Справа № 447/699/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П.
Провадження № 22-ц/783/3449/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючої: Крайник Н.П.

суддів: Мельничук О. Я., Савуляка Р. В.

при секретарі: Фейір К. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 27 березня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Миколаївської міської ради Львівської області про виконання рішень сесії незаконними, визнання державного акту незаконним та його скасування, -

в с т а н о в и л а:

14 березня 2016 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3, Миколаївської міської ради Львівської області, у якому просила визнати недійсними рішення 20 сесії Миколаївської міської ради Львівської області 4 скликання №859/7 від 25.10.2009 року, 2 сесії Миколаївської міської ради Львівської області 5 скликання №47 від 29.06.2006 року, державний акт про право власності на земельну ділянку та зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що на підставі рішення Миколаївської міської ради від 30.12.2003 року №357 вона приватизувала земельну ділянку площею 0,0540 кв.м, 06.07.2006 року їй видано державний акт про право власності на землю. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 27.10.2008 року встановлено, що межовим знаком між земельними ділянками позивача та відповідача ОСОБА_3 є бетонний стовбик. 21.12.2009 року постановлено ухвалу про затвердження мирової угоди між сторонами, відповідно до умов, якої відповідач повинна була перенести бетонний бордюр з земельної ділянки позивача. У 2015 році проведено топографо-геодезичне знімання земельної ділянки позивача і встановлено, що огорожа відповідача знаходиться на земельній ділянці позивача.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Миколаївської міської ради Львівської області про виконання рішень сесії незаконними, визнання державного акту незаконним та його скасуваннявідмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_2

Вважає його незаконним, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з неповним з»ясуванням усіх обставин справи.

Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що вона не підписувала акт встановлення і узгодження меж від 15.07.2009 року, оскільки на той час між сторонами був спір з приводу межі земельної ділянки. Звертає увагу суду на те, що про незаконну приватизацію спірної земельної ділянки відповідачем вона дізналася у 2014 році. Вважає проведене у 2015 році топографо-геодезичне знімання земельної ділянки, яким встановлено, що огорожа відповідача знаходиться на земельній ділянці позивача, слугує належним доказом на підтвердження її позовних вимог.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 40 Земельного кодексу України громадянам України за рішенням органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку в межах норм, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель комунальної власності за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Механізм встановлення (відновлення) меж земельних ділянок та встановлення межових знаків визначено «Інструкцією про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18.05.2010 року №376 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.06.2010 року за №391/17686. Інструкцією передбачено, що роботи по відновленню меж приватизованих земельних ділянок згідно розроблених технічних документацій із землеустрою при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок виконуються землевпорядними організаціями, які мають відповідний сертифікат на виконання таких робіт. Встановлення (відновлення) меж земельної ділянки здійснюється на підставі розробленої технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок межі із прив'язкою до пунктів державної геодезичної мережі.

Встановлено, що 25.10.2005 року рішенням №859/7 Миколаївської міської ради у приватну власність відповідача ОСОБА_3 передано земельну ділянку по вул. Загуменна, 19-А в м. Миколаєві площею 0,0600.

Рішенням від 29.06.2006 року №47 Миколаївською міською радою на підставі результатів проведеної інвентаризації земельної ділянки і обрахунку площі по координатах, виготовлених Миколаївським відділом Львівської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», внесено зміни в рішення №859/7 від 25.10.2005 року щодо площі земельної ділянки ОСОБА_3 і зменшено площу до 0,05518 га згідно фактичних обмірів земельної ділянки.

На час виготовлення ОСОБА_3 державного акту на земельну ділянку по вул. Загуменній, 19-А суміжна з відповідачем межа була документально визначеною державним актом на право власності на земельну ділянку ОСОБА_2 та встановленою на місцевості. Межа між земельними ділянками по вул. Просвіти, 22 і вул. Загуменній, 19 в м. Миколаєві була встановлена і узгоджена по існуючій огорожі з бетонним фундаментом, металічними стовпцями і дротяною сіткою, про що 09.11.2005 року було складений акт.

06.12.2005 року і 23.12.2005 року за заявами ОСОБА_2 земельна комісія Миколаївської міської ради двічі обстежувала спірну межу. В обох випадках пропозиція комісії була залишити межу по існуючій металевій огорожі, про що було складено відповідний акт, який в присутності комісії підписала позивач ОСОБА_2 Наведене підтверджується інформацією Миколаївського районного відділу земельних ресурсів від 23.12.2005 року вих. № 1328 та листом міського голови м. Миколаєва від 29.12.2005 року вих. №1365/02-1.

06 липня 2006 року позивач отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0540 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по вул. Просвіти, 22 в м. Миколаєві.

