Провадження №2/263/2531/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2017 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі: головуючого судді Васильченко О.Г., при секретарі Добровольській Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька,
ОСОБА_1 звернулася 12.09.2017р. з позовом до ОСОБА_2 з позовом надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька. Зазначила, що 25.10.2013 року вона з відповідачем уклала шлюб. Від шлюбу мають малолітню дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час проживає разом з нею. Відповідач зловживає спиртними напоями, ніде не працює, не приймає ніякої участі у вихованні дочки, з вересня 2015 року мешкають окремо. Все своє життя вона прожила у м. Донецьку, однак в зв'язку з тим, що м. Донецьк опинилося в зоні військового конфлікту, вона була вимушена переїхати до м. Маріуполя, де на даний час і проживає. В м. Донецьку залишилася жити її мати та інші близькі родичі, а також в неї там залишилось нерухоме майно. Враховуючи це, час від часу у неї виникає потреба відвідувати рідних та контролювати стан належного їй нерухомого майна. Відповідач залишився проживати в м. Донецьку, безпідставно відмовляється в добровільному порядку надати їй дозвіл на в'їзд та виїзд з дочкою ОСОБА_3 на тимчасово неконтрольовану територію без його супроводу. Вважає, що така позиція відповідача шкодить інтересам дочки та фактично позбавляє її права на підтримання родинних відносин з бабусею та іншими рідними та близькими людьми. Просить суд надати дозвіл неповнолітній ОСОБА_3 на в'їзд та виїзд на тимчасово окуповану територію у м. Донецьк Донецької області в супроводі матері ОСОБА_1, без дозволу і супроводу батька ОСОБА_2
Позивач в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце судового розгляду повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в зв'язку з чим, суд відповідно до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 25.10.2013р. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрували шлюб 25 жовтня 2013 року (а.с.3).
Від шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).
Відповідно до статті 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними.
Статтею ст. 141 Сімейного кодексу України визначена рівність прав і обов'язків батьків відносно дитини.
Відповідно до частини 2 статті 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Згідно з п. 3 Порядку в'їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 722 від 16.09.2015 року, в'їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред'явлення паспорта громадянина України, або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб пунктами 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57.
Підпунктом 2 пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідченої копії, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину.
Статтею 3 «Конвенції про права дитини» встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», - документами, що надають право громадянина на виїзд з України і в'їзду в Україну та посвідчують особу громадянина під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон та проїзний документ дитини.
Судом встановлено, що від батька дитини неможливо отримати дозвіл на її в'їзд та виїзд з території яка тимчасово не контролюються українською владою, на підконтрольну територію України.
Таким чином, виходячи з вищенаведених норм та керуючись принципом 6 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, відповідно до якого дитина може бути розлучена з матір'ю лише у винятковій ситуації, суд вважає, що надання дозволу позивачу на вивіз дитини на тимчасово окуповану територію України без дозволу її батька, права відповідача відносно дитини не порушить та буде таким, що відповідає інтересам дитини, що є підставою для задоволення даного позову.
Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640,00 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 79, 88, 212-215,224-226 ЦПК України, ст. 313 ЦК України, ст. 141 СК України, ст. 4 ЗУ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", ст. 3 «Конвенції про права дитини», принципу 6 Декларації прав дитини, пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька - задовольнити.
Надати дозвіл ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, на в'їзд та виїзд на тимчасово окуповану територію України - у місто Донецьк Донецької області, в супроводі матері ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3, без дозволу і супроводу батька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стянути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПННОМЕР_3) судовий збір в сумі 640 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом шляхом подання письмової заяви відповідачем до Жовтневого районного суду м. Маріуполя протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Суддя Васильченко О.Г.