засоби є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки сторони придбали їх під час перебування в шлюбі, а тому частки кожної з них є рівними, відтак спірна квартира поділяє поділу між сторонами та визнанню за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1; іншу 1/2 частку вказаної квартири залишено у власності ОСОБА_3 Окрім цього, стягнуто з відповідача на користь позивача половину вартості придбаних у шлюбі транспортних засобів, що становить 152303,50 грн., оскільки згідно звіту № 43/17 про незалежну оцінку ринкової вартості спірних транспортних засобів ринкова вартість транспортних засобів складає 304607,00 грн.

Суд також виходив з того, що відповідачем на підтвердження тієї обставини, що спірна квартира та транспортні засоби були придбані у шлюбі, однак за його особисті кошти, які були йому подаровані його батьками, не надано належних та допустимих доказів (договору дарування, розписки про отримання коштів від батьків на купівлю автомобілів та квартири, тощо). Крім цього, відповідачем не надано доказів щодо іншої вартості транспортних засобів.

Також суд виходив з того, що враховуючи інтереси сторін і дітей та ту обставину, що діти проживають із позивачем, встановив порядок користування спірною квартирою між сторонами: виділивши ОСОБА_2 в користування дві житлові кімнати - кімнату площею 11,5 кв.м., кімнату площею 9,5 кв.м., та виділивши в користування ОСОБА_3 кімнату площею 17,0 кв.м., інші нежитлові приміщення квартири залишено в спільному користуванні сторін.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду відповідно до положень ч. 1 ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційних скарг та вимог заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційних скаргах доводи не спростовують правильні висновки суду першої інстанції.

У сімейному законодавстві діє презумпція спільності майна подружжя, при цьому частини чоловіка та дружини є рівними. Спростувати цю презумпцію може сторона, яка надає докази протилежного, що мають відповідати вимогам належності та допустимості (ст. ст. 58, 59 ЦПК України), і це є її процесуальним обов'язком (ст. ст. 10, 60 ЦПК України).

Колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що спірна квартира та транспортні засоби є спільною сумісною власністю сторін, оскільки сторони придбали їх під час перебування в шлюбі, а тому частки кожної з них є рівними.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1; а іншу 1/2 частку вказаної квартири залишив у власності ОСОБА_3 та стягнув з відповідача на користь позивача половину вартості придбаних у шлюбі транспортних засобів, що становить 152303,50 грн., оскільки згідно звіту № 43/17 про незалежну оцінку ринкової вартості спірних транспортних засобів ринкова вартість транспортних засобів складає 304607,00 грн.

У той же час, відповідачем всупереч ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що спірна квартира та транспортні засоби були придбані у шлюбі, однак за його особисті кошти, які були йому подаровані його батьками, (зокрема, договору дарування, розписки про отримання коштів від батьків на купівлю автомобілів та квартири, тощо). Крім цього, відповідачем не надано доказів щодо іншої вартості транспортних засобів.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 про те, що судом не було враховано, що грошові кошти від продажу автомобіля Ssang Yong Rexton були витрачені відповідачем та його родиною, судова колегія вважає необґрунтованими, адже жодних доказів на підтвердження зазначених обставин відповідачем суду не надано. Крім того, цей правочин вчинено, в період початку процедури розірвання шлюбу між сторонами.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 08.04.2015 року у справі № 6-7 цс15, яка має враховуватися судами відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, законодавством не встановлено недійсності правочину при відчуженні спільного сумісного майна подружжя без письмової згоди одного з подружжя, а тому при розгляді спорів про розподіл цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з відчуження такого без письмової згоди одного з подружжя, за умови наявності іншої згоди, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім'ї майна.

У випадку порушення письмової форми надання згоди на вчинення відчуження цінного спільного майна подружжя (правочину) якщо один з подружжя надав таку згоду усно, а другий з подружжя погодився з такою згодою, то такий правочин може бути визнаний дійсним.

Водночас, у справі встановлено, що згоди на відчуження автомобіля Ssang Yong Rexton позивачка не надавала відповідачу.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_3 не спростовують зазначені висновки суду першої інстанції.

Окрім цього, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про визнання за нею 2/3 частки спірної квартири судова колегія вважає безпідставними, адже наведені в рішенні суду мотиви про визнання за позивачкою ? частки спірної квартири ґрунтуються на вимогах закону, а тому правових підстав для зміни чи скасування рішення суду в цій частині судова колегія немає.

Статтею 18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумову розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відсутні правові підстави також для зміни чи скасування рішення суду в частині встановлення порядку користування спірною квартирою, оскільки рішення в цій частині ухвалено також з дотриманням вимог закону, а доводи, наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_2 в цій частини вже були предметом дослідження та оцінки судом першої інстанції, з висновками якого судова колегія погоджується.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ураховуючи наведене, судова колегія вважає, що зазначені в апеляційних скаргах доводи суттєвими не являються та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.09.2017 року у даній справі - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Підпис А. Ю. Зайцев

Судді: Підпис О. С. Панасюк

Підпис Т. М. Шемета

Згідно з оригіналом

Суддя-доповідач А. Ю. Зайцев