справа №619/3374/17
провадження №2/619/1764/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року.

Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Кононихіної Н. Ю.

при секретарі Мєщан І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дергачі

цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області «про визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування», де в третій особі є Дергачівська районна державна адміністрація,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області «про визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування», де в третій особі є Дергачівська районна державна адміністрація.

Із матеріалів позову вбачається, що 01 вересня 1964 року ОСОБА_3 була прийнята до КСП "Вільшанське" на посаду робітника. В силу Указу Президента «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» ОСОБА_3 мала право на земельну частку (пай) як член (пенсіонер, який раніше працював в колгоспі КСП "Вільшанське" відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

При цьому. ОСОБА_3 у список осіб для отримання земельної частки (паю) включено не було, відповідного сертифікату на право на земельну частку (пай) не видано, внаслідок чого, ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про відновлення порушеного права на отримання земельної частки (паю) та отримання сертифікату на право на земельну частку (пай).

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 17.03.2003 по справі №2-1834/02 зобов'язано Дергачівську районну державну адміністрацію включити ОСОБА_3 у список осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землі КСП "Вільшаньске" та видати сертифікат на право на земельну частку (пай).

На виконання рішення Дергачівського районного суду від 17.03.2003, розпорядженням Дергачівської РДА "Про передачу в приватну власність земельної частки (паю) ОСОБА_3." № НОМЕР_2 від 12.06.2003 передано у приватну власність ОСОБА_3 земельну частку (пай) площею 10, 18 умовних кадастрових гектара із земель державного резервного фонду на території Вільшанської селищної ради за межами населеного пункту для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В подальшому, попри прийняте рішення суду ОСОБА_3 сертифікат на право на земельну частку (пай) Дергачівською районною державною адміністрацією не видано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3.

ОСОБА_4 - сином померлої та батьком позивача - як єдиним спадкоємцем першої черги за законом було прийнято спадщину після смерті ОСОБА_3.

Тому позивач прохав визнати за ним ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1) в порядку спадкування за законом першої черги право на земельну частку (пай), із земель, що перебували у колективній власності КСП "Вільшанське", розміром - 10,18 в умовних кадастрових гектарах із земель державного резервного фонду на території Вільшанської селищної ради за межами населеного пункту для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно схеми розміщення земельної частки (паю) для передачі гр. ОСОБА_3 із земель резервного фонду на території Вільшанської селищної ради згідно розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації № НОМЕР_2 від 12.06.2003.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, згідно заяви, позов підтримує в повному обсязі, прохав слухати справу за його відсутністю, тому суд розглядає справу на тих доказах, які надані до судового засідання.

Представник відповідача Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області в судове засідання не з'явився, сповіщений про судове слухання, але не з'явився без поважних причин, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності. Суд вирішує справу на тих доказах, які надані до судового засідання.

Представник третьої особи Дергачівської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, прохав слухати справу у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд вирішує справу на тих доказах, які надані до судового засідання.

Суд, аналізуючи матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що 01 вересня 1964 року ОСОБА_3 була прийнята до КСП "Вільшанське" на посаду робітника.

В силу Указу Президента "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" ОСОБА_3 мала право на земельну частку (пай) як член (пенсіонер, який раніше працював в колгоспі КСП "Вільшанське" відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

При цьому. ОСОБА_3 у список осіб для отримання земельної частки (паю) включено не було, відповідного сертифікату на право на земельну частку (пай) не видано, внаслідок чого, ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про відновлення порушеного права на отримання земельної частки (паю) та отримання сертифікату на право на земельну частку (пай).

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 17.03.2003 по справі №2-1834/02 зобов'язано Дергачівську районну державну адміністрацію включити ОСОБА_3 у список осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землі КСП "Вільшаньске" та видати сертифікат на право на земельну частку (пай).

На виконання рішення Дергачівського районного суду від 17.03.2003, розпорядженням Дергачівської РДА "Про передачу в приватну власність земельної частки (паю) ОСОБА_3." № НОМЕР_2 від 12.06.2003 року передано у приватну власність ОСОБА_3 земельну частку (пай) площею 10, 18 умовних кадастрових гектара із земель державного резервного фонду на території Вільшанської селищної ради за межами населеного пункту для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В подальшому, попри прийняте рішення суду ОСОБА_3 сертифікат на право на земельну частку (пай) Дергачівською районною державною адміністрацією не видано.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_3.

