Справа № 310/4319/17
РІШЕННЯ

Іменем України

14 грудня 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Черткової Н.І.,

при секретарі судового засідання - Димовій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Осипенківської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до Осипенківської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на наступні обставини.

Позивач вказав, що 09 жовтня 2012 року померла ОСОБА_2, після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі і на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,0957 га., яка належала їй на праві приватної власності.

Позивач вказав, що 12 квітня 2007 року ОСОБА_3 було складено заповіт, посвідчений ОСОБА_4, приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області за реєстровим номером 478, за яким належну їй на праві власності земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.0957 га. вона заповіла йому. Після складання заповіту, ОСОБА_2 передала позивачу вказану земельну ділянку, якою він користується до цього часу.

Маючи намір прийняти спадщину, позивач звернувся до ОСОБА_4, приватною нотаріуса Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області, але у прийнятті заяви позивачу було відмовлено в зв'язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини у шість місяців.

Позивач вказав, що ним було пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, а саме оскільки ОСОБА_5, будучи уродженкою Російської Федерації, виїздила до Тамбовської області РФ і знаходилася там досить тривалий час. Поїздки були частими, а відсутність тривалою, що для односельчан, в тому числі і для позивача, стало звичним. Близьких і інших родичів в селі Осипенко, ОСОБА_2 не мала, з 2007 року проживала одна.

Будь- яких родинних відносин між ОСОБА_2 та позивачем немає. Позивач вказав, що інколи спілкування між ними з ОСОБА_3 відбувалося, за зверненням ОСОБА_2 він вирішував всі питання, які виникали в неї, допомагав їй матеріально в разі, якщо вона про це прохала.

В кінці 2016 року, від односельців позивачу стало відомо, що ОСОБА_2, як пристаріла особа, після повернення з РФ була направлена в установу Бердянського району для пристарілих осіб, за місцем постійного проживання. ОСОБА_2 не було.

21.02.2017 року в цілях з»ясування місцезнаходження ОСОБА_2 позивач звернувся з запитом до Комунальної установи «Бердянський геріатричний пансіонат» Запорізької обласної ради, звідки отримав відповідь про те, що ОСОБА_2 в цьому закладі не проживала.

24.03.2017 року позивач звернувся з аналогічним запитом до управління праці та соціального захисту населення Бердянської райдержадміністрації, де йому повідомили, що ОСОБА_2 перебувала в Комунальній установі «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» Бердянської районної ради в період з 01.02.2009 року по 18.11.2010 року, з якого вибула за власним бажанням.

Після цього позивач звернувся до Осипенківської сільської ради і дізнався, що ОСОБА_2 померла. За інформацією, отриманою в сільській раді відносно оформлення спадщини, до Осипенківськї сільської ради ніхто не звертався, будинок, в якому проживала ОСОБА_2 прийшов в непридатний для проживання стан, хто саме здійснював поховання ОСОБА_2 позивачу не відомо.

28.03.2017 року в Бердянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, позивач отримав свідоцтво про смерть ОСОБА_2

Позивач вказав, що відповідно до заповіту жодним іншим спадкоємцям, крім нього ОСОБА_3 належну їй земельну ділянку, не заповідала. Крім того, відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) станом на 12.05.201 7 року, жодних заяв про прийняття спадщини за вказаним спадкодавцем подано не було.

Представники позивача в судове засідання не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача - Осипенківської сільської ради в судове засідання не з»явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з наступних підстав.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІ- ЗП № 070106, ОСОБА_3 належала земельна ділянка, площею 4,0957 га., цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території ДП № 17; п.306 КСП «Іскра», Осипенківської сільської ради.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖС №380794, виданого повторно 28.03.2017 року виконавчим комітетом Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області, ОСОБА_3 померла 10.10.2012 року в селі Мучкап Мучкапського району Тамбовської області Російської Федерації.

Згідно заповіту від 12.04.2007 року за реєстровим № 478, посвідченого приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_4, ОСОБА_3 заповіла належну їй на праві власності земельну ділянку ОСОБА_1, позивачу по справі.

Встановлено, що позивач, будучи спадкоємцем за заповітом у передбачений законом строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що позивач своєчасно не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 у звязку з тим, ОСОБА_5, будучи уродженкою Російської Федерації, виїздила до Тамбовської області РФ і знаходилася там досить тривалий час. Поїздки були частими, а відсутність тривалою, що для односельчан, в тому числі і для позивача, стало звичним. Близьких і інших родичів в селі Осипенко, ОСОБА_2 не мала, з 2007 року проживала одна.

Встановлено, що будь- яких родинних відносин між ОСОБА_2 та позивачем немає, а спілкування між ними з ОСОБА_3 відбувалося, за зверненням ОСОБА_2 він вирішував всі питання, які виникали в неї, допомагав їй матеріально в разі, якщо вона про це прохала.

Встановлено, що при зверненні позивачем до Осипенківської сільської ради він і дізнався, що ОСОБА_2 померла. За інформацією, отриманою в сільській раді відносно оформлення спадщини, до Осипенківськї сільської ради ніхто не звертався, будинок, в якому проживала ОСОБА_2 прийшов в непридатний для проживання стан, хто саме здійснював поховання ОСОБА_2 позивачу не відомо.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) станом на 12.05.2017 року, жодних заяв про прийняття спадщини за вказаним спадкодавцем подано не було.

Цей факт підтверджується також і письмовими доказами.

Суд, оцінивши всі докази в їх сукупності, вважає причини пропуску позивачем строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, поважними.

Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 є законним і обґрунтованим, та підлягаючим задоволенню.

На підставі ст. ст. 1272 ЦК України та керуючись ст..ст. 15, 30, 62, 202, 214, 221 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Осипенківської сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, задовольнити. Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 додатковий строк у три місяці з дня набрання даного рішення законної сили, для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, після смерті ОСОБА_3, померлої 09.10.2012 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: