Дата документу 20.12.2017
Мелітопольський міськрайонний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запоріззькоїобласті в складі:

головуючого судді: Редько О.В., при секретарі: Колесніковій Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі обєднану цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку в порядку спадкування за законом та зустрічним позовом ХаребоваАвтанділа Петровича до ОСОБА_1,третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_2 про виконання обовязку в натурі, визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із позовом до суду та просить визнати за ними право власності, в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері ОСОБА_4 29 жовтня 2011 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що внаслідок смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді 3/8 частин житлового будинку по вул.Лесі Українки, 85 в мсті Мелітополі, Запорізької області. До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України ввійшли всі права та обовязки ОСОБА_4, що належали їй на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті, а саме майнові права на майно, яке належало їй на праві власності: 3/8 частин житлового будинку по вулиці Лесі Українки, 85, м.Мелітополь, які належали спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Мелітопольською держнотконторою Запорізької області від 02.06.2004 року №1-1242, реєстрація права власності на 3/8 частин житлового будинку підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 11.06.2004 рік №5687746.

1/8 частина житлового будинку, що належала ОСОБА_5, яка померла 12.06.1999 року, спадкоємицею якої за законом була її мати ОСОБА_6, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав за життя. Ця частина будинку належала ОСОБА_5 на підставі на підставі свідоцтва про право на спадщину від 29.12.1976 року №1-3654, зареєстрованого у бюро технічної інвентаризації м.Мелітополя 30.12.1976 року за №18271.

Після смерті ОСОБА_5 12.06.1999 року фактично спадщину прийняла мати та бабуся позивача ОСОБА_6, а позивач фактично прийняв спадщину після смерті своєї бабусі та згодом і матері, т.я. проживав та був зареєстрований на момент смерті 25 жовтня 2003 року разом із ОСОБА_6.

Крім позивача спадкоємцем першої черги за правом представлення після смерті бабусі позивача ОСОБА_6 у 2003 році є ще ОСОБА_2 у рівних частинах, який був неповнолітній на момент смерті своєї матері.

Крім того, позивач не має можливості набути спадщину в порядку передбаченому ст.1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться по вулиці Лесі Українки, 85, яка належала спадкодавцю на праві приватної власності, оскільки на 3/8 частин житлового будинку відсутній оригінал правовстановлюючого документу, яким є свідоцтво про право на спадщину за законом, виданого Мелітопольською держнотконторою Запорізької області від 02.06.2004 року №1-1242, який був втрачений спадкодавцем, тому нотаріус 23.05.2017 року виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

А на 1/8 частину взагалі відсутній правовстановлюючий документ, т.я. ця частка не була оформлена взагалі.

Інша 1/2 частина житлового будинку перейшла у власність відповідача - ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.06.2004 року №1-1240 1/8 частка, свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.06.2004 року №1-1242 3/8 частки.

Відповідно до договору дарування ? частки житлового будинку вул.Лесі Українки, 85, який був укладений 18.07.2017 року між дарувальником ОСОБА_2 та обдарованим ХаребовимАвтанділом Петровичем.

Отже, правонаступником всіх прав та обовязків власника іншої ? частини житлового будинку по вул. Лесі Українки, 85 після ОСОБА_2 є новий власник ОСОБА_3.

У звязку з цим просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частин житлового будинку по вулиці Лесі Українки, 85, м. Мелітополь в порядку спадкування за законом після смерті 29 жовтня 2011 року своєї матері ОСОБА_4. Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частин житлового будинку по вулиці Лесі Українки, 85, м. Мелітополь в порядку спадкування за законом після смерті 25 жовтня 2003 року своєї рідної бабусі ОСОБА_6. Відповідачем за первісним позовом ХаребовимАвтанділом Петровичем був заявлений зустрічний позов до ОСОБА_1,третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_2 про виконання обовязку в натурі, визнання права власності.

Зустрічні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01 лютого 2016 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 був укладений договір позики відповідно до якого я надав їй у позику строком на один рік суму у розмірі 70 тис. грн. В якості забезпечення виконання зобовязань по зазначеному договору позики ми передбачили у договорі позики таку умову: «В разі, якщо сума боргу з урахуванням неустойки не буде повернута протягом 1 (одного) року позичальник зобовязаний передати ОСОБА_3 ? частину житлового будинку, який отриманий ним у спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 та бабусі ОСОБА_6, який знаходиться по вул. Лесі Українки, 85 в місті Мелітополі.».

Житловий будинок по вул. Лесі Українки, 85 в місті Мелітополі позичальник ОСОБА_1 прийняв у спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у строк, передбачений чинним законодавством України.

ОСОБА_1 не виконав умови договору позики, не повернув гроші через рік до 01.02.2017 року. Таким чином, ОСОБА_1 заборгував суму основного бору у розмірі 70 000 грн. Тому, вважає, що зустрічні позовні вимоги про зобовязання виконати обовязок в натурі шляхом передачі права власності на житловий будинок в рахунок неповернутого боргу відповідають чинному законодавству та забезпечуються способами захисту, передбаченими ст.16 ЦК України. Просить суд Зобовязати ОСОБА_1 виконати обовязок в натурі за договором позики від 01 лютого 2016 року та зобовязати ОСОБА_1 передати ? частину житлового будинку за адресою: вул.Лесі Українки, 85, м.Мелітополь, Запорізька обл. у власність мені ОСОБА_3.

Визнати за мною, ОСОБА_3 право власності на ? частину житлового будинку за адресою: вул. Лесі Українки, 85, м. Мелітополь, Запорізька обл.

Позивачі в судове засідання не зявились, подали до суду заяви, в яких свої позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять розглянути справу за їх відсутності.

Відповідачі та тертя особа у своїх письмових заявах не проти задоволення позовів, просять розглянути справу без їх участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи судом було встановлено наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до ст.ст.548, 549 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину,

якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

При таких обставинах, у відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного

законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

29 жовтня 2011 року в м. Мелітополі Запорізької області, померла мати ОСОБА_1, ОСОБА_4, про що в книзі реєстрації смерті 01.11.2011 року був зроблений відповідний актовий запис про смерть за №1764, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області.

ОСОБА_4 є матірю позивача на підставі свідоцтва про народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, яке повторно видане 23.05.2017 року, в графі мати вказана ОСОБА_7.

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 23.05.2017 року «Шеховцова» після реєстрації шлюбу 12.11.1974 року змінила на «Мінкова Ольга Олександрівна», після реєстрації повторного шлюбу 04.10.1985 року прізвище «Мінкова» було змінено на «Коба Ольга Олександрівна».

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді 3/8 частин житлового будинку по вул.Лесі Українки, 85 в мсті Мелітополі, Запорізької області, також 1/8 частина цього житлового будинку, яка належала ОСОБА_5, підставі свідоцтва про право на спадщину від 29.12.1976 року №1-3654, зареєстрованого у бюро технічної інвентаризації м.Мелітополя 30.12.1976 року за №18271.

Після смерті ОСОБА_5,що померла 12.06.1999 рокуспадщину прийняла її мати ОСОБА_6, яка є рідно бабусею ОСОБА_1.

ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті своєї матері, оскільки являється сином померлої.

Відповідно до домової книги на житловий будинок вул.Лесі Українки, 85, м. Мелітополь, ОСОБА_1 був зареєстрований на момент смерті 25 жовтня 2003 року разом із своєю бабусею ОСОБА_6.

ОСОБА_6 фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, тому вона прийняла спадщину у вигляді 1/8 частини житлового будинку по вул. Лесі Українки, 85 у м. Мелітополі після смерті своєї дочки ОСОБА_5 12.06.1999 року. Однак, за життя не встигла оформити право власності на1/8 частину житлового будинку на себе і 25 жовтня 2003 року також померла.

Відповідно до спадкової справи спадкоємців, які б були віднесені до першої черги спадкування за законом на 3/8 частин житлового будинку по вул.Лесі Українки, 85 і місті Мелітополі і мали б право на рівні з позивачем здійснювати право на спадкування, а саме її чоловік чи її батьки, - відсутні. Будь-які інші особи, що належали б до спадкоємців, які здійснюють спадкування за законом, які б звернулися протягом строку для прийняття спадщини із відповідними заяви до нотаріуса, відсутні.

Інша 1/2 частина житлового будинку перейшла у власність відповідача - ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом 1/8 ЧАСТКАна підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.06.2004 року №1-1240, 3/8 ЧАСТКИ на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.06.2004 року №1-1242 .

18.07.2017 року відповідач ОСОБА_2 за договором дарування частки житлового будинку здійснив відчуження своєї ? частини житлового будинку на користь ОСОБА_3, який був посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_8 18.07.2017 року за №2243, відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрації права власності від 18.07.2017 року право власності на ? частину житлового будинку зареєстрована за номером 23278567 за ХаребовимАвтанділом Петровичем. Отже, правонаступником всіх прав та обовязків власника іншої ? частини житлового будинку по вул. Лесі Українки, 85 після ОСОБА_2 є новий власник ОСОБА_3.

Відповідно до договору позики від 01 лютого 2016 року між ХаребовимАвтанділом Петровичемта ОСОБА_1 був укладений договір позики відповідно до якого ОСОБА_3 надав у позику ОСОБА_1 строком на один рік суму у розмірі 70 тис. грн. В якості забезпечення виконання зобовязань по зазначеному договору позики сторони передбачили у договорі позики таку умову: «В разі, якщо сума боргу з урахуванням неустойки не буде повернута протягом 1 (одного) року позичальник зобовязаний передати мені, ОСОБА_3 ? частину житлового будинку, який отриманий ним у спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 та бабусі ОСОБА_6, який знаходиться по вул.Лесі Українки, 85 в місті Мелітополі.».

Житловий будинок по вул.Лесі Українки, 85 в місті Мелітополі позичальник ОСОБА_1 прийняв у спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у строк, передбачений чинним законодавством України.

На земельні ділянці по вул.Лесі Українки, 85 в місті Мелітополі розташований один житловий будинок із черепашника, житловою площею 38,4 кв.м., загальною площею 51,2 кв.м., позначений в плані літерою А-1, а також господарські побудови та споруди: Б-1 літня кухня, Г-1 гараж, У убиральня, П - підвал, 1- огорожа.

ОСОБА_1 не виконав умови договору позики, не повернув ОСОБА_3 гроші через рік до 01.02.2017 року. Таким чином, відповідач заборгував суму основного бору у розмірі 70 000 грн.

Орієнтовна ринкова вартість вищевказаного будинку по вул. Лесі Українки, буд. 85 у м. Мелітополь становить 70 000 гривень, яка визначена шляхом порівняння із вартістю аналогічного товару, виходячи із оголошень на ОЛХ, копія якого додана до позову, яка є співмірною із сумою боргу та відповідає вартості, забезпеченого заставою нерухомого майна.

Отже, існування не оформленої у спадщину 1/8 частини житлового будинку фактично створює перешкоди у розпорядженні житловим будинком. Тому за первісним позивачем ОСОБА_1 слід визнати право власності на вказану 1/8 частину житлового будинку після смерті 25 жовтня 2003 року своєї рідної бабусі ОСОБА_6 та 3/8 частин житлового будинку в порядку спадкування за законом після смерті 29 жовтня 2011 року своєї матері ОСОБА_4.

Також, у звязку з порушенням ОСОБА_1 умов договору позики вважаю, що зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 про зобовязання виконання обовязку в натурі шляхом передачі права власності на житловий будинок в рахунок неповернутого боргу є обґрунтованими, законними.

Враховуючи обставини справи, визнання позову відповідачами, яке не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позовів в повному обсязі.

У звязку із вищезазначеним, а також керуючись ст. ст.ст. 317- 319, 16, 328, 344, 384, 1216, 1218, 1258,1261,1268,1269, 1270,1272 ЦК України, ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР (1963 року),ст.ст.11,14, 15, 16, 525, 526 Цивільного кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

Первісну позовну заяву ОСОБА_1 ОСОБА_9, ХаребоваАвтанділа Петровича про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частин житлового будинку по вулиці Лесі Українки, 85, м.Мелітополь в порядку спадкування за законом після смерті 29 жовтня 2011 року своєї матері ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/8 частин житлового будинку по вулиці Лесі Українки, 85, м.Мелітополь в порядку спадкування за законом після смерті 25 жовтня 2003 року своєї рідної бабусі ОСОБА_6. Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1,третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_2 про виконання обовязку в натурі, визнання права власності задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_1 виконати обовязок в натурі за договором позики від 01 лютого 2016 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 та зобовязати ОСОБА_1 передати ? частину житлового будинку за адресою: вул. Лесі Українки, 85, м. Мелітополь, Запорізька обл. у власність ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину житлового будинку за адресою: вул. Лесі Українки, 85, м. Мелітополь, Запорізька обл.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Запорізької області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду ОСОБА_10