Справа № 629/4171/17
Номер провадження 2/629/1821/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26.12.2017 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Харабадзе К.Ш., за участю секретаря Бєловол О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лозова Харківської області цивільну справу за позовною заявою:
про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
в с т а н о в и в :

В звязку з вищевикладеним просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим приміщення.
Позивач в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву з проханням справу слухати у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив.
Третя особа в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву з проханням справу слухати у його відсутності, підтримав позовні вимоги, не заперечував проти їх задовольнити в повному обсязі, пояснив, що йому належить 1/3 частина спірного житлового будинку, згоди на реєстрацію відповідача у вказаному будинку не надавав.
Згідно до положення ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Виходячи з викладеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд знаходить що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав: Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сімї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сімї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сімї власника ( подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Відповідач є особою, яка не є і не була членом сімї позивача.
Матеріали справи не містять доказів, що з відповідачем було укладено будь-яку угоду про порядок користування спірним приміщенням.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відтак згідно вимог положень статей 383, 391 ЦК України вимога власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сімї, підлягає задоволенню.
Як вбачається з домової книги, відповідач зареєстрований у вищевказаному будинку з 13.10.2000 року (а.с.16-18).
Власником 1/3 частини вказаного житлового будинку являється ОСОБА_3, що підтверджується договором дарування частини житлового будинку від 23.05.2001 року (а.с.21).
Згідно довідки Комунального підприємства «Житлова управляюча компанія» від 11.10.2017 року, відповідач на час розгляду справи є зареєстрованим за вищевказаною адресою (а.с.19).
Суд встановив, що відповідач з 2002 року, у тому числі на момент набуття права власності позивачем на будинок - 14.03.2011 року, на момент звернення до суду з цим позовом у листопаді 2017 року у спірному будинку як член сімї позивача не проживав.
Отже, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та відповідають вимогам закону. Суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог.
А тому, керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 81, 89, 259, 264, 265,268, 280-282 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.
Позивач може оскаржити рішення до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя: К.Ш.Харабадзе