20.07.2006 року відповідач Вівюрська С. П. звернулася в Миколаївську міську раду із скаргою на дії Городецької, яка Р.А. самочинно змінила межі своєї земельної ділянки, встановивши бетонний стовпчик вглиб її земельної ділянки, незважаючи на те, що межі були раніше встановлені і узгоджені з нею при отриманні державного акта на право власності на земельну ділянку.

По даному факту комісія Миколаївською міської ради в складі землевпорядника Г. Ривко, юриста міської ради І. Добушовської, депутата міської ради М. Петрівської провела обстеження межі і підтвердила факт незаконної зміни межі гр. Городецькою Р.А.

15.07.2009 року повторно було складено та підписано акт встановлення і узгодження меж між земельними ділянками Городецької Р.А. та Вівюрської С.П. по тій же існуючій металевій огорожі, а також було складено акт обстеження межі земельних ділянок, у якому зазначено, що при виїзді комісії на місце гр. Городецька погодилася із встановленою межею між земельними ділянками, яка проходить по існуючій на даний час металевій огорожі та бетонному бордюрі. У присутності комісії міської ради гр. Городецька Р.А. підписала акт встановлення і узгодження меж земельної ділянки гр. Вівюрської С.П., тобто погодилася з тим, що зауважень і претензій до існуючої межі у неї більше немає і земельний спір вирішений за згодою сторін».

На замовлення Вівюрської С.П. землевпорядною фірмою "Кадастр-М" відповідно до рішень Миколаївської міської ради № 859/7 від 25.10.2005 року і № 47 від 29.06.2006 року було виготовлено технічну документацію для оформлення Державного акту на право власності на земельну ділянку по вул. Загуменній, 19-А в м. Миколаєві, на підставі якої 15.03.2010 року Вівюрській С.П. видано державний акт на право власності на земельну ділянку.

23.06.2010 року на виконання судового рішення в присутності комісії Миколаївської міської ради представниками сертифікованої землевпорядної організації «Кадастр-М» повторно проведенои обміри земельних ділянок по вул. Загуменній, 19-А і вул. Просвіти, 22 та встановленои, що розміри цих ділянок відповідають державним актам на право власності на земельні ділянки.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що акт обстеження від 13.02.2014 року, складений депутатами Миколаївської міської ради 6-го скликання Курачем Г.М і Левицьким О.В. щодо встановлення межі між земельними ділянками по вул. Загуменній, 19-А і вул. Просвіти, 22, не є належним та допустимим доказом у справі.

Крім того, як вбачається зі змісту ухвали Миколаївського районного суду Львівської області від 21.12.2009 року, якою затверджено мирову угоду між сторонами у справі за позовом Вівюрської С.П. до Городецької Р.А про відшкодування шкоди, завданої знищенням межових знаків, позивач Вівюрська С.П. виходячи з інтересів добросусідства погоджується та не заперечує проти проведення розмежування земельної ділянки, яка знаходиться по сусідству з громадянкою Городецькою Р.А., починаючи таке розмежування з крайнього стовпця, натягнувши при цьому шнур для проведення рівноти земельної ділянки, що спростовує доводи позивача про те, що зазначеною ухвалою встановлено, що межовим знаком між земельними ділянками позивача та відповідача Вівюрської С.П. є бетонний стовбик.

З наведених вище мотивів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що акт обстеження від 13.02.2014 року, складений депутатами Миколаївської міської ради 6-го скликання Курачем Г.М і Левицьким О.В. щодо встановлення межі між земельними ділянками по вул. Загуменній, 19-А і вул. Просвіти, 22, не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки суперечить іншим зібраним у справі доказам.

Крім того, межа між земельними ділянками ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яка зображена в «Топографо-геодезичному зніманню частини території м. Миколаєва по вул. Просвіти від 16.02.2015 року», на який покликається апелянт, не відповідає даним абрису, виготовленому цією ж організацією та знаходиться в технічній документації на земельну ділянку ОСОБА_2, у якому зазначено прив»язку межових знаків до житлового будинку ОСОБА_2

Зокрема, згідно «Топографо-геодезичного знімання частини території м. Миколаєва по вул. Просвіти від 16.02.2015 року» ширина земельної ділянки ОСОБА_2 від вул. Просвіти до межі із земельною ділянкою ОСОБА_3 становить 22.16 м, а відповідно до державного Акту ця відстань становить 22,15 м.

Отже, «Топографо-геодезичноме знімання частини території м. Миколаєва по вул. Просвіти від 16.02.2015 року» не відповідає технічній документації із землеустрою по оформленню державного акта на право власності на земельну ділянку для будівництва житлового будинку і господарських будівель ОСОБА_2

Рішення районного суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної серги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 27 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Мельничук О. Я.

ОСОБА_4