Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1398/17

номер провадження 2/695/1595/17

18 грудня 2017 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3. Свої вимоги, з урахуванням уточнених позовних вимог, позивач мотивує тим, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від вказаного шлюбу у них народилася дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28.07.2008 року із відповідача на утримання вказаних дітей стягувалися аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Станом на дату подання позову ОСОБА_4 досягла повноліття, а тому аліменти на її утримання, згідно вказаного рішення, не стягуються. Водночас аліменти на утримання спільного сина сторін ОСОБА_3 стягуються у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача, що на думку позивача є недостатнім для належного матеріального утримання дитини, яка часто хворіє та навчається, що в свою чергу потребує значних матеріальних витрат. ОСОБА_3 хоч і перебуває на утриманні матері, але і зі сторони батька також потребує матеріальної допомоги. Відповідач по справі є працездатною здоровою людиною, а тому він спроможний та повинен надавати матеріальну допомогу на утримання свого сина у розмірі, який буде достатнім для належного забезпечення потреб останнього. Оскільки сторонам добровільно домовитися про зміну розміру аліментів не вдалося, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом та просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилась, однак звернулась до суду із заявою, згідно з якою просила справу розглядати за її відсутності за наявними у справі доказами, оскільки здійснює догляд за малолітньою дитиною, а тому в судовому засіданні особисто не може приймати участь.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, однак виклав свою позицію стосовно заявлених позовних вимог у заяві про перегляд заочного рішення, згідно з якою посилався на те, що відповідно до іншого рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 28.11.2017 року з нього вже стягуються аліменти на утримання повнолітньої дочки на період навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів, окрім того на його утриманні також перебуває неповнолітній син від іншого шлюбу, в утриманні якого він також приймає участь, а тому вважає за можливе сплачувати аліменти на користь свого сина в розмірі 1/6 частки його заробітку.

Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд, враховуючи письмову заяву позивача та письмові пояснення відповідача приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення із наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про народження, серії І-ФП №098742 від 23.06.2000 року, ОСОБА_3 народився 08.06.2000 року, а його батьком зазначений ОСОБА_2.

Згідно з рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28.07.2008 року з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_5, яка змінила своє прізвище на ОСОБА_1 в результаті укладення шлюбу, що стверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії І-СР №101610 від 20.09.2013 року, стягувалися аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 та сина ОСОБА_7 в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але мінімальний розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як вбачається із свідоцтва про народження ОСОБА_4 (серії І-ФП №069396 від 04.04.1997 року) станом на дату подання позовної заяви остання є повнолітньою, а тому аліменти, відповідно до вказаного вище рішення суду щодо неї не стягуються, а оскільки аліменти були визначені судом у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку на обох дітей, то відповідно аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 стягуються у розмірі 1/6 частини заробітку відповідача.

Згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України віл 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 27 вищезазначеної Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Як вбачається зі ст.150 СК України, батьки зобовязані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобовязані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобовязані поважати дитину.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Отже, кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що зобов`язані забезпечувати обоє батьків.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином ч.1 ст.192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може ухвалити рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров"я особи з якої стягуються аліменти або особи, яка отримує аліменти та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На думку суду, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, отримувача аліментів та неповнолітньої дитини, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

При розгляді вказаної справи, суд враховує матеріальне становище відповідача, оскільки відповідач є працездатним та матеріально забезпеченим, а тому може і зобовязаний надавати допомогу на утримання свого сина у розмірі, який буде достатнім для нормального забезпечення його життя, так як доказів про своє скрутне матеріальне становище відповідач суду не надав, окрім того суд враховує, що у позивача народилася малолітня дитина, а тому остання не може в повній мірі працювати та матеріально забезпечувати свого неповнолітнього сина.

Суд також враховує, що з часу присудження аліментів в розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, через значні інфляційні процеси в Україні значно підвищилася вартість життя, у звязку із чим встановлений розмір аліментів не може забезпечити належний рівень матеріального утримання дитини.

Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Разом з тим суд вважає, що вимога позивача про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця не може бути задоволеною, оскільки, як вбачається з матеріалів справи відповідач сплачує аліменти на утримання повнолітньої дочки яка продовжує навчання, а також має дитину від іншого шлюбу, що стверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД №139556 та свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №273582, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Отже відповідач вже має зобовязання по сплаті аліментів на іншу дитину та має ще одну дитину на утриманні, що безумовно впливає на його матеріальне становище та не може залишитися поза увагою суду.

Відповідно до змісту статей 12, 13, 76, 77 ЦПК України, суд слухає цивільні справи на засадах змагальності сторін, в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами, докази повинні подаватись належні, тобто містити інформацію щодо предмета доказування, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Належних доказів отримання відповідачем достатньої суми доходів для виконання всіх зобовязань та можливості повної сплати заявленої суми аліментів позивачем надано не було.

За таких обставин вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку є, на думку суду, завищеними та враховуючи наявність інших аліментних зобовязань у відповідача, не доведенням позивачем достатності розміру доходів відповідача для виконання вказаних зобовязань та забезпечення особистого нормального проживання, підлягають зменшенню.

Суд вважає, що аліменти на утримання неповнолітньої дитини, яка безумовно потребує допомоги обох батьків, підлягають стягненню з відповідача у частці від заробітку та виходячи з принципів розумності та справедливості стягує аліменти на утримання ОСОБА_3, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, що на думку суду буде відповідати інтересам сторін та самого неповнолітнього.

З метою недопущення порушення прав позивача та належного здійснення виконавчого провадження суд вважає за необхідне виконавчий лист, виданий судом на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28.07.2008 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів повернути на адресу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Суд також вважає, що судовий збір підлягає стягненню із відповідача на користь держави у порядку визначеному ст. 141 ЦПК України.

На підставі зазначеного та керуючись ст. 10,

ст., ст. 141, 264, 265 ЦПК

України, ст. ст. 199, 200 СК України суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, іден. код НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, РНОКПП НОМЕР_2, жительки АДРЕСА_1, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий лист, виписаний судом на підставі рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 28.07.2008 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів повернути на адресу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640,0 гривень.

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення в порядку визначеному ст., ст. 354-356 ЦПК України.

Суддя : Середа Л.В.