Справа № 346/2382/15-ц
Провадження № 2/346/29/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 р. м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі:

головуючого судді Веселова В.М.,

секретаря Максимюк М.А.,

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломия справу за позовом ПАТ «ОСОБА_2 та кредит» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовною заявою до відповідача, в якій вказав,що 13 грудня 2007 року між ПАТ ОСОБА_2 та Кредит та відповідачкою було укладено кредитний договір № 2025ру3-07, на підставі якого ОСОБА_2 надав на умовах забезпеченості, повторності, строковості, платності кредитні кошти в розмірі 55 000,00 евро з кінцевим терміном погашення 13 грудня 2022 року. У звязку із порушенням відповідачкою взятих на себе зобов'язань щодо строків повернення кредитних коштів, банком звернуто до суду заяву про примусове стягнення заборгованості за кредитним договором і 28.07.2010р. Коломийським міськрайонним судом видано судовий наказ, яким ухвалено стягнути з позичальника та його поручителя заборгованість у сумі 830 546,11 грн. Позичальником не виконано ні рішення суду, ні вимоги кредитного договору, а саме порушено графік повернення відсотків за користування ним, в результаті чого на час подання позовної заяви за ним рахується заборгованість за відсотками та нарахована і несплачена пеня за останній календарний рік, зокрема: - сума заборгованості за кредитом - 654, 76 Євро, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ становить 15 891,35 грн. з розрахунку 1 Євро= 24,2705 UAH, - сума строкової заборгованості за відсотками - 706,67 Євро, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ становить 17 151,23 грн. з розрахунку 1 Євро = 24,2705 UAH,- сума простроченої заборгованості за відсотками - 34 916,23 Євро, що в еквіваленті до національної валюти за офіційним курсом НБУ становить 847 434,36 грн. з розрахунку 1Євро= 24,2705 UAH,- пеня - 3 643 197,57грн. всього загальна заборгованість у сумі 4 523 674,51 грн.

Просить суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за Кредитним договором № 2025pv3-07 від 13.12.2007р. у розмірі 4 523 674,51 грн. та понесені судові витрати. В подальшому позивач подав уточнення до позовної заяви (а.с.194), в якому вказав,що суд має право ухвалити рішення по справі в іноземній валюті, відповідно просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №2025pv3-07 від 13 грудня 2007 року,а саме суму строкової заборгованості за відсотками 541,78 євро, суму простроченої заборгованості за відсотками 42121,58 євро, суму пені за прострочення заборгованості за кредитом та відсотками 566155,78 грн.

В судове засідання представник позивача подав письмове клопотання про слухання справи у відсутність представника.

Представник відповідача позовні вимоги не визнала, подала до суду клопотання про призначення судової економічної експертизи за фінансово-кредитних операцій, мотивуючи свою позицію тим, що відповідачка самостійно провела розрахунки, які не співпадають з розрахунком, який надано банком.

Ознайомившись з поданим клопотанням, заслухавши думку представника відповідачки, яка підтримала своє клопотання, суд приходить до наступних висновків.

При винесенні ухвали про призначення експертизи суд вважає, що у сторін, а саме у відповідачки зокрема, було достатньо часу з 21 травня 2015 року- часу поступлення справи до суду, для встановлення фактичних обставин справи при розгляді даної справи за результатами оцінки наявних у справі доказів у їх сукупності, доцільність проведення експертизи, не зазначив, у чому полягає потреба у спеціальних знаннях. Поставлені перед експертом питання не вимагають спеціальних досліджень, та їх вирішення віднесено до компетенції суду.

Суд вважає необґрунтованим призначення у справі судової експертизи, та як наслідок неправомірного зупинення провадження у справі, з огляду на наступне.

Недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку. Відтак безпідставне призначення судової експертизи та зупинення у зв'язку з цим провадження у справі перешкоджає подальшому розгляду справи.

При цьому суд бере до уваги, що зупинення провадження у справі є наслідком призначення судом експертизи, а отже ухвала в частині призначення судової експертизи та в частині зупинення провадження у справі перебувають у нерозривному зв'язку одна з одною.

Таким чином, призначення судової експертизи з одночасним зупиненням у зв'язку з цим провадження у справі є одноактною (нерозривною) процесуальною дією і не може розцінюватись як два самостійних акта - окремо щодо призначення судової експертизи і щодо зупинення провадження у справі. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною, зокрема, у постанові від 20.01.2009 у справі № 24/489, щодо одноактної (нерозривної) процесуальної дії.

На підставі викладеного і того факту, що основним принципом судочинства, закріпленим Конституцією України, є законність і, що відповідно до статті 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд.

Суд зазначає, що справа знаходиться на розгляді в суді з 21 травня 2015 року, за клопотанням представника відповідачки у справі була призначена експертиза ухвалою суду від 11.04.2017 року, однак справа повернулась без виконання експертизи, оскільки відповідачка не оплатила послуги експерта. Відповідно справа була повернута експертною установою до суду 2 серпня 2017 року. Пояснення представника відповідачки про те, що вартість експертизи різко зросла і відповідачка не мала можливості вчасно оплатити таку експертизу, судом до уваги не беруться, оскільки саме відповідачка наполягала на проведенні експертизи і саме її клопотання було задоволено, і така неоплата є затягуванням розгляду справи по суті і порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

За таких - обставин суд приходить до висновку в необхідності відмовити в задоволенні поданого клопотання.

Керуючись ст. ст.202,203,297 ЦПК України,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання представника відповідачки ОСОБА_1 про призначення судової економічної експертизи за фінансово-кредитних операцій відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Веселов В. М.