Номер провадження: 22-ц/785/4765/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого- Гірняк Л.А.

суддів Кононенко Н.А.

ОСОБА_2

за участю секретаря-Лопотан В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07.04.2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5, Одеської міської ради, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору : Приморська районна адміністрація Одеської міської ради в особі її органу опіки та піклування, ОСОБА_6,

-про визначення порядку користування квартирою, зобовязання не порушувати порядок користування квартирою, зобовязання замінити замки вхідних дверей квартири та надати ключі, та зобовязання не перешкоджати у здійсненні перепланування квартири, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2013 року ОСОБА_3, діючи в інтересах своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, Одеської міської ради, треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору : Приморська районна адміністрація Одеської міської ради в особі її органу опіки та піклування, ОСОБА_6, в котрих зазначала,що відповідач ОСОБА_5 і третя особа ОСОБА_6 є бабусею і дідусем неповнолітньої ОСОБА_4, але останні не можуть досягти домовленості щодо порядку користування квартирою № 3 у будинку № 91 по вул. Новосельського в м. Одеси.

Посилаючись на зазначене просила :

-визначити порядок користування квартирою № 3 у будинку № 91 по вул. Новосельського в м. Одесі шляхом виділення у користування ОСОБА_4 двох житлових кімнат площею 18,4 кв.м. і 6,3 кв.м. та залишення у спільному користуванні ОСОБА_5, ОСОБА_4 і ОСОБА_6 двох коридорів площею 1,8 кв.м. і 2,9 кв.м., кухні площею 6,7 кв.м. та санвузлу площею 2,7 кв.м.;

-зобовязати ОСОБА_5 не порушувати вищевказаний порядок користування квартирою № 3 у будинку № 91 по вул. Новосельського в м. Одесі;

-зобовязати ОСОБА_5 замінити вхідні замки в квартирі АДРЕСА_1 в м Одесі та надати ці ключі ОСОБА_3;

-зобовязати ОСОБА_5 не перешкоджати ОСОБА_3 здійснювати перепланування квартири АДРЕСА_2 шляхом встановлення в кімнаті площею 18,4 кв.м. гіпсокартонної перегородки на відстані 1,1 м. від лівої бокової стіни цієї кімнати та ліквідації дверного прорізу між цією кімнатою та житловою кімнатою площею 15,8 кв.м.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 квітня 2017 року позов ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 задоволено частково.

Зобовязано ОСОБА_5, надати неповнолітній ОСОБА_4, в особі її законного представника ОСОБА_3 ключі від квартири АДРЕСА_3. В задоволенні решти частини позовних вимог відмовлено.Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 у відшкодування судових витрат 28 (двадцять вісім) грн. 68 коп.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог, та ухвалити нове рішення, про задоволення позовних вимог,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому посилається на те, що відповідачка одноосібно користується всією квартирою не бажає здійснити її переобладнання для можливості ізолювання прохідних кімнат та перешкоджає в користуванні житлом.дночасно зазначає, що не має можливості у встановленому законом порядку отримати дозвіл на здійснення перепланування квартири.

В судовому засідання Одеська міська рада, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради в собі її органу опіки та піклування в судове засідання не зявились,про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

В силу ст.372 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача,вислухавши пояснення сторін,що зявились та перевіривши матеріали справи дійшла наступного.

Відмовляючи у встановлені порядку користування спірною квартирою районний суд повязував з неможливістю виділенням сторонам ізольованих приміщень. Відмовляючи в проведені перепланування спірної квартири районний суд виходив з того, що це призведе до зменшення житлової площі та відсутності погодження проектної документації з її власником в особі Одеської міської ради.

Проте повністю погодитись з таким судженням районного суду не можна з наступних підстав.

Враховуючи відсутність взаємної згоди на здійснення встановлення порядку володіння та користування спільним майном за домовленістю,а також право позивача на судовий захист,колегія суддів приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, сторонами не оспорюється, що квартира АДРЕСА_2 належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради.

ОСОБА_5, ОСОБА_6 та неповнолітній ОСОБА_4 є наймачами цього житла.

Згідно технічного паспорту квартира АДРЕСА_2 має загальну площу 80,4 кв.м. і житлову площу 65,6 кв.м., та в цілому складається з : чотирьох жилих кімнат, а саме двох прохідних жилих кімнат «6, 7» площею 18,4 кв.м. і 25,1 кв.м., житлової кімнати «8» площею 15,8 кв.м. (вхід до якої здійснюється з житлової кімнати «7» площею 25,1 кв.м.) та житлової кімнати «5» площею 6,3 кв.м.(вхід до якої здійснюється з коридору «2» площею 1,8 кв.м.); кухні «4» площею 6,7 кв.м., вбиральні «3» площею 2,7 кв.м.; двох коридорів «1, 2» площею 2,9 кв.м. і 1,8 кв.м.; і балкону площею 0,7 кв.м. (вихід до якого здійснюється з житлової кімнати «7» площею 25,1 кв.м.) (т.1 а.с. 75-76).

Відповідно до вимог ст.15 ч.1 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання або оспорення.

Згідно висновку № 4352 судової будівельно-технічної експертизи від 18.03.2014 р., складеного Одеським НДІСЕ, визначення порядку користування квартирою № 3 у будинку № 91 по вул. Новосельського в м. Одесі між ОСОБА_5, ОСОБА_4 і ОСОБА_6 технічно не уявляється можливим без проведення необхідного перепланування з метою організації ізольованих кімнат. Для організації трьох ізольованих кімнат необхідно : в кімнаті «6» площею 18,4 кв.м. встановити гіпсокартонну перегородку на відстані 1 м. від лівої бокової стіни, в якій організувати дверний проріз, в результаті чого утворяться два коридори; в кімнаті «8» площею 15,8 кв.м. закласти існуючий дверний проріз та організувати новий в лівій частині приміщення. Враховуючи викладене, у разі перепланування квартири АДРЕСА_4, за умови розробки необхідної проектної документації у встановленому законодавством порядку на реконструкцію внутрішніх приміщень, визначити порядок користування цією квартирою між її користувачами технічно можливо у наступному варіанті : 1-му користувачу в користування пропонується виділити існуючу житлову кімнату «8» площею 15,8 кв.м.; 2-му користувачу новоутворену житлову кімнату «7» площею 20,05 кв.м. з балконом площею 0,7 кв.м.; 3-му користувачу існуючу житлову кімнату «5» площею 6,3 кв.м. та новоутворену житлову кімнату «6» площею 14,73 кв.м. При цьому, в результаті такого перепланування склад приміщень квартири та їх площа зміяться та складатимуть : 1 коридор площею 2,9 кв.м.; 2 коридор площею 1,8 кв.м.; 3 - вбиральня площею 2,7 кв.м.; 4 кухня площею 6,7 кв.м.; 5 жила площею 6,3 кв.м.; 6 - жила площею 14,73 квм.; 6а коридор площею 3,41 кв.м.; 7 жил площею 20,05 кв.м.; 7а коридор площею 4,64 кв.м.; 8 жила площею 15,8 кв.м. (а.с. 72-82).

Таким чином, проведення вищевказаного запропонованого перепланування спірної квартири призведе до значного зменшення житлової площі житлової кімнати «6» (з 18,4 кв.м. до 14,73 кв.м.) і житлової кімнати «7» (з 25,1 кв.м. до 0,05 кв.м), та утворення за рахунок цього двох коридорів («6а» площею 3,41 кв.м. і «7а» площею 4,64 кв.м.), що суперечить вимогам ст. 8 ЖК України.

За приписами ст. 100 ЖК України переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення провадяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сімю; переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сімї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до п.п.1.4.5 Правил утримання жилих будинків та прибудинкової територій,затверджений наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків,жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа,наймач( орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування з поданням відповідних документів.

Відповідно до листа від 26.07.2017 року на запит апеляційного суду Одеської області представник Одеської міської ради зазначив, що дозвіл(погодження) на виконання перепланування спірної квартири не може бути надано у звязку з недотриманням встановленого порядку одержання такого дозволу.

За правилами ст.76 ч.1 ЦПК України доказами є будь-які дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин( фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інших обставин,які мають значення для вирішення справи.

Виходячи з того, що перепланування спірної квартири призведе до зменшення житлової площі та без погодження такого перепланування , судова колегія погоджується з судженням районного суду про відмову в задоволенні позовних вимог щодо зобовязати ОСОБА_5 не перешкоджати ОСОБА_3 здійснювати перепланування квартири АДРЕСА_2 шляхом встановлення в кімнаті площею 18,4 кв.м. гіпсокартонної перегородки на відстані 1,1 м. від лівої бокової стіни цієї кімнати та ліквідації дверного прорізу між цією кімнатою та житловою кімнатою площею 15,8 кв.м.

Доводи апеляційної скарги про неможливість отримати погодження про перепланування спірної квартири оцінюється критично, оскільки у встановленому законом порядку позивачі до органу місцевого самоврядування не звертались, а тому вимоги в частині зобовязання ОСОБА_5 не перешкоджати ОСОБА_3 здійснювати перепланування квартири є передчасними.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку, що рішення в цій частині, в силу ст.375 ЦПК України, постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала римську Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року .

Встановлено, що кожна людина має право на повагу до її житла. (п. 1 ст. 8 Конвенції ).

Цим правом закріплена недоторканність житла, яка проголошена також ст. 30 Конституції України. Відповідно до цього ніхто не може перешкоджати особі у законному володінні, користуванні чи розпорядженні своїм житлом, а будь-які порушення цих повноважень захищаються у встановленому законом порядку.

Право на житло є одним з найбільш природних і невідємних прав людини.

Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло, але це право, як і кожне інше, має преюдиційне значення, якщо його може бути реалізоване.

Згідно з ч. 2 ст. 65, ч. 2 ст. 161 Житлового Кодексу України особи, які вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при їх вселенні між цими особами, наймодавцем, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що дані у п. 14 постанови від 22.12.95 N 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири,якщо про це заявлено позов".

За таких обставин,судова колегія приходить до висновку, що порядок користування встановлюється не лише у випадку неможливості виділити сторонам ізольовані житлові приміщення з самостійним виходом,але й у разі,якщо неможливо виділити сторонами ізольовані приміщення з самостійним виходом.

Встановлено, що між сторонами виникають конфлікти стосовно порядку користування спірним житлом.

Виходячи з рівності прав ОСОБА_5, ОСОБА_6 і неповнолітньої ОСОБА_4,кожному з них належить у праві користування вищевказаною квартирою 26,8 кв.м. загальної площі (80,4 кв.м./3=26,58кв.м.) та житлової площі та 21,8 житлової.

Відповідно до технічного паспорту спірна квартира має чотири кімнати різної площі,три з котрих є прохідними, два коридори,кухню0 санвузол та балкон.

З врахуванням неможливості надати в користування наймачам однакової за розміром кімнати, судова колегія враховує складений порядок користування кімнатами, розмір та розташування і виділяє в користування позивачу кімнати пл.6,3 кв. м та 18,4 кв. м.

Виходячи з вищезазначеним,районний суд помилково повязував вимоги про порядок користування спірниою квартирою з неможливістю виділу наймачам ізольованих кімнат, що є порушенням вимог матеріального та процесуального права, а тому в силу ст.376 ч.1 п.3,4 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухваленням нового рішення у цій частині .

Керуючись ст. 367,368,374,376,381,382,384,390 ЦПК України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07.04.2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визначення порядку користування квартирою, зобовязання не порушувати порядок користування квартирою скасувати.

Визначити порядок користування квартирою № 3 будинку № 91 по вул. Новосельського в м. Одесі та виділити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в користування кімнати: площею 18,4 кв.м. під літ.6 та 6,3 кв.м. під літ 5 позначені в технічному паспорті квартири АДРЕСА_3.

Коридор під літ. 1 пл.2,9 кв.м. та під літ. 2 пл.1,8 кв.м , кухню площею 6,7 кв.м. під літ. 4 та санвузол площею 2,7 кв.м. під літ. 3- залишити в загальному користуванні.

Зобовязати ОСОБА_5 не порушувати порядок користування квартирою№ 3 будинку № 91 по вул. Новосельського в м. Одесі.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 30 днів з дня вручення повного судового рішення.

Головуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді Н.А.Кононенко

ОСОБА_2