Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Орлов І.В.
Справа № 428/1774/17
Провадження № 22ц/782/623/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року

Апеляційний суд Луганської області у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах

головуючого: Орлова І.В.,

суддів: Авалян Н.М., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря : Коротенка С.В.,

позивача: ОСОБА_2

представників позивача: ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідача: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства (ПрАТ) «Сєвєродонецьке обєднання Азот» на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 липня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот» про скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності, відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

17 лютого 2017 року ОСОБА_2 (далі позивач), звернувся до Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання Азот» (далі відповідач) з позовом в якому просив суд скасувати Наказ голови правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» № 1125 від 28 листопада 2016 року як такий, що не відповідає вимогам статтей 148, 149, 252 Кодексу законів про працю (КЗпП) України; стягнути з відповідача компенсацію моральної шкоди у розмірі 2.000,00 гривен.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 липня 2017 року позов задоволено частково. Зазначеним рішенням місцевий суд скасував Наказ № 1125 від 28 листопада 2016 року, стягнув з відповідача на користь ОСОБА_2 1.000,00 гривень у відшкодування моральної шкоди, на користь держави судові витрати у розмірі 640,00 гривень.

В апеляційній скарзі представник ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот», посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просив: рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги відповідач зазначив, що Наказом № 1125 у відношенні ОСОБА_2 було застосоване не дисциплінарне стягнення, а інший захід впливу, а саме позбавлення матеріального заохочення. Суд неправильно застосував статтю 148 КЗпП України, оскільки до дисциплінарної відповідальності позивач не притягався. ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» не могло заподіяти ОСОБА_2 моральну шкоду, оскільки не порушувало трудових прав позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та його представників, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення місцевого суду, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на таке.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 у частині скасування Наказу № 1125, місцевий суд виходив з того, що розпорядження ПрАТ «Сєвєродонецьке обєднання Азот» від 28 листопада 2016 року про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не відповідає положенням статті 147 КЗпП України та було видане роботодавцем без урахування приписів частини 2 статті 252 КЗпП України. З огляду на доведеність та обґрунтованість вимог про скасування наказу, суд першої інстанції частково задовольнив похідну від основної вимогу ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 1.000,00 гривень.

Апеляційний суд у цілкому погоджується з правильністю таких висновків місцевого суду з огляду на таке.

У справі встановлено, що ОСОБА_2 працює слюсарем - інструментальником 6-го розряду цеху нейтралізації та очистки промислових стічних вод (далі цех НОПС) ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот».

Згідно з Наказом від 28 листопада 2016 року за № 1125 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», голова правління ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання «Азот» видав розпорядження не застосовувати у листопаді 2016 року заходи матеріального заохочення стосовно ОСОБА_2 за порушення останнім пункту 3.1 а Правил внутрішнього трудового розпорядку.

З тексту зазначеного наказу слідує, що у жовтні-листопаді 2016 року начальник цеху НОПС ОСОБА_6 проводив перевірку дотримання Правил внутрішнього трудового розпорядку робітниками цеху. Під час даної перевірки було встановлено порушення трудової дисципліни з боку ОСОБА_2, якій 21 жовтня 2016 року здійснив переміщення по території підприємства без повідомлення безпосереднього керівника, а 14 листопада 2016 року на 20-00 хвилин запізнився з приходом на роботу ( а. с. 2).

З 07 грудня 2015 року позивач обіймає виборну посаду у профспілковому комітеті первинної профспілкової організації Незалежної профспілки гірняків України (НПГУ) робітників «Сєвєродонецького об'єднання «Азот» (а. с. 3).

ОСОБА_2 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесений до першої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (а. с. 4).

З приводу обставин, які стали підставою для притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності, документальної фіксації зазначених обставин, суд допитав свідків ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9.

Між сторонами виник спір щодо правомірності застосування роботодавцем до працівника дисциплінарного стягнення за порушення трудової дисципліни.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Порушення трудової дисципліни це невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обовязків.

Згідно з пунктом 3.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку для робітників ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» працівники зобовязані: а) добросовісно, якісно та у строк виконувати свої трудові обовязки; додержуватися дисципліни праці, своєчасно і точно виконувати розпорядження адміністрації і безпосереднього керівника; використовувати робочій час для продуктивної праці, не допускати дій, що заважають іншим працівникам виконувати їхні трудові обовязки (а. с. 51-55).

Відповідно до частини 1 статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. З аконодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно з частиною 1 статті 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення

Згідно з частиною 2 статті 252 КЗпП України, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є.

Відповідно до статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Таким чином, Наказ № 1125 від 28 листопада 2016 року ПрАТ «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» був виданий з порушенням визначеного частиною 1 статті 148 КЗпП України строку, за відсутністю та недоведеністю обставин скоєння ОСОБА_2 дисциплінарного проступку, з недотриманням встановленої статтями 149 та частини 2 статті 252 КЗпП України процедури, із застосуванням до позивача не передбаченого статтею 147 КЗпП України виду дисциплінарного стягнення. Незаконне притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності призвело до втрати нормальних життєвих зв'язків позивача та безумовно вимагало від ОСОБА_2 додаткових зусиль для організації свого життя.

Сєвєродонецький міський суд у повному обсязі встановив та з'ясував обставини, що мають значення для справи, надав зазначеним обставинам правильну юридичну оцінку. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а спрямовані на переоцінку доказів, яким місцевий суд дав належну правову оцінку, повно та всебічно встановивши обставини справи.

Відповідно до статті 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суд з одних лише формальних міркувань.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин і вимог статтей 10, 60 ЦПК України, дійшов правильного й обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову. Підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 315, 319, 325 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке обєднання «Азот» відхилити.

Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 24 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційному порядку, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: