Номер провадження: 22-ц/785/6240/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.

при секретарі Ярахмедові Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 червня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою, усунення перешкод у користуванні квартирою, переоформлення особового рахунку,

ВСТАНОВИЛА:

17.08.2016 року ОСОБА_2 звернулась із позовом до ОСОБА_3 про встановлення порядку користування квартирою, усунення перешкод у користуванні квартирою, переоформлення особового рахунку, і, остаточно уточнивши вимоги просила: встановити порядок користування квартирою №3 по вул. Лазарєва адмірала,71 в м. Одесі шляхом виділення у користування ОСОБА_2 житлової кімнати площею 11,9 м2 з балконом і житлової кімнати площею 17,7 м2; ОСОБА_3 житлової кімнати площею 11,5 м2, залишивши у загальному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 приміщення кухні площею 5,8 м2 з балконом площею 1,3 м2, приміщення санвузла площею 2,8 м2 і приміщення коридору площею 7,0 м2; зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у здійсненні робіт із закладення дверного отвору між житловими кімнатами площею 11,5 м2 та 11,9 м2 і відновленню дверного отвору в перегородці між житловими кімнатами площею 17,7м2 та 11,9 м2; зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні житловою кімнатою площею 11,9 м2 з балконом і житловою кімнатою площею 17,7 м2 та місцями загального користування: приміщенням кухні площею 5,8 м2 з балконом площею 1,3 м2, приміщенням санвузла площею 2,8 м2 і приміщенням коридору площею 7,0 м2; переоформити особові рахунки на жилі приміщення квартири.

Позов обґрунтовано тим, що позивачка є власником 3/4 частин квартири АДРЕСА_1, а відповідачка є власником 1/4 частини спірної квартири.

Не зважаючи на те, що позивачка є власником 3/4 частин квартири, вона фактично позбавлена права користування належною їй частиною квартири, оскільки відповідачка не пускає її до квартири, замуровує дверний отвір до кімнати, якою позивачка має право користуватись і погрожує змінити замок на вхідних дверях квартири, вчиняє сварки та різними способами намагається перешкодити їй у праві користування власністю, категорично відмовляється добровільно визначити порядок користування квартирою.

Посилаючись на зазначені обставини, а також висновки судових будівельно-технічних експертиз, з врахуванням уточнених позовних вимог, позивачка просила позов задовольнити.

Представник позивачки підтримала позов у судовому засіданні в суді першої інстанції.

Відповідачка і її представник у судовому засідання в суді першої інстанції просили у позові відмовити, подали письмові заперечення на позов.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23.06.2017 року у позові відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивачки просить рішення суду від 23.06.2017 року скасувати і постановить нове рішення про задоволення позову, посилаючись на незаконність рішення суду, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення прав позивачки на володіння і користування належною їй частиною нерухомого майна, наявність підстав для визначення порядку користування спірним жилим приміщенням.

У засіданні колегії суддів: представник позивачки скаргу підтримала.

Відповідачка не зявилась у засідання колегії суддів, сповіщалась про розгляд справи 14.12.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення апеляційного суду від 30.10.2017 року.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України.

За змістом ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Позивачка, остаточно уточнивши вимоги просила: встановити порядок користування квартирою №3 по вул. Лазарєва адмірала,71 в м. Одесі шляхом виділення у користування ОСОБА_2 житлової кімнати площею 11,9 м2 з балконом і житлової кімнати площею 17,7 м2; ОСОБА_3 житлової кімнати площею 11,5 м2, залишивши у загальному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3 приміщення кухні площею 5,8 м2 з балконом площею 1,3 м2, приміщення санвузла площею 2,8 м2 і приміщення коридору площею 7,0 м2; зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у здійсненні робіт із закладення дверного отвору між житловими кімнатами площею 11,5 м2 та 11,9 м2 і відновленню дверного отвору в перегородці між житловими кімнатами площею 17,7м2 та 11,9 м2; зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні житловою кімнатою площею 11,9 м2 з балконом і житловою кімнатою площею 17,7 м2 та місцями загального користування : приміщенням кухні площею 5,8 м2 з балконом площею 1,3 м2, приміщенням санвузла площею 2,8 м2 і приміщенням коридору площею 7,0 м2; переоформити особові рахунки на жилі приміщення квартири (а.с.2-5,119).

