Справа № 2-7842/11
Провадження № 6/161/559/17
У Х В А Л А

15 грудня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого судді Олексюка А.В.

при секретарі Шолом С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку подання Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в:

14.12.2017 року Перший відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області звернувся в суд з поданням про примусове проникнення до житлового приміщення боржника ОСОБА_2

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області перебуває виконавчий лист № 2-7842/11, виданого 12.04.2012 року Луцьким міськрайонним судом про стягнення з з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Брокбізнесбанк» 2552956 грн. 92 коп. кредитної заборгованості та 1820 грн. судових витрат.

14.02.2013 року державним виконавцем Першого відділу ДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області за вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження ВП № 36454602.

Рішення суду, в строк наданий боржнику для самостійного виконання не виконане.

10.05.2017 року боржник ОСОБА_2, звернулась з клопотанням про зупинення виконавчого провадження, оскільки АТ «Брокбізнесбанк» не є стороною виконавчого провадження.

12.05.2017 року ТзОВ «Вест Транс» подало до виконавчої служби заяву з проханням звернутись до суду із поданням щодо заміни сторони виконавчого провадження, оскільки 22.03.2017 року між ПАТ «Брокбізнесбанк» та ТзОВ «Вест Транс» укладено договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором, вказаний договір зареєстровано в реєстрі за № 272 та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, згідно якого первісний іпотекодержатель відступає новому іпотекодержателю права вимоги за іпотечним договором, укладеним між АТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2

Ухвалою суду Луцького міськрайонного суду від 08.11.2017 року замінено стягувача у виконавчому провадженні №36454602 стосовно примусового виконання рішення Луцького міськрайонного суду від 10.11.2011 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2. Н.М про стягнення заборгованості, а саме: акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» на товариство з обмеженою відповідальністю «Вест Транс».

14.12.2017 року державним виконавцем поновлено вичинення виконавчих дій у даному виконавчому провадженні.

17.05.2017 року державним виконавцем було здійснено вихід за місцем знаходження іпотечного майна, з метою опису й арешту іпотечного майна. Однак, на дзвінок у домофон ніхто не відреагував, в даному помешканні ніхто не відкрив двері.

Просить суд вирішити питання про примусове проникнення до житлового приміщення, а саме: житлових будинків № 9 та № 9а, що знаходиться за адресою: вул. Старицького, м. Луцьк, Волинська область.

В судове засідання заступник начальника Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_3 не зявилась, проте подала суду заяву про розгляд подання без її участі за наявними матеріалами. Просила суд подання задовольнити.

Аналізуючи матеріали справи, суд прийшов до висновку, що подання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.11.2011 року постановлено стягнути з ОСОБА_2 в користь ПАТ «Брокбізнесбанк» 2552956 грн. 92 коп. кредитної заборгованості та 1820 грн. судових витрат, а 12.04.2012 року цим же судом видано виконавчий лист № 2-7842/11, який було пред'явлено стягувачем ПАТ «Брокбізнесбанк» для виконання у виконавчу службу.

14.02.2013 року державним виконавцем Першого відділу ДВС м. Луцьк ГТУЮ у Волинській області за вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження ВП № 36454602.

22.03.2017 року між АТ «Брокбізнесбанк» та ТзОВ «Вест Транс» укладено договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором від 22.03.2017 року, зареєстрованим в реєстрі №272, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, згідно якого первісний іпотеко держатель відступає новому іпотекодержателю права вимоги за іпотечним договором, укладеним між АТ «Брокбізнесбанк» та ОСОБА_2

Крім того, судом встановлено, що 12.05.2017 року ТзОВ «Вест Транс» подало до виконавчої служби заяву з проханням звернутись до суду із поданням щодо заміни сторони виконавчого провадження.

Ухвалою суду Луцького міськрайонного суду від 08.11.2017 року замінено стягувача у виконавчому провадженні №36454602 стосовно примусового виконання рішення Луцького міськрайонного суду від 10.11.2011 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_2. Н.М про стягнення заборгованості, а саме: акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» на товариство з обмеженою відповідальністю «Вест Транс».

14.12.2017 року державним виконавцем поновлено вичинення виконавчих дій у даному виконавчому провадженні та замінено стягувача.

Відповідно до Інформаційної довідки із державного реєстру прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта та договору про відступлення прав вимоги за іпотечним договором, боржнику ОСОБА_2 належить земельна ділянка, площею 0,1025 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд, та розташовані на ній: житловий будинок № 9, загальна площа 158,5 кв.м., житлова площа 107,6 кв.м., зазначений на плані під літерою «А-2» та належні до нього відповідні надвірні будівлі, а саме: сарай-гараж «Б-1», огорожа 1-4, вбиральня «Г» та житловий будинок №9 а, загальна площа 86,3 кв.м., житлова площа 54,6 кв.м., зазначений на плані під літерою «А-2», огорожа 1. Дані житлові будинки та земельна ділянка знаходиться за адресою: вул. Старицького, 9 та 9а, м. Луцьк, Волинська область.

З метою опису та арешту іпотечного майна 17.05.2017 року державним виконавцем було здійснено вихід за місцем знаходження іпотечного майна, про що державним виконавцем були складено відповідний акт.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 13 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

З аналізу даних норм слідує, що підставою для примусового проникнення до житла боржника є невиконання рішення суду боржником у добровільному порядку та ненадання доступу державному виконавцю до житла, у якому може знаходитися його майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 Цивільного процесуального кодексу України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій прав громадян. Як зазначено у ст. 30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Частинами 1, 2 ст. 311 Цивільного кодексу (далі ЦК) України передбачено, що житло фізичної особи є недоторканним. Проникнення до житла чи до іншого володіння фізичної особи, проведення у ньому огляду чи обшуку може відбутися лише за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному права на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов'язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов'язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Конституції України зазначені міжнародні акти є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Звертаючись з поданням про вирішення питання про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2, державним виконавцем не надано суду доказів чи дотриманий порядок проведення виконавчих дій, чи повідомлявся боржник про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинив цьому перешкоди та не надавав доступу до житла у відведений для цього час, а тому, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст. 439 ЦПК України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні подання Першого відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_1 територіального управління юстиції у Волинській області про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_2 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк