Справа № 452/1725/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"26" жовтня 2017 р. м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі головуючого судді Кравціва В.І., розглянувши у порядку ч. 2 ст. 158 та ч. 2 ст. 197 ЦПК України (за відсутності осіб, які беруть участь у справі та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1 5 липня 2017 року предявив позов до Воле-Баранецької сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на будинок, який розташований по вул. Сонячній, 25 у с. Рогізно Самбірського району Львівської області у порядку спадкування за заповітом після смерті його баби ОСОБА_2, котра померла 20 червня 2014 року.

У обґрунтування позову ОСОБА_1 посилався на те, він, позивач, будучи спадкоємцем за заповітом, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак, отримав відмову у звязку із тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа на вказаний житловий будинок.

Від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача і його представника та підтримання позовних вимог.

Відповідач Воле - Баранецька сільська рада Самбірського району Львівської області надіслала заяву про розгляд справи за відсутності її представника.

Згідно ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях.

Відповідно до ст. 158 цього Кодексу розгляд судом цивільної справи відбувається в судовому засіданні з обовязковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Статтею 197 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про розгляд даної справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Із свідоцтва про смерть відомо, що 20 червня 2014 року помела ОСОБА_2 (а. с. 8).

Відповідно до ст. ст. 1220, 1216 та 1218 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Із заповіту, складеного 1 червня 1989 року, вбачається, що ОСОБА_2 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на час її смерті і на що за законом вона буде мати право заповідає своєму внукові ОСОБА_4, котрий проживає у м. Львові (а. с. 9).

Із свідоцтва про народження, про переміну прізвища, імені, по батькові та паспорта громадянина України відомо, що ОСОБА_1 народився 24 жовтня 1986 року у м. Львові, його батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 і 19 жовтня 2004 року він перемінив своє прізвище Лей на ОСОБА_1 (а. с. 6, 10, 11).

Із відповіді Самбірської державної нотаріальної контори вбачається, що спадкоємцю за заповітом ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок з посиланням на те, що відсутній оригінал документів, що посвідчують право власності на житловий будинок (а. с. 15).

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Із довідки № 1347, виданої 24.11.2014 Самбірським МБТІ, видно, що будинок № 25 по вул. Сонячній у с. Рогізно Самбірського району в цілому зареєстрований за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності, виданого згідно рішення виконкому Верхівецької сільської ради від 4 листопада 1990 року за № 22 (а. с. 17).

Із копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок, технічного паспорта та довідки про технічну характеристику обєктів нерухомого майна вбачається, що на підставі рішення виконкому Верхівецької сільської ради від 4 листопада 1990 року № 22 ОСОБА_2 належав в цілому житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вул. Сонячній, 25 у с. Рогізно Самбірського району Львівської області (а. с. 16, 18, 19).

Ураховуючи наведене, право власності ОСОБА_1 на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на житловий будинок по вул. Сонячній, 25 у с. Рогізно Самбірського району Львівської області.

Керуючись ст. ст. 208, 209, 212 215 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті його баби ОСОБА_2, котра померла 20 червня 2014 року, право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди по вул. Сонячній, 25 у с. Рогізно Самбірського району Львівської області .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції, який ухвалив рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя