АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2435/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 69 Степченко М. Ю.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

суддів Пономаренка В.В., Гончар Н.І.,Ювшина В. І.,

секретар Анкудінов О.І.

за участю:

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_7 про встановлення факту фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном,

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_6 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_4 про встановлення факту фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 його батька ОСОБА_8, мотивуючи свої вимоги тим, що позивач ОСОБА_6 являється спадкоємцем після смерті ОСОБА_8, який прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння належною ОСОБА_8 садибою, оскільки до самої смерті батька у 1996 році, він проживав з ним, допомагав по господарству, піклувався про нього. Після смерті ОСОБА_8 він весь час відкрито користувався вищевказаним житлом, здійснював всі необхідні дії для його утримання в належному стані та здійснював поточні і капітальні ремонтні роботи. На даний час позивач не має можливості встановити даний факт у позасудовому порядку, тому звернувся до суду з даною позовною заявою.

Встановлення даного факту необхідно позивачеві для отримання спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_8, у вигляді будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1; земельної ділянки (паю) та грошового вкладу.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 03.07.2017 р. до участі у справі залучено в якості співвідповідача ОСОБА_7.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 листопада 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції порушено вимоги матеріального та процесуального права, вважає його незаконним, необґрунтованим і просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Зокрема, апелянт зазначив, що у відповідності до чинного законодавства він фактично вступив у володіння та управління спадковим майном після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Під час вирішення справи суд першої інстанції допустив неповно з'ясування обставин, що мали істотне значення для справи, а висновки суду, яким умотивоване оскаржуване рішення, не відповідають реальним обставинам справи.

Представником відповідача ОСОБА_7 - ОСОБА_5 подано заперечення на апеляційну скаргу, в якому зазначив про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив відхилити апеляційну скаргу позивача, а оскаржуване рішення залишити без змін. Вказав, що у відповідності до ч.4 ст.267 ЦПК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги і заперечення, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає.

Відповідно до вимог ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем ОСОБА_6 не надано переконливих доказів щодо фактичного вступу ним у володіння та управління спадковим майном, що належало ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Суд прийшов до висновку, що спадкоємцями майна ОСОБА_8 являються ОСОБА_9 та ОСОБА_7, які прийняли спадщину в установленому порядку та оформили свої спадкові права. Позивач ОСОБА_6 до нотаріальної контори протягом 1996-2017 років з будь-якими заявами щодо оформлення своїх спадкових прав не звертався.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_8 про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, виданого Виконавчим комітетом Скориківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області 12.01.1996р. ( а. с 5. ).

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина, у вигляді будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1; земельної ділянки (паю) та грошового вкладу.

Спадкоємцями на час відкриття спадщини були: дружина - ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, син - позивач по справі ОСОБА_6 та син - відповідач ОСОБА_7

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини.

Згідно до норм Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), що діяв на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_8 діями, що свідчили про прийняття спадщини являлись дії спадкоємця по фактичному вступу в управління та володіння спадковим майном чи подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини (стаття 549 ЦК України в редакції 1963 року).

Звертаючись до суду із даним позовом, позивач вказував, що являється спадкоємцем після смерті ОСОБА_8, який прийняв спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння належною ОСОБА_8 садибою, яка розташована по АДРЕСА_1, оскільки до самої смерті батька у 1996 році, він проживав з ним, допомагав по господарству, піклувався про нього. Після смерті ОСОБА_8 позивач забрав собі нагороди, продовжував відкрито користувався вищевказаним житлом, здійснював всі необхідні дії для його утримання в належному стані та здійснював поточні і капітальні ремонтні роботи.

Обставини прийняття спадщини позивачем шляхом фактичного вступу в управління та володіння належним ОСОБА_8 майном, знаходять своє підтвердження даними показань свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11, і визнається відповідачем ОСОБА_4

Зокрема, свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона являється сусідкою ОСОБА_6 та він хазяйнує на цьому дворищі. Після смерті батька він повністю перейшов на це дворище, він там орав, сіяв та робив ремонти.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що він являється двоюрідним братом позивача, останній доглядав за батьком, а коли помер ОСОБА_8, то позивач допомагав у організації похорону, потім робив ремонти. Він як син прийняв батьківщину.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивач ОСОБА_6 вступив у фактичне володіння та управління спадковим майном після ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

В матеріалах справи мається свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.01.2000 року, відповідно до якого, спадкоємцем земельної частки (паю), що належала ОСОБА_8 - є відповідач ОСОБА_7.(а.с.70,105). В цей же день відповідачем отримано також свідоцтво про право на спадщину за законом на грошовий вклад. (а.с.71). Підставою для отримання спадщини слугувала наявність у відповідача ОСОБА_7 ощадної книжки ОСОБА_8 Інші спадкоємці: ОСОБА_6 та ОСОБА_9 не залучались нотаріусом при вирішенні питання про спадкування, не зясовувався факт вступу останніх у володіння та управління спадковим майном після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

28.01.2004 року відповідачем ОСОБА_7 та дружиною померлого ОСОБА_8 - ОСОБА_9, отримано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого, спадкоємцями в рівних частинах будинку з надвірними будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 - є відповідач ОСОБА_7 та ОСОБА_9 (а.с.78,106). Спадкоємець ОСОБА_6 не залучався нотаріусом при вирішенні питання про спадкування.

Наявність зазначених свідоцтв про право власності на спадкове майно не спростовує факту вступу позивача ОСОБА_6 у володіння та управління спадковим майном після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Не може спростувати зазначеного факту: довідка № 180 від 18.04.2017 р., видана виконкомом Скориківської сільської ради про те, що з часу смерті ОСОБА_8 і по день смерті ОСОБА_9, а саме з ІНФОРМАЦІЯ_2 по ІНФОРМАЦІЯ_3. у будинку за адресою АДРЕСА_1, місця проживання ніхто не реєстрував ( а. с. 42); довідка № 709 від 17.12.2003 р., видана виконкомом Скориківської сільської ради про те, що до складу двору № 91 ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, входить його дружина ОСОБА_9, 1927 р.н., яка на день смерті голови двору і по даний час проживає у належному йому будинку ( а. с. 76), оскільки позивач був зареєстрований за іншою адресою в цьому ж населеному пункті, разом з тим, позивач вступив у фактичне володіння та управління спадковим майном після ОСОБА_8 - позивач забрав собі нагороди, продовжував відкрито користувався житлом, здійснював всі необхідні дії для його утримання в належному стані та здійснював поточні і капітальні ремонтні роботи.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та з неправильним застосування норм матеріального права.

Колегія суддів відхиляє твердження представника відповідача про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності, як підставу для відмови у позові, оскільки відповідачем не подавалась до суду першої інстанції відповідна заява. Про порушення свого права позивач довідався лише в квітні-вересні 2016 року.

За таких обставин, колегія суддів апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольняє, оскаржуване рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 листопада 2017 року у даній справі скасовує та ухвалює нову постанову. Позовні вимоги ОСОБА_6 задовольняє та встановлює факт вступу ОСОБА_6 у володіння та управління спадковим майном після ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України необхідно стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 судові витрати по 627 грн. 50 коп., з кожного.

Керуючись ст. ст. 258,367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08 листопада 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_7 про встановлення факту фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном - скасувати та ухвалити нову постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_6 - задовольнити.

Встановити факт вступу ОСОБА_6 у володіння та управління спадковим майном після ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 судові витрати по 627 грн. 50 коп., з кожного.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 27 грудня 2017 року.

Судді Пономаренко В.В.

Гончар Н. І.

Ювшин В. І.