Справа № 138/1957/16-ц
Провадження №:2-р/138/2/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області, в складі:

головуючого судді Цибульського О.Є,

за участю секретаря Політанської Т.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області заяву представника ОСОБА_1 міської ради Вінницької області про розяснення судового рішення ухваленого 10 серпня 2017 року за наслідками розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до Відділу культури і туризму ОСОБА_1 міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1 міська рада Вінницької області, про стягнення коштів за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30 травня 2012 року про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася в Могилів-Подільський міськрайонний суд з заявою про розяснення вказаного вище рішення суду від 10 серпня 2017 року, яка мотивована тим, що в рішенні суду зазначено, зокрема, стягнути з відповідача на користь позивача, заробітну плату за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30 травня 2012 року в частині поновлення на роботі за період з 01.06.2012 по 02.07.2017, включно, у розмірі 125812,55 грн. Разом з тим, заявнику не зрозуміло, чи було включено в розрахунок суми стягнення 125812,55 грн. суми за невикористані відпустки за період вимушеного прогулу.

Вказана обставина стала підставою для звернення до суду із зазначеною вище заявою.

Представник заявника в судове засідання не зявилась, подала до суду клопотання про розгляд заяви без її участі. Просила розяснити судове рішення.

ОСОБА_2 та її представник в судове засідання не зявились, подали до суду заяву про розгляд клопотання без їх участі. Проти задоволення заяви про розяснення судового рішення заперечували. Також, надали суду письмові заперечення та лист управління державної казначейської служби України у Могилів-Подільському районі та м. Могилеві-Подільському Вінницької області № 02-60/241-709 від 27.11.2017 про невиконання рішення суду від 10.08.2017 за браком коштів на рахунках відповідача.

Дослідивши матеріали справи та подану заяву, суд вважає за необхідне відмовити в розясненні рішення з таких підстав:

у відповідності до ст.221 ЦПК України, особа, яка ініціювала роз'яснення суду, у відповідній заяві має вказати, що саме у резолютивній частині рішення для неї є незрозумілим, які є варіанти тлумачення рішення та як саме невизначеність та нечіткість резолютивної частини рішення суду може вплинути на ефективність його виконання.

Згідно із п. 21 розяснення Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» відповідно до ст. 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Так, в резолютивній частині рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 10.08.2017 суд, зокрема, вирішив стягнути з відповідача на користь позивача, заробітну плату за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30 травня 2012 року в частині поновлення на роботі за період з 01.06.2012 по 02.07.2017, включно, у розмірі 125812,55 грн.

В заяві про розяснення судового рішення заявник просить розяснити резолютивну частину рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду від 10.08.2017, а саме чи було включено в розрахунок суми стягнення 125812,55 грн. суми за невикористані відпустки за період вимушеного прогулу.

В мотивувальній частині вказаного рішення судом чітко зазначено, що відповідно до п. 2, 5 Порядку обчислення середньої заробітної плати затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою повязана відповідна виплата. Час, протягом якого працівники згідно з чинним законодавством з інших поважних причин не працювали і за ними не зберігається заробіток, або зберігався частково, виключається з розрахункового періоду. Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної заробітної плати.

Згідно п. 8 Порядку, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі дні на число відпрацьованих робочих днів.

Так, в рішенні суду від 30.05.2012 ухваленому за наслідками розгляду цивільної справи № 2-463/12, в мотивувальній частині суд встановив, що середня заробітна плата позивача складала 2275 грн., а середній заробіток за один день вимушеного прогулу становить 105,81 грн.

Таким чином, в рішенні суду зазначено, що заробітна плата за час вимушеного прогулу розраховувалась лише з нарахованої позивачу заробітної плати за останні два місяці роботи, що передували звільненню в 2011 році і лише за робочі дні за період з 01.06.2012 до 02.07.2017, включно, за виключенням суми отриманих платежів у виді допомоги по безробіттю в період з 01.06.2012 по 31.01.2013. Жодних інших нарахувань при визначенні остаточної суми заробітної плати за час вимушеного прогулу, суд не враховував.

Зважаючи на викладене, суд вважає рішення від 10.08.2017 зрозумілим, а тому в задоволенні заяви про розяснення судового рішення слід відмовити.

Керуючись ст.209, 210, 221 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 міської ради Вінницької області про розяснення судового рішення ухваленого 10 серпня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу культури і туризму ОСОБА_1 міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1 міська рада Вінницької області, про стягнення коштів за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 30 травня 2012 року про поновлення на роботі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до апеляційного суду Вінницької області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: