Справа № 131/1754/17
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.12.2017

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Олексієнка О.Ю.

при секретарі Телевань С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення успадкованого майна з-під арешту, третя особа, що не заявляє самостійних вимог Іллінецька державна нотаріальна контора,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій вказав, що 21 грудня 2016 року померла його мати ОСОБА_3

Під час оформлення спадщини він дізнався, що на нерухоме спадкове майно, яке належало його матері, накладений арешт.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження оюєктів нерухомого майна щодо субєкта № 95204282 від 21 серпня 2017 року, було зясовано, що ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 27 березня 1997 року в порядку забезпечення позову було накладено арешт на майно ОСОБА_4 та Іллінецькою державною нотаріальною конторою накладено заборону на нерухоме майно (реєстраційний номер обтяження 4236229). Обєктом обтяження виступає все нерухоме майно, що належало покійній ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Іллінецької державної нотаріальної контори з метою зняття арешту із успадкованого ним майна, однак отримав відповідь, що даний арешт має бути знято органом, яким він був накладений. Аналогічне розяснення йому було надане приватним нотаріусом Іллінецького районного нотаріального округу ОСОБА_5

Також позивач звертався до Іллінецького районного відділу ДВС, від начальника якого отримав відповідь, у якій було зазначено, що виконавче провадження стосовно ОСОБА_3 не відкривалося, тому відділ ДВС немає повноважень щодо його зняття.

Таким чином і нотаріусами, і Іллінецьким районним ВДВС йому було відмовлено у знятті арешту з майна покійної матері у звязку із тим, що арешт має бути знято саме судовим органом.

Враховуючи те, що арешт на майно ОСОБА_3 було накладено в порядку забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, можливим є його скасування у разі повного виконання сторонами зобов'язань за прийнятим рішенням.

Як видно з рішення Іллінецького районного суду Вінницької області від 21 січня 1998 року, мати позивача мала відшкодувати ОСОБА_2 1029,00 грн. матеріальної та 750.00 грн. моральної шкоди. Вказані кошти були сплачені його покійною матірю одразу після винесення рішення, тому дане рішення не виконувалося в примусовому порядку із залучення органів виконавчої служби, так як було виконане ОСОБА_7 в добровільному порядку.

Нерухоме майно, а саме: земельні ділянки, належать позивачу, однак оформити їх належним чином як того передбачає чинне законодавство України позивач не має можливості, так як на вказане нерухоме майно накладено арешт та заборона відчуження.

Тому позивач просить суд скасувати арешт, накладений ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 27 березня 1997 року на майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №4236232 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис №4236232 від 17 грудня 2006 року про арешт нерухомого майна, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій свої позовні вимоги підтримав повністю, просить їх задовольнити та розглянути справу в його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, натомість подав до суду заяву зі своїм визнанням позову, просить розглянути справу в його відсутність.

Представник третьої особи Іллінецької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, завідувач нотаріальною конторою подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, щодо задоволення позову не заперечує.

За таких обставин, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів та задовольнити позовні вимоги позивача з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року, позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Дослідивши наявні у справі письмові докази в контексті наведених правових норм, суд вважає, що заяву слід задоволити, оскільки вимоги ОСОБА_1 повністю доведені поданими ним і наявними у справі доказами, при цьому вжиті заходи забезпечення позову перешкоджають йому належним чином оформити право власності на належне йому майно.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року, ст.ст. 158, 263, 264, 265 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Звільнити успадковане майно з-під арешту, накладеного ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 27 березня 1997 року на майно, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3, яка померла 21 грудня 2016 року, який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №4236232.

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис №4236232 від 17 грудня 2006 року про арешт нерухомого майна, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3, яка померла 21 грудня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: