Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П., Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю «Парк Сервіс-7» про визнання права власності за набувальною давністю, визнання недійсними свідоцтв про право власності, за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження нерухомим майном за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_4. звернувся до судуіз позовомдо публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»), в якому просив визнати за ним право власності занабувальною давністю на гаражні бокси НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в підземному паркінгу по АДРЕСА_1, визнатинедійсними свідоцтва про право власностіПАТ «Укрсоцбанк» на спірні гаражні бокси, видані 16лютого 2005 року. Зазначав, що він з 2003 року добросовісно й відкрито володіє вказаним майном, укладає договори про надання експлуатаційних та охоронних послуг та несе витрати щодо оплати цих послуг.

У лютому 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження гаражними боксами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в підземному паркінгу по АДРЕСА_1, оскільки вказаним нерухомим майном відповідач користується без законних підстав.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_4відмовлено, зустрічний позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено. Ухвалено усунути перешкоди у здійсненні ПАТ «Укрсоцбанк» права користування та розпорядження нерухомим майном, а саме: гаражним боксом НОМЕР_1, площею 19,3 кв. м, який розташований в підземному паркінгу по АДРЕСА_1; гаражним боксом НОМЕР_2, площею 19,4 кв. м, який розташований в підземному паркінгу по АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання ОСОБА_4 звільнити незаконно займані гаражні бокси.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення його позову та відмову у задоволенні зустрічного позову ПАТ «Укрсоцбанк».

Відповідно до п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідноч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Враховуючи зміст вимог ст. 344 ЦК України, при зверненні до суду з вимогами про визнання за набувальною давністю права власності на нерухоме майно, позивачем має бути доведено факт існування такого нерухомого майна, безтитульність, відкритість та безперервність володіння; добросовісність заволодіння майном; факт володіння спірним майном протягом строку, який складає не менше 10 років.

Безтитульне володіння - це фактичне володіння, яке не спирається на будь-яку правову підставу володіння чужим майном. Наявність у володільця певного юридичного титулу виключає застосування набувальної давності.

Добросовісність передбачає, що володілець майна не знав і не міг знати про те, що він володіє чужим майном, тобто ті обставини, які обумовили його володіння, не давали і не могли давати володільцю сумніву щодо правомірності його володіння майном.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Судами встановлено, що рішенням господарського суду м. Києва від 08 червня 2004 року переведено майнові права приватного підприємства «Фокін-Ентерпрайс» (директор ОСОБА_4) на користь АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» на отримання у власність гаражних боксів НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_1 та НОМЕР_2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1. На підставі наказуГоловного управління житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації №190-С/ЮНП/А від 09лютого 2005 року АКБ «Укрсоцбанк» 16 лютого 2005 року видано свідоцтва про право власності на бокси НОМЕР_1 та НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1. Право власності на спірні гаражні бокси зареєстровано за банком у встановленому законом порядку.

За змістом позовної заяви, ОСОБА_4 із 2006 року обізнаний відносно того, що власником гаражних боксів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1, на які він просить визнати право власності за набувальною давністю, є АКБ «Укрсоцбанк», а тому не можна вважати володіння позивачем спірним нерухомим майном добросовісним.

Правильно встановивши характер спірних правовідносин, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено за вимогами ст. 212 ЦПК України, суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що строк користування ОСОБА_4 гаражними боксами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1, не є строком давнісного володіння за ст. 344 ЦК України, позивачем не доведено всіх обставин, необхідних для набуття права власності за набувальною давністю, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Доводи касаційної скарги є необґрунтованими, на законність судових рішень у справі не впливають.

Згідно ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 13 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: С.П. Штелик

В.І. Журавель

С.Ф. Хопта