Справа № 361/1332/17
Провадження № 2/361/1407/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

/заочне/

14 грудня 2017 р. Броварський міськрайонний суд Київської області

у складі: головуючого судді - Селезньової Т.В.,

при секретарі Корніюк К.А.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Бровари цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, про виселення,

встановив :

Позивач просить виселити відповідача із кімнати №52 у гуртожитку, що розташований за адресою: Київська область, м. Бровари, б-р Незалежності, буд. 3б, без надання іншого житла, мотивуючи тим, що за результатами застосування позасудового врегулювання в порядку ст. ст. 36, 37 ЗУ «Про іпотеку» ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» набуло право власності на предмет іпотеки - гуртожиток, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, б-р Незалежності, буд. 3б. Відповідач користується житловим приміщенням - кімнатою №52, у даному гуртожитку, без належних на це правових підстав, ордер на заселення приміщення йому не видавався, договір найму житлового приміщення він ні з першим власником, ні з позивачем, не укладав, відповідачу пропонувалось укласти договір найму, але відповідач ухиляється від укладення договору, він не перебував і не перебуває у трудових відносинах з позивачем, не сплачує плату за проживання у гуртожитку та за спожиті комунальні послуги.

Відповідач неодноразово викликався жодного разу не явився в судове засідання; всі листи, що були відправлені відповідачу за вказаною у позовній заяві адресою вказаного гуртожитку, повернулись без вручення адресату. був повідомлений належним чином, шляхом направлення йому рекомендованих листів за адресою проживання. Від відповідача не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, і він не повідомив про причини неявки.

Третя особа також жодного разу в судове засідання не зявлялась, була повідомлена належним чином - рекомендованими листами за вказаною адресою, всі листи повернулись за закінченням терміну зберігання на поштовому відділенні. Ніяких заяв відповідач і третя особа не подали.

Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності і про згоду на ухвалення заочного рішення. Суд, прийнявши всі заходи по виклику відповідача, вважає можливим розглянути справу заочно, згідно ст.224 та ч.4 ст.169 ЦПК України.

З наданих суду доказів судом встановлено:

13 травня 2016 року за результатами застосування позасудового врегулювання в порядку ст. ст. 36, 37 ЗУ «Про іпотеку» ОСОБА_4 ОСОБА_1» набуло право власності на предмет іпотеки відповідно до умов Іпотечного договору, укладеного з ПАТ «Броварський завод пластмас» від 06.08.2009 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 856, а саме: гуртожиток, загальною площею 4883,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, м. Бровари, б-р Незалежності, буд. 3б, про що свідчать відомості Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 13.05.2016 № 59061113.

Таким чином, позивач довів, що є власником вказаного гуртожитку і тому є належним позивачем у даній справі.

Згідно ст.ст.10,11, 60 ЦПК України позивач зобовязаний довести ті обставини, на які він посилається, тобто у даній справі довести шляхом подання доказів, які б підтверджували такі обставини: що відповідач проживає у даному жилому приміщенні, що його проживання є без законних підстав, що є передбачені законом підстави для виселення відповідача, і що має місце порушення прав позивача відповідачем, а саме у даному позові- проживанням у вказаному жилому приміщенні.

На підтвердження вказаних обставин позивач подав такі докази:

Заява ОСОБА_3 від 1.04.2013р., в якій вона просила голову правління ПАТ БЗП (Броварського заводу пластмас) дозволити проживати у гуртожитку її цивільному чоловікові ОСОБА_2, за його проживання гарантувала оплату. На заяві є резолюція про нарахування з 1.04.2013р. на ОСОБА_2. всього на 7 осіб, за комунальні послуги;

Копія паспорту ОСОБА_2 з даними про реєстрацію від 23.05.2001 р. по вул. Тухачевського, населений пункт в копії не прочитується.

Згідно відповіді ВАДР УДМС в Київські області - відомостей про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2, в тому числі і за вказаною адресою, нема.

Відомість про вручення рахунків на відшкодування комунальних послуг в якій в графі мешканці кімнат 52-54 зазначено ОСОБА_3, відомості про вручення відсутні, підпис ОСОБА_3 відсутній.

Претензія про стягнення заборгованості, яка була відправлена позивачем за вихідним № 3476 від 27.01.2017р. ОСОБА_3, в якій пропонувалось сплатити заборгованість по комунальним послугам по кімнатам №52 і 54 в даному гуртожитку.

Лист пропозиція мешканцю гуртожитку, кімната №54 (без прізвищ ) щодо укладення договору найму приміщення у гуртожитку, датовано 12.01.2017р. .

3гідно згрупованих поштових відправлень список від 30.01.2017р., відправник позивач, - лист направлено ОСОБА_3 за порядковим номером у списку №22/3-3478.

Суду також представлений акт від 12 грудня (рік в копії не читається), складений мешканцями кімнат №52-54- ОСОБА_3, підпис, а також мешканцями кімнат №96, 142, і зав.гуртожитком Українським, є підписи. Згідно даного акту ОСОБА_3 і ОСОБА_2 в кімнаті 52,54 гуртожитку по вул. Незалежності не проживають протягом півтора року.

Згідно інформації про зареєстрованих осіб у гуртожитку за даною адресою, наданої Броварською міською радою, - в гуртожитку зареєстрованою значиться ОСОБА_3, а ОСОБА_2 у списку зареєстрованих в гуртожитку не значиться, тобто не зареєстрований.

Таким чином, відсутні будь-які докази , які б окремо або у сукупності доказували той факт, що ОСОБА_2 проживає у даному гуртожитку і у вказаній позивачем кімнаті. З жодного наданого доказу цього не вбачається. Посилання позивача на наявність заяви від 2013 року про надання дозволу на проживання ОСОБА_2 в гуртожитку, не є доказом того, що відповідач проживає в гуртожитку. Навпаки, як видно з наданого позивачем акту, складеного 12 грудня, - ОСОБА_3 і Васильєв не проживають у гуртожитку на протязі півтора року.

Правила вселення і проживання в гуртожитку регулюються , зокрема, ст. 128, 129, 132 ЖК України. зокрема, підстави для виселення особи з займаного нею приміщення регулюється також ст.ст.125, 124 та ст.109 і ст.116 ЖК України.

З аналізу норм закону, що регулюють спірні првовідносини, виселеною може бути особа, яка зайняла приіщення, тобто яка проживає в ньому чи у інший спосіб використовує вказане жиле приміщення. Натомість у даній справі позивач не надав доказів на підтвердження того, що відповвдач проживає чи у інший спосіб користується вказаним жилим приміщенням, навпаки з наданих позивачем доказів встановлено, що відповідач не проживає у гуртожитку більше року. Таким чином відсутні підстави для виселення осоии, яка не проживає у жилому приміщенні.

При цьому суд враховує, що позивачу надавався час для подання доказів, а також суд враховує, що згідно ст. 60 ЦПК України саме на позивача покладений обовязок довести позовні вимоги, а згідно ст.11 ЦПК суд розглядає справу лише в межах заявлених позовних вимог і на підставі лише поданих доказів.

При таких обсатвинах суд не вбачає доведеного позивачем порушення його прав особою, вказаною у якості відповідача.

Позивач в стадії доповнень заявив клопотання про прийняття від нього в межах даної цивільної справи іншого позову до ОСОБА_3 про визнання її такою, що втратила право користування вказаним жилим приміщенням. У даному клопотанні суд відмовив, виходячи з того, що в даній стадії розгляду справи не передбачено зміну предмету чи підстави позову та/або пред,явлення додаткової позової вимоги до іншого відповідача. Заяви про залишення без розгляду станом на час видалення до нарадчої кімнати позивач також не подав, тому суд розглядає даний позов по суті з прийняттям відповідного рішення.

Враховуючи, що підставою для задоволення позову згідно ст.15, ст.16, п.1 ч. 1 ст.214, п.3 ч.1 ст.215 ЦПК України може бути лише доведеність порушення прав позивача, і доведеність того, що саме відповідачем порушені права позивача, і що порішені права позивача підлягають судовому захисту у спосіб, обраний позивачем.

А при встановлених у судовому засіданні конкретних обставинах, встановлених на підставі поданих доказів, суд не вбачає підстав для адоовлення позову, позов необгрунтований, викладені в ньому обставини та підстави позивачем не доведені, тому у позові слід відмовити. Сам той факт, що відповідач не подав заперечень проти позову, не означає визнання ним позову і визнання ним обставин, зазначених у позовній заяві, тому це не є підставою для звільнення позивача від обов,язку довести позовні вимоги і не може бути достатньою піставою для задоволення позову.

У звязку з відмовою у позові відсутні підстави для відшкодування судових витрат, згідно ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 124, 125, 128, 129, 132 , 109 і ст.116 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про виселення з гуртожитку відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, яку кожен з них може подати протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Позивачем рішення може ти оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя Т.В. Селезньова