У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №370/256/17

Провадження №4-с/370/6/17

"24" листопада 2017 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазки Н.Б.,

із секретарем Черковською Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області

скаргу субєкта підприємницької діяльності фізична особа підприємець ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 на постанову від 15.12.2016 року ВП №47684058 про закінчення виконавчого провадження,

В с т а н о в и в:

Заявник субєкт підприємницької діяльності фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на дії головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2, а саме просив: скасувати постанову головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва ГТУ у місті Києві ОСОБА_2 від 15.12.2016 року ВП №47684058 про закінчення виконавчого провадження, посилаючись на те, що у справі №370/1226/15-ц ФОП ОСОБА_1 на правах нового кредитора звернувся до суду щодо стягнення з ОСОБА_3 боргу у розмірі понад 13 мільйонів гривень. Підставою для звернення до суду стало невиконання ОСОБА_3 умов договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ ТД Камілла від 17.12.2014року №1491.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 15.11.2016року №370/1226/15-ц частково задоволена апеляційна скарга ОСОБА_4, частково скасовано рішення Макарівського районного суду Київської області від 05.09.2016 року №370/1226/15-ц в частині стягнення грошових коштів за договором купівлі-продажу частки від 17.12.2014 року №1491 та закрито в цій частині провадження, оскільки суд вирішив, що питання стягнення боргу за договором купівлі-продажу між фізичними особами підвідомче господарському суду.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 24.11.2016 року у справі №370/1226/15-ц відкрите касаційне провадження за касаційною скаргою ФОП ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 15.11.2016 року №370/1226/15-ц.

14.12.2016року Апеляційним судом Київської області була частково задоволена апеляційна скарга ОСОБА_4 та скасовано ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 22.05.2015 року у справі №370/1226/15-ц про забезпечення позову і передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

15.12.2016 року головним державним виконавцем Печерського РВ ДВС міста Києва прийнята постанова ВП №47684058 про знаття арешту з майна ОСОБА_3, яку заявник вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

В ухвалі Апеляційного суду Київської області від 14.12.2016 року не зазначено про скасування заходів забезпечення позову відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4, тому ухвала від 14.12.2016 року не може вважатися виконавчим документом, оскільки суд не вирішував питання про скасування заходів забезпечення позову в розумінні ч.6 ст.154 ЦПК України, а лише відправив питання на новий розгляд.

Крім того, ухвала Макарівського районного суду Київської області від 22.05.2015 року про забезпечення позову двічі переглядалася Апеляційним судом Київської області і двічі залишалася без змін.Так, Апеляційний суд Київської області при скасуванні ухвали Макарівського районного суду Київської області від 22.05.2015 року про забезпечення позову залишив не скасованими свої ухвали від 31.08.2016 року та від 25.02.2016 року, а від так заходи забезпечення позову є діючими і головний державний виконавець Ченківський О.О. не мав підстав для винесення оскаржуваної постанови.

Також незрозуміло на підставі якого виконавчого документу головний державний виконавець Ченківський О.О. виніс оскаржувану постанову від 15.12.2016 року щодо зняття арешту з майна ОСОБА_3, оскільки, як вбачається з листа Головного територіального управління юстиції у місті Києві управління державної виконавчої служби від 26.12.2016 року №П-7293 №П-7290 та відповіді Апеляційного суду Київської області №03-19/5/16 від 26.12.2016 року, тільки 15.12.2016 року був виготовлений повний текст ухвали Апеляційного суду від 14.12.2016 року, а видано ОСОБА_3 лише 19.12.2016 року.

Постанова головного державного виконавця Печерського РВ ДВС міста Києва від 15.12.2016 року заявником отримана 28.01.2017 року згідно інформації про пересилання поштової кореспонденції, відтак скарга подається без пропущення строків.

Заявник ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи без його участі, просив задовольнити скаргу.

ОСОБА_5 державний виконавець Печерського районного відділу ДВС міста Києва ГТУ у місті Києві ОСОБА_2 в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про розгляд скарги, про свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №810, не зявився, причини неявки суд не повідомив.

В порядку ст.386 ЦПК України, суд розглядає скарги сторони у виконавчому провадженні на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця, іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Згідно ч.2 ст.387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Згідно ст. 385 ЦПКУкраїни, встановлено строк для оскарження дій, бездіяльності і рішень державного виконавця під час виконання судового рішення - 10 днів. Згідно ст.74 Закону «Про виконавче провадження» - рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав.

Дослідивши письмові матеріали справи встановлено, що ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 31.08.2015 року апеляційна скарга ОСОБА_3 відхилена, а ухвала Макарівського районного суду Київської області від 22.05.2015 року за заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів - залишена без змін (а.с.16-20).

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 25.02.2016 року апеляційна скарга ОСОБА_7 відхилена, а ухвала Макарівського районного суду Київської області від 22.05.2015 року про забезпечення позову залишена без змін (а.с.21-23).

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 14.12.2016 року апеляційна скарга ОСОБА_4 Олександрівнизадоволена частково, а ухвала Макарівського районного суду Київської області від 22.05.2015 року про забезпечення позову скасована та направлено питання до суду першої інстанції на новий розгляд (а.с.14-15).

Постановою від 15.12.2016 року ВП №47684058 головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 закінчено виконавче провадження з примусового виконання ухвали №370/1226/15-ц про забезпечення позову, виданої Макарівським районним судом Київської області 22.05.2015 року, на підставі того, що ухвалою Апеляційного суду Київської області від 14.12.2016 року скасовано ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 22.05.2015 року про забезпечення позову (а.с.9).

Оскаржувану постанову головного державного виконавця Печерського РВ ДВС м.Києва від 15.12.2016 року скаржник отримав 28.01.2017 року згідно інформації про пересилання поштової кореспонденції (а.с.11), а до суд із скаргою він звернувся 01.02.2017 року, тобто скарга подана без пропущення строків на її оскарження.

Як вбачається з листа Головного територіального управління юстиції у м. Києві управління державної виконавчої служби від 26.12.2016 року №П-7293 №П-7290, згідно інформації, наданої Печерським районним відділом ДВС міста Києва ГТУ юстиції у місті Києві, у Відділі на виконанні перебувало виконавче провадження №47684058 з примусового виконання ухвали Макарівського районного суду Київської області №370/1226/15-ц від 22.05.2015 року про накладення арешту на майно ОСОБА_3 (28.05.2016 року відкрито виконавче провадження). 03.09.2015 року державним виконавцем, керуючись п.8 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 04.11.2010 року №2677-VІ), винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у звязку з фактичним виконанням рішення суду. Одночасно Відділом повідомлено, що 14.12.2016 року до Відділу представником боржника надано заяву про зняття арешту з майна боржника разом з належно завіреною копією ухвали Апеляційного суду Київської області від 14.12.2016 року, якою скасовано ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 22.05.2015 року про забезпечення позову, у звязку з чим 14.12.2016 року державним виконавцем винесено постанову про звільнення з-під арешту майнаборжника та вилучено записи про обтяження з відповідних реєстрів (а.с.12).

Згідно відповіді Апеляційного суду Київської області №03-19/5/16 від 26.12.2016 року на запит ФОП ОСОБА_8 щодо надання публічної інформації за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 22.05.2015 року про забезпечення позову у справі № 370/1226/15-ц за апеляційним провадженням № 22-ц/780/6631/16, повідомив наступне: ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 14.12.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 22.05.2015 року про забезпечення позовускасовано та направлено питання до суду першої інстанції на повий розгляд. В судовому засіданні сторонам проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення та розяснено вимоги ч.3 ст. 209 ЦПК України. Повний текст ухвали апеляційного суду від 14.12.2016 року у вказаній цивільній справі був виготовлений 15.12.2016 року. До канцелярії суду 14.12.2016 року за вхідним № 23219/16 була подана заява ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 про отримання копії повного тексту ухвали апеляційного суду від 14.12.2016 року. 19.12.2016 року ОСОБА_5 видано копію ухвали суду від 14.12.2016 року у цивільній справі № 370/1226/15-ц (апеляційне провадження № 22-ц/780/6631/16), що підтверджується його відміткою на заяві та записом в журналі видачі копій судових рішень апеляційного суду Київської області від 19.12.2016 року за реєстраційним номером - 3865/16. Вказана цивільна справа 22.12.2016 року була повернута до канцелярії суду після розгляду. 26.12.2016 року цивільну справу передано до ВССУ на виконання ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24.11.2016 року (а.с.13).

Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч.1 ст.5 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», державний виконавець, приватний виконавець під час здійснення професійної діяльності є незалежними, керуються принципом верховенства права та діють виключно відповідно до закону.

Частиною 3 статті 18 України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» передбачено права державного виконавця щодо здійснення ним своїх функцій по виконанню судового рішення в межах відкритого виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 18 України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» передбачено обовязки державного виконавця щодо здійснення ним своїх функцій по виконанню судового рішення в межах відкритого виконавчого провадження.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції на час винесення оскаржуваної постанови), виконавче провадження підлягає закінченню, зокрема у разіскасування рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ.

Оцінюючи в сукупності здобуті докази судприходить до висновку, що скаргазадоволенню не підлягає, оскільки достовірно встановлено, оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження від 15.12.2017 року було винесено на підставі ухвали колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 14.12.2016 року, якою ухвала Макарівського районного суду Київської області від 22.05.2015 року про забезпечення позову була скасована. Тобто, державний виконавець діяв в межах своїх повноважень згідно діючого законодавства, зокрема п.5 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

Посилання скаржника на те, що ухвала Апеляційного суду Київської області від 14.12.2016 року не є виконавчим документом, суд до уваги не приймає, оскільки згідно п.2 ч.1 ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження» до виконавчих документів зокрема відносяться: ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Посилання скаржника на те, що ОСОБА_3 не міг звернутись до державного виконавця 14.12.2016 року з ухвалою Апеляційного суду Київської області від 14.12.2016 року, бо її повний текст було виготовлено лише 15.12.2017 року, а від так у державного виконавця не було підстав для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, є безпідставними. Так, повний текс ухвали Апеляційного суду Київської області від 14.12.2016 року згідно відповіді Апеляційного суду Київської області №03-19/5/16 від 26.12.2016 року дійсно було виготовлено 15.12.2016 року і видано 19.12.2016 року ОСОБА_5, як представнику боржника ОСОБА_3, проте вступну та резолютивну частини судового рішення було проголошеносудовому засіданні сторонамта розяснено вимоги ч.3 ст. 209 ЦПК України, а відповідно до вимог до ст.319 ЦПК України, рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Керуючись вимогами ст.383-385 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження» суд,

У х в а л и в :

В задоволенні скарги субєкта підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві ОСОБА_2 на постанову від 15.12.2016 року ВП №47684058 про закінчення виконавчого провадження - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд Київської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя