н/п 2/490/5920/2017 Справа № 490/9707/17
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2017 р. Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого - судді Черенкової Н.П.,

при секретарі Шевельовій Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, в якому просила збільшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на їх користь на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.03.2014 року на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття на 1/4 частину частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивач вимоги позову підтримала, просив про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач вимоги позову визнав, просив про розгляд справи у його відсутності.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності сторін.

Обставини справи встановлені судом.

Сторони перебували у шлюбі, від якого мають сина Микиту, ІНФОРМАЦІЯ_2.

17.03.2014 року Центральним районним судом м. Миколаєва постановлено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.01.2014 року до його повноліття.

21.11.2014 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5, внаслідок чого змінила прізвище на «Діюк».

Дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні.

Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягненням ними повноліття, сплачуючи аліменти.

Відповідно до ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів

При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно дост. 192 ч. 1 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, якщо після набранням рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до положення п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, на 1/4 частину частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Керуючись ст.ст.10,11,209,212-215,223 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов -задовольнити.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 17.03.2014 року.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 294 -296 ЦПК України.

Суддя Н.П. Черенкова