ОСОБА_4 - сином померлої та батьком позивача - як єдиним спадкоємцем першої черги за законом - було прийнято спадщину після смерті ОСОБА_3.

До складу спадкового майна увійшли, зокрема, права на земельну частку (пай) із земель, що перебували у колективній власності КСП "Вільшанське", розміром - 10,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, що належали ОСОБА_3 на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 17.03.2003 року по справі № 2-1834/02 та розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації № НОМЕР_2 від 12.06.2003 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_4 - батько позивача.

Позивачем ОСОБА_1, як спадкоємцем першої черги за законом було прийнято спадщину після смерті батька. Він звернувся до нотаріуса, що відкрив спадкову справу після смерті ОСОБА_4, з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за ОСОБА_4 щодо прав на земельну частку (пай), прийнятих ОСОБА_4 у спадщину за ОСОБА_3 За наслідком чого нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з огляду на той факт, що сертифікату на право на земельну частку (пай), як основного документу що посвідчує таке право, видано не було. Відтак за відсутності зазначеного вказане свідоцтво не може бути видане.

При цьому ОСОБА_5 (дружина ОСОБА_4.) та ОСОБА_6 (донька ОСОБА_4.) як спадкоємці першої черги за законом відмовилися від прийняття спадщини за ОСОБА_4 на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. При цьому, частиною 1 статті 1267 ЦК України визначено рівність часток у спадщині кожного із спадкоємців за законом.

За статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини - ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 4 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Таким чином, внаслідок відмови ОСОБА_5 (дружини ОСОБА_4.) та ОСОБА_6 (доньки ОСОБА_4.) як спадкоємців першої черги, від прийняття спадщини за ОСОБА_4 на користь позивача - ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем першої черги.

Відповідно ч. 1 ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті

За змістом ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 № 7, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року N 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР У цьому разі слід ураховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Відповідно п. 3.5. листа Вищого спеціалізованого суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 - спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно абз. 18 п. 3.5. Листа ВССУ, у деяких випадках при розгляді цивільних справ про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування суди неправильно встановлюють зміст правовідносин, що виникають, та застосовують до спірних правовідносин норми, що регулюють право власності на земельні ділянки, та не беруть до уваги, що право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були членами цього підприємства.

З огляду на зазначене, позивачем - як єдиним спадкоємцем першої черги за законом успадковано права на земельну частку (пай) за ОСОБА_4, який в свою чергу прийняв у спадщину відповідні права від ОСОБА_3 - члена (пенсіонера, який раніше працював в колгоспі) КСП "Вільшанське" відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно абз.17 п. 3.5. Листа ВССУ, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Також особа може звернутися до суду з позовом про захист спадкових прав шляхом оскарження дій нотаріуса за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до п. 4.12., 4.15, 4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Водночас свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку

Таким чином в силу закону, позивач не має права отримати свідоцтво на спадщину щодо права на земельну частку (пай) шляхом звернення до нотаріуса. Про що свідчить також вмотивована відмова нотаріуса від вчинення нотаріальної дії.

Тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

З огляду на вищевикладене, відповідно до ч. 1 ст. 1218, ч. 1 ст. 1225, ч. 1 ст. 1258, ч. 1 ст. 1261, ч. 1 ст. 1267, ч. 1 ст. 1270, ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 4 ст. 1274 Цивільного кодексу України, п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування, п. 3.5. листа Вищого спеціалізованого суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, керуючись ст.ст 5,10,60.208,212-215 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1) в порядку спадкування за законом першої черги право на земельну частку (пай), із земель, що перебували у колективній власності КСП "Вільшанське", розміром - 10,18 в умовних кадастрових гектарах із земель державного резервного фонду на території Вільшанської селищної ради за межами населеного пункту для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно схеми розміщення земельної частки (паю) для передачі гр. ОСОБА_3 із земель резервного фонду на території Вільшанської селищної ради згідно розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації № НОМЕР_2 від 12.06.2003.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Н. Ю. Кононихіна