Суд першої інстанції, відмовляючи у позові виходив з того, що відповідачка зареєстрована і проживає у спірній квартирі разом із членами своєї родини, позивачка не надала доказів на підтвердження того, що відповідачка порушувала її права і відмовилась добровільно вирішити питання про порядок користування жилим приміщенням, крім того, за життя колишнього власника у квартирі встановлено порядок користування приміщеннями квартири (а.с.125-128).

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Між сторонами виникли правовідносини з володіння і користування спільної часткової власності, які регулюються нормами ЦК України, ЖК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. ст. 316 ч.1, 317 ч.ч.1,2, 319 ч.1 ЦПК України).

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності

(ст. 236 ч.1, ст. 358 ч.ч.1-3 ЦК України).

Колегією суддів встановлено, що позивачка, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.07.2016 року і свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.07.2016 року є власником 1/4 і 1/2, всього 3/4 частин квартири АДРЕСА_1, а відповідачка є власником 1/4 частини спірної квартири на підставі заочного рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 19.04.2012 року про визнання права власності у порядку спадкування за законом (а.с.9-15,97).

Спірна квартира складається з 3/х житлових кімнат, загальна площа квартири становить 59,3 м2, у квартирі зареєстровані чоловік відповідачки і їхні діти (а.с.16,17,50-53,66).

Згідно наданих відповідачкою копій розрахункової книжки з оплати за квартиру, комунальні та інші послуги, а також квитанцій про оплату комунальних послуг за 2013-2016 роки, відповідачці, яка є власником 1/4 частини, нараховується і вона здійснює оплату саме за 1/4 частину спірної квартири розміром 15,3 м2 (а.с.67-72).

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 27.01.2017 року у користування позивачки запропоновано передати житлову кімнату площею 11,9 м2 з балконом і житлову кімнату площею 17,7 м2, а у користування відповідачки житлову кімнату площею 11,5 м2 із залишенням у загальному користуванні приміщень кухні, санвузла та коридору і із закладенням прорізів між кімнатами та відновленням дверного прорізу, при цьому частка позивачки на 2/100 частин буде менше тієї частки, яка знаходиться у власності позивачки, а частка відповідачки відповідно буде на 2/00 частин більше тієї частки, яка знаходиться у її власності (а.с.48-54).

За висновком судової будівельно-технічної експертизи від 19.05.2017 року технічно можливо визначити порядок користування квартирою, при якому кожному власнику виділяється ізольована житлова кімната з урахування порядку, який склався на момент проведення експертизи (у користування позивачки жилі приміщення площею 11,5 м2 та 11,9 м2, а у користування відповідачки жиле приміщення площею 17,67 м2, згідно графічного додатку №1), крім того, зважаючи на те, що співвідношення часток співвласників має регламентуватись за принципом : співвласнику більшої частки може бути запропонована ізольована жила кімната більшої площі, ніж співвласнику меншої частки і такий порядок визначено графічно у додатку №2, а саме: позивачці можуть бути виділені жилі кімнати площею 17,7 м2 та 11,9 м2, а відповідачці жила кімната площею 11,5 м2 (а.с. 94-105).

Позивачка просить виділити їй у користування жилі кімнати площею 17,7 м2 та 11,9 м2, а відповідачці жилу кімнату площею 11,5 м2.

Таким чином, обидва висновки судової будівельно-технічної експертизи зазначають, зокрема, про можливість виділення у користування позивачки жилих кімнат площею 17,7 м2 та 11,9 м2, а у користуванні відповідачки жилої кімнати площею 11,5 м2.

Виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення обєкта в експлуатацію не потребується (ст. 152 ч.1 ЖК України).

Зважаючи на те, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності, за висновками судових будівельно-технічних експертиз можливо виділити у користування позивачки жилі кімнати площею 17,7 м2 та 11,9 м2, а у користуванні відповідачки жилу кімнату площею 11,5 м2, при цьому частка позивачки на 2/100 частин буде менше тієї частки, яка знаходиться у власності позивачки, а частка відповідачки відповідно буде на 2/00 частин більше тієї частки, яка знаходиться у її власності , однак позивачка згодна на такий варіант користування, переобладнання шляхом закладення дверного отвору між житловими кімнатами площею 11,5 м2 та 11,9 м2 і відновлення дверного отвору в перегородці між житловими кімнатами площею 17,7м2 та 11,9 м2 не потребують згоди органів місцевого самоврядування на такі переобладнання, колегія суддів дійшла висновку, що позов є обґрунтованим, доведеним, а тому підлягає задоволенню.

Заперечення відповідачки із посиланням на те, що: після того, як вона успадкувала у 2012 році 1/4 частини спірної квартири між нею та колишнім власником ОСОБА_4 склався порядок користування жилими приміщеннями у квартирі; саме позивачка створює перешкоди їй і її родині у користуванні квартирою; вона і її сімя фактично користуються кімнатою

площею 18,1 м2, а позивачка іншими кімнатами квартири що найбільше враховує баланс інтересів кожного із співвласника (а.с.107-113) не заслуговують на увагу.

Всупереч ст. ст. 57-60 ЦПК України, відповідачка не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у 2012 році між нею та колишнім власником ОСОБА_4 дійсно склався порядок користування жилими приміщеннями у квартирі, внаслідок якого вона стала користуватись кімнатою площею 17,7 (18,1) м2.

Разом з тим, матеріали справи свідчать про те, що після отримання у спадщину 1/4 частини спірної квартири відповідачка здійснює оплату за користування саме 1/4 частки квартири, при цьому оплата нею здійснюється за 15,3 м2 загальної площі квартири (а.с.67-72).

Слід також зазначити, що у разі визначення порядку користування спірною квартирою за варіантом, який пропонує позивачка, частка позивачки на 2/100 частин буде менше тієї частки, яка знаходиться у її власності, тоді як частка відповідачки відповідно буде на 2/00 частин більше тієї частки, яка знаходиться у її власності.

Сам по собі факт реєстрації у квартирі та, зокрема, проживання відповідачки і членів її родини на час розгляду справи у суді в кімнаті площею 17,7 м2, яка не відповідає частці у праві власності відповідачки на спірне жиле приміщення свідчить про наявність спору між сторонами, і, відповідно, не є підставою для відмови позивачці у позові.

При цьому, слід зазначити, що у разі виділення у користування відповідачки кімнати площею 17,7 м2, насамперед, не буде враховуватись баланс інтересів власника 3/4 частин спірної квартири, яка має право на надання їй у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає її частці у праві спільної часткової власності.

Колегія суддів відмовляє у позові про переоформлення особових рахунків, оскільки зазначені питання вирішуються уповноваженими на те органами, які не залучені до участі у даній справі.

Так, відповідно до ст. 7 ч.2 п.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, позивачка, як індивідуальний споживач зобовязана укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених цим законом із субєктами правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг, які зазначені в ст. 6 цього Закону.

Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України, з відповідачки на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 796,81 за розгляд справи у суді першої інстанції і 2 816 гривень за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, а також витрати за проведення експертизи в суді першої інстанції у розмірі 3 500 гривень (сплачені 12.01.2017 року представником позивачки - ОСОБА_5, а.с.7), які документально підтверджені (а.с.1,30, 130,79,146).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про відмову у позові щодо визначення порядку користування жилим приміщенням, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення з підстав, які викладені в мотивувальній частині рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.п.3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської

області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити частково

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 23 червня 2017 року скасувати

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Встановити порядок користування квартирою №3 по вул. Лазарєва адмірала,71 в м. Одесі шляхом виділення у користування:

ОСОБА_2 (ІІІН 0) житлової кімнати площею 11,9 м2 з балконом і житлової кімнати площею 17,7 м2;

ОСОБА_3 (ІІН №) житлової кімнати площею 11,5 м2; у загальне користування ОСОБА_2 (ІІІН 0) і ОСОБА_3 (ІІН №) приміщення кухні площею 5,8 м2 з балконом площею 1,3 м2, приміщення санвузла площею 2,8 м2 і приміщення коридору площею 7,0 м2.

Зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2

Володимирівні у здійсненні робіт із закладення дверного отвору між житловими кімнатами площею 11,5 м2 та 11,9 м2 і відновленню дверного отвору в перегородці між житловими кімнатами площею 17,7м2 та 11,9 м2.

Зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_2

Володимирівні у користуванні житлової кімнати площею 11,9 м2 з балконом і житлової кімнати площею 17,7 м2 та місцями загального користування : приміщенням кухні

площею 5,8 м2 з балконом площею 1,3 м2, приміщенням санвузла площею 2,8 м2 і приміщенням коридору площею 7,0 м2.

Відмовити ОСОБА_2 у позові до ОСОБА_3 про переоформлення особових рахунків.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 796,81 за розгляд справи у суді першої інстанції і 2 816 гривень за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, а також витрати за проведення експертизи в суді першої інстанції у розмірі 3 500 гривень.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

ОСОБА_6

ОСОБА_7