АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Категорія: Справа № 610/2068/17 Головуючий суддя І інстанції Усенко С. І.
Провадження № 22-ц/790/5583/17 Суддя доповідач Карімова Л.В.
Категорія: земельні правовідносини
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року колегія суддів Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Колесник О.Е.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру в Балаклійському районі Харківської області в особі представника Ремінного Вадима Івановича на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 10 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до територіальної громади в особі виконкому Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області, за участі третьої особи - Головного управління Держгеокадастру в Балаклійському районі Харківської області про поновлення порушеного права на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, в якому просила відновити її порушене право на земельну частку (пай) в розмірі 6,25 умовних кадастрових одиниць як колишнього члена КСП «Росія» на землях Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що 17 серпня 1995 року вона була прийнята в члени колгоспу «Росія» Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області згідно протоколу № 8 від 17.08.1995 року робочою в сад.

Згідно довідки № 154 від 18.07.2017 року, виданої ПАТ «Агрофірмою «Росія», яке є правонаступником КСП «Росія», КСП «Росія» було реорганізоване в ЗАТ «Росія» рішенням загальних зборів засновників 25.02.1996 року.

Трудова книжка була видана на ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

04 серпня 2006 року позивач була звільнена з підприємства за власним бажанням.

6 травня 2003 року вона уклала шлюб з ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 виданим Міловською сільською радою Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 4. Після укладення шлюбу прізвище позивача - ОСОБА_6.

Зазначала, що у відповідності до вимог Земельного кодексу України та цивільного кодексу вона (позивач ) є особою, яка одержала право на земельну частку/пай/, та повинна була бути включена до списку осіб, що додається до Державногог акту на право колективної власності на землю з подальшим отриманням сертифікату на право на земельну частку/пай/.

У зв'язку з тим, що як під час її звільнення так і в подальшому їй не було надано достовірної або правдивої інформації щодо її права на земельну частку/пай/, про порушення свого права вона дізналася тільки взимку 2016 року.

На момент розпаювання КСП «Росія» в листопаді 1995 року позивач працювала у господарстві.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 10 серпня 2017 року позовні вимоги задоволено.

Відновлено порушене право ОСОБА_4 на земельну частку (пай) в розмірі 6,25 ум. кадастрових одиниць, розташований на землях Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області.

Визнано за ОСОБА_4 право на земельну частку (пай) в розмірі 6,25 умовних кадастрових одиниць на землях Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області як колишнього члена КСП «Росія» на землях Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області із земель внутрішньогосподарського резервного фонду не витребувані частки (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

На зазначене рішення Головне управління Держгеокадастру в Балаклійському районі Харківської області подло апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, не повне з'ясування обставин, що мають значення для справи просить скасувати рішення районного суду та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 в повному обсязі.

Вказує, що судом першої інстанції не враховано, що позивачем не надано доказів на підтвердження подачі ним заяви про виділення належної їй земельної частки (паю) у натурі (на місцевості).

Зазначає, що трудова книжка свідчить не про членство в КСП, СК чи САТ, а про наявність трудових відносин з ними.

Вказує, що судом першої інстанції не враховано, що виконком Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області є неналежним відповідачем по справі, оскільки розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення державної власності належить до повноважень Головного управління Держгеокадастру, який залучено до участі у справі в якості третьої особи.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що позивачем було порушено строки позовної давності, а її посилання на те, що про порушення свого права вона дізналася взимку 2016-2017 року не можна вважати належним та допустимим доказом поважності пропуску строку.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що зявилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення районного суду - скасуванню з ухваленням нового рішення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст. 263, 264 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; б) як розподілити між сторонами судові витрати.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив з доведеності її позовних вимог.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками районного суду, оскільки вони зроблені з порушенням норм матеріального права та не відповідають обставинам справи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 17 серпня 1995 року ОСОБА_4 була прийнята в члени колгоспу «Росія» Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області згідно протоколу № 8 від 17.08.1995 року.

Згідно довідки № 154 від 18.07.2017 року, виданої ПАТ «Агрофірмою «Росія», яке є правонаступником КСП «Росія», КСП «Росія» було реорганізоване в ЗАТ «Росія» рішенням загальних зборів засновників 25.02.1996 року.

Відповідно до копії трудової книжки НОМЕР_2 позивач була прийнята 17.08.1995 року в члени КСП «Росія» робітником в сад, трудова книжка заповнена на ім'я ОСОБА_5, 04.08.2006 року була звільнена за власним бажанням.

На момент розпаювання КСП «Росія» в листопаді 1995 року позивач працювала у господарстві.

Згідно відповіді № 29 -20.023.09 -256/101 - 17 від 26.07.2017 року Головного управління Держгеокадастра в Харківській області Відділ Держгеокадастра в Балаклійському районі, позивач не була включена в списки осіб до держакту на право колективної власності КСП «Росія» на землю серія НОМЕР_3. Розмір земельної частки/паю/ дорівнює 6,25 умовних кадастрових одиниць.

Відповідно до п.2 Указу Президента України №720 від 08.08.1995 року "Про порядок розпаювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного господарства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта про право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельну частку (пай) здійснюється за нормами ЦК України у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її на земельну частку.

Відповідно до вимог ст. 3, 5 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» до повноважень сільських, селищних міських рад та районних державних адміністрацій належить розгляд заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок і видачі документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку; прийняття рішень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

Згідно приписів ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідачем по справі було залучено Міловську сільську раду Балаклійського району Харківської області.

Проте, згідно ст. 13 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» розпорядником невитребуваних земельних ділянок (паїв) є районна державна адміністрація, яка не була залучена до участі у розгляді справи.

Відповідно до п. 13 ч. 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області від 17.11.2016 року № 308, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, одним із основних завдань Держгеокадастру є розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеного чинним законодавством на території Харківської області.

На території Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області знаходяться також землі резервного фонду, що були надані в користування юридичним та фізичним особам, але Держгеокадастр був залучений до участі у розгляді справи в якості третьої особи.

Відповідно до п. 7 Указу Президента №720/95 від 08.08.1995 року створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств, або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Оскільки ОСОБА_4 не належить до жодної з перелічених вище категорій осіб, які мають право на отримання земель сільськогосподарського призначення із земель резервного фонду, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 пред'явлені до неналежного відповідача.

Між тим ОСОБА_4 під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України ( який діяв на час розгляду справи) не подавала клопотання про заміну первісного відповідача - Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області належним відповідачем, що є розпорядником невитребуваних земельних ділянок (паїв).

Виходячи з наведеного, рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 10 серпня 2017 рокуухвалено з порушенням норм матеріального права та при неповному з»ясуванні обставин справи, тому відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст. ст. 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 10 серпня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 до територіальної громади в особі виконкому Міловської сільської ради Балаклійського району Харківської області, за участі третьої особи - Головного управління Держгеокадастру в Балаклійському районі Харківської області про поновлення порушеного права на земельну частку (пай).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: