Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2017 року Черкаський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Ліпатовій К.Г.

з участю позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про захист честі та гідності та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 05 жовтня 2016 року відповідачем були направлені заяви, адресовані міністру внутрішніх справ України ОСОБА_6 та т.в.о. начальника ГУНП в Черкаській обл. ОСОБА_7, з метою проведення службового розслідування відносно нього та перевірки його декларації, як співробітника національної поліції. У вказаних заявах відпвідач стверджує, що ним збудовано за короткий термін із значними порушеннями будинок у с. Геронимівка, вул. Корольова, 29, Черкаського району, Черкаської області та оформлено на його дружину ОСОБА_8, також зазначено, що відповідно до документів він повинен був зробити реконструкцію старого будинку, але він його зніс і вистроїв новий будинок. Також, у своїх листах, адресованих начальнику УМВС в Черкаській області та міністру внутрішніх справ, відповідачем вказано, що позивач є корупціонером, особою, що живе на не трудові доходи. Указаний житловий будинок по вул. Корольова, 29 у с. Геронимівка, Черкасько району Черкаської області побудований із додержанням державних будівельних норм, стандартів та правил, про що свідчить декларація про готовність до експлуатації обєкта, зареєстрована управлінням ДАБІ у Черкаській області 21 листопада 2014 року № ЧК 71. Поширена відповідачем негативна, недостовірна інформація порушує особисті немайнові права позивача, а саме ганьбить його честь, гідність та завдає шкоди його діловій репутації. Крім того, в результаті проведення службового розслідування, у зв'язку з сильним душевним хвилюванням, у нього різко погіршився стан здоровя і він був змушений лікуватися, просить суд, визнати недостовірною інформацію відносно нього, яка поширена відповідачем у заявах від 05 жовтня 2016 року, зобовязати відповідача не пізніше наступного дня від набрання рішенням по справі законної сили, спростувати вказану інформацію та стягнути з відповідача на його користь суму моральної шкоди у розмірі 38400 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та пояснив, що у Черкаському окружному адміністративному суді протягом 2016 року розглядається судовий спір про визнання дій Відділу регіонального розвитку, будівництва та архітектури Черкаської районної державної адміністрації, головного архітектора відділу регіонального розвитку, будівництва та архітектури Черкаської районної державної адміністрації неправомірними та скасування будівельного паспорта, у якій відповідач є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Відповідачем не було вказано, що поруч з його домоволодінням є будинок, вказав, що сусідня земельна ділянка вільна і архітектор видав будівельний паспорт з порушенням пожежних норм. Відповідач звернувся в ДАБІ, у Черкаській області, з метою зясування чи законно здійснено будівництво будинку, на що отримав відповідь, що порушень не допущено. Знаючи, що порушень з її боку не допущено, все ж написав листи міністру МВД та начальнику ГУНП в Черкаській області на дії позивача. Він як представник позивача теж знає, що порушень не має, оскільки вводив будинок в експлуатацію, як того вимагає чинне законодавство. Просить суд задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнали та представник відповідача пояснив, що відповідач не писав та не підписував листи ні міністру МВС, ні начальнику ГУНП в Черкаській області. Вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. Зазначає, що між відповідачем та позивачем склалися неприязні стосунки, однак ніяких звернень з боку відповідача на адресу позивача не було. Крім того, вважає що зазначені листи не є наклепом на позивача, оскільки право на звернення з заявою до органів державної влади і їх посадових осіб є правом громадян. Що стосується посилань позивача на загострення захворювання та лікування, як на обґрунтування моральної шкоди, вважає безпідставними, оскільки позивач звертався до медичного закладу з хронічними хворобами, маючи загальний стан здоровя задовільний. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Домоволодіння по вул. Корольова, 29, с. Геронимівка, Черкаського району, Черкаської області в якому проживає позивач, належить його дружині ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 04 грудня 2014 року та побудований із додержанням державних будівельних норм, стандартів та правил, згідно акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 06 січня 2016 року.

На підставі заяв відповідача від 05 жовтня 2016 року адресованих міністру внутрішніх справ України ОСОБА_6 та т.в.о. начальника ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7, відносно позивача було проведено службове розслідування щодо вчинення ним неправомірних дій, як працівника поліції.

Відповідно до висновків перевірки за результатами розгляду звернення відповідача від 16 листопада 2016 року встановлено, що будь-яких обєктивних даних, що вказували б на вчинення неправомірних дій позивачем, працюючого начальником ВДС УПД ГУНП, не встановлено.

Що стосується посилань відповідача у своїх листах стосовно того, що позивач є корупціонером та живе не на трудові доходи, це спростовується висновком ДПІ у Черкаському районі про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених п. 2, ч. 5, ст.5 ЗУ «Про очищення влади», у якому зазначено, що вартість майна вказаного позивачем у декларації про майно, доходи, витрати і зобовязання фінансового характеру за минулий рік, набутого ним за час перебування на посадах, визначених у п.п. 1-10, ч. 1, ст. 2 ЗУ «Про очищення влади», відповідає наявній податковій інформації про доходи, отримані позивачем із законних джерел.

Таким чином, інформація, яку поширив відповідач у заявах, є недостовірною та неправдивою, так як не відповідає дійсності та не підтверджена жодним доказом. Тому, суд вважає за можливе визнати зазначену відповідачем інформацію недостовірною.

Крім того, беручи до уваги грамоти та нагороди позивача за сумлінне виконання службових обовязків, долучених до матеріалів справи, суд вважає, що висновки, отримані в результаті проведення службової перевірки останнього за результатами розгляду звернення відповідача, знайшли своє підтвердження.

Відповідач стверджує, що листи від 05 жовтня 2016 року адресовані міністру внутрішніх справ України ОСОБА_6 та т.в.о. начальника ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 написані не ним, що спростовано у судовому засіданні поясненнями свідка ОСОБА_9, який працює начальником відділу УПД ГУНП в Черкаській області.

Так, свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що у нього на розгляді була скарга від відповідача на неправомірні дії позивача, відповідно до якої була проведена службова перевірка. Згідно наказу начальника ГУНП було створено комісію, якій було доручено здійснення службової перевірки. Зателефонувавши відповідачу за номером, який містився у заяві він запропонував йому зустрітися, для надання останнім поясненнь з приводу своєї заяви. З телефонної розмови він довідався, що відповідач працює на Фермерському ринку та у звязку з робочим графіком не має змоги зустрітися з ним. Приїхавши разом із старшим інспектором відділу ГУНП та водієм до відповідача, за місцем його роботи, він попросив останнього надати пояснення відносно своєї заяви на, що відповіда запропонував проїхати до нього додому в с. Геронимівка, Черкаського району, Черкаської області, щоб оглянути межу земельних ділянок між його домоволодінням та домоволодінням позивача. По приїзду в с. Геронимівка, Черкаського району, Черкаської області вони пройшли до будинку відповідача, останній надав їм пояснення, які він записав, а ОСОБА_4 підписав та зазначив, що з його слів записано вірно.

Крім того, сам відповідач у судовому засіданні підтвердив, що підписував пояснення складені ОСОБА_9 від його імені, мимохідь прочитавши їх.

Тому, твердження відповідача щодо написання не ним указаних листів, суд оцінює критично та вважає, що відповідач своїми діями намагався дискредитувати позивача в очах службовців та перед керівництвом, через неприязні стосунки, які склалися між ними, завідомо знаючи, що порушень з боку позивача, з приводу забудови земельної ділянки не було, про що свідчить акт ДАБІ України від 06 січня 2016 року, направлений зокрема і на адресу відповідача.

Поширення відповідачем негативної, недостовірної інформації відносно позивача, порушує його особисті немайнові права, а саме ганьбить його честь, гідність та завдає шкоди його ділової репутації.

Згідно п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009 року, недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК ( 435-15 ) негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Суд вважає безпідставним посилання представника відповідача на постанову Пленуму Верховного Суду України № 1, від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», згідно якої особа має право звернутися до компетентних органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, для перевірки такої інформації та надання відповіді, оскільки до звернення з указаними заявами відповідач звертався до органів архітектурно-будівельного контролю, які були уповноважені перевірити таке звернення, що і було ними зроблено та повідомлено відповідача про відсутність порушень з боку позивача.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної.

Враховуючи те, що в результаті проведення службового розслідування у позивача різко погіршився стан здоровя і він вимушений був лікуватись, що підтверджується випискою № 2057/1245 з лікарні (з поліклінікою) ДУ «ТМО МВС України по Черкаській області» суд вважає, що позивачу було завдано моральної шкоди, у розумінні ст. 23 ЦК України.

Також, згідно висновку експерта № 414/17-23 від 26 жовтня 2017 року факт направлення відповідачем заяв, з метою проведення службових перевірок відносно позивача є психотравмуючою ситуацією, розмір грошової компенсації за завдану моральну шкоду становить 30 мінімальних заробітних плат (3200х30=96000 грн.), однак враховуючи, що суд не може вийти за межі позовних вимог, суд вважає, також з урахуванням принципів розумності і справедливості стягнути моральну шкоду у розмірі визначеному у позові.

Згідно ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Що стосується вимоги позивача щодо спростування відповідачем інформації зазначеної у заявах від 05 жовтня 2016 року, суд вважає, що вона задоволенню не підлягає, оскільки указана у заявах інформація не була підтверджена жодним чином, а навпаки спростована висновками поведених перевірок, тому відсутня необхідність у її спростуванні.

Згідно з приписами ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, томуз відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2240 грн. судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 213, 215 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати недостовірною інформацією відносно ОСОБА_2, поширеною ОСОБА_4 у заявах від 05 жовтня 2016 року, адресованих Міністру внутрішніх справ України та т.в.о. начальника ГУНП у Черкаській області в частині того, що «ОСОБА_2, який збудував за короткий термін із значними порушеннями будинок у с. Геронимівка, вул. Корольова, 29, дорогий паркан, ворота і т.п. та оформив на свою дружину ОСОБА_8» та «ОСОБА_2 відповідно до документів повинен зробити реконструкцію, але він хатину зніс і вистроїв указаний будинок».

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 38 400 грн. моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 2240 грн. судових витрат, понесених позивачем при подачі позову, пропорційно до задоволених позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Черкаський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо воно не буде скасоване.

Суддя: ОСОБА_1