РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючого судді Мороз В.О.,

за участю секретаря Козельської Г.В.,

розглянувши в місті Хмельницькому в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання частки у праві власності, -

встановив :

01 грудня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання частки у праві власності, в якому просить визначити, що частка ОСОБА_4, яка померла 26.06.2013 року в праві спільної сумісної власності на квартиру №6 в житловому будинку №34 по вулиці Гагаріна, що в м. Хмельницькому, становила 1/2.

Свої вимоги мотивує тим, що її батько ОСОБА_5, набув права власності на квартиру №6 в житловому будинку №34 по вулиці Гагаріна, що в м. Хмельницькому. Дану квартиру батько придбав перебуваючи у шлюбних відносинах з її матірю ОСОБА_4 26.06.2013 року ОСОБА_4 померла. Після смерті ОСОБА_4 за її заявою Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 449-2013. За час життя ОСОБА_4 залишила заповіт, у відповідності до якого, все своє майно, що буде їй належати на день смерті заповіла її братові ОСОБА_2 Вказує, що на день смерті матері вона була непрацездатною, а тому має право на обовязкову частку незалежно від змісту заповіту. У видачі свідоцтва про право на спадщину на частку квартири №6 в житловому будинку №34 по вулиці Гагаріна, що в м. Хмельницькому їй було відмовлено, оскільки частка спадкодавця у праві власності не визначена. З метою вирішення даного питання нотаріусом було рекомендовано звернутися до суду. Відсутність відомостей щодо розміру частки у праві власності ОСОБА_4 на квартиру №6 в житловому будинку №34 по вулиці Гагаріна, що в м. Хмельницькому позбавляє її можливості успадкувати 1/8 частку даної квартири після смерті матері. А тому позов просить задовольнити.

Позивач в судове засідання не зявилася, просила розгляд справи проводити у її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, направили суду заяви про розгляд справи у їх відсутності із визнанням позову.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення позову, у звязку із наступним.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Так судом встановлено, що у відповідності до договору купівлі-продажу, посвідченого 06.10.1992 року державним нотаріусом Першої Хмельницької державної нотаріальної контори ОСОБА_6 р.н.5-8526 року, ОСОБА_5, набув права власності на квартиру №6 в житловому будинку №34 по вулиці Гагаріна, що в м. Хмельницькому.

Дану квартиру ОСОБА_5 придбав перебуваючи у шлюбних відносинах з ОСОБА_4, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб, виданим 22.10.1954 року Шумським бюро ЗАГС та не заперечується сторонами.

07.07.2013 р. помер ОСОБА_5, що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії 1БВ № 209637.

Після смерті ОСОБА_5 Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 448-2013.

Із копії спадкової справи вбачається, що із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, звернулися ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1

За час життя ОСОБА_5 залишив заповіт, у відповідності до якого, все своє майно, що буде йому належати на день смерті заповів ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних частках, що вбачається із копії заповіту, посвідченого 24.12.2007 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_7, р.н.7208.

Свідоцтва не видавалися.

На момент смерті ОСОБА_5 був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживав разом із ОСОБА_8

А 26.06.2013 року померла ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 26.06.2013 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції в Хмельницькій області.

Після смерті ОСОБА_4 Першою Хмельницькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 449-2013, що підтверджується довідкою державного нотаріуса Першої Хмельницької державної нотаріальної контори ОСОБА_9 № 2376/02-14 від 21.11.2017 року та копією спадкової справи.

Із копії спадкової справи № 449-2013 вбачається, що із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, звернулися ОСОБА_2, ОСОБА_1

За час життя ОСОБА_4 залишила заповіт, у відповідності до якого, все своє майно, що буде їй належати на день смерті заповіла ОСОБА_2, що підтверджується заповітом, посвідченим 24.12.2007 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу ОСОБА_7, р.н.7207.

Свідоцтва не видавалися.

На момент смерті ОСОБА_4 була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 та проживала одна.

У видачі свідоцтва про право на спадщину на частку квартири №6 в житловому будинку №34 по вулиці Гагаріна, що в м. Хмельницькому ОСОБА_1 було відмовлено, оскільки частка спадкодавця у праві власності не визначена, що підтверджується листом державного нотаріуса Першої Хмельницької державної нотаріальної контори ОСОБА_9 № 2376/02-14 від 21.11.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом (ч. 1 ст. 357 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ст. 60 ч. 1 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

У відповідності до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Пункт 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання права.

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи, що ОСОБА_4 в порядку спільної сумісної власності подружжя належить частка квартири квартиру №6 в житловому будинку №34 по вулиці Гагаріна, що в м. Хмельницькому, яка зареєстрована за ОСОБА_5, що не заперечується сторонами, а також те, що відсутність відомостей щодо розміру частки у праві власності ОСОБА_4 на квартиру №6 в житловому будинку №34 по вулиці Гагаріна, що в м. Хмельницькому позбавляє можливості успадкувати спадкоємцями частки даної квартири після її смерті, тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 319, 358, 364, 365 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_4, яка померла 26.06.2013 року в праві спільної сумісної власності на квартиру №6 в житловому будинку №34 по вулиці Гагаріна, що в м. Хмельницькому, становила 1/2.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Хмельницької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а в разі, якщо апеляцію подають особи, які не були присутніми в судовому засіданні, то апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя :