Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/2138/17

2/330/652/2017

"11" грудня 2017 р. Якимівський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Ковальчук О. А.

при секретарі Базаджи Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Якимівка Запорізької області цивільну справу за позовом Публічного Акціонерного Товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 25400 гривень 59 копійок,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21.04.2010 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», складає між нею та банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.08.2017 року має заборгованість в сумі 25400 гривень 59 копійок, яка складається з наступного: 2199 гривень 78 копійок - заборгованість за кредитом, 18715 гривень 07 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2800 гривень 00 копійок - заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, 500 гривень - штраф (фіксована частина), 1185 гривень 74 копійок - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 25400 гривень 59 копійок та судовий збір у сумі 1600 гривень 00 копійок.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, і просить їх задовольнити та просить стягнути з відповідача на користь банку судовий збір. Надав письмові пояснення, щодо правомірності одночасного нарахування штрафу та пені, також надаввиписку з банківського рахунку, яка містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача.

В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала в повному обсязі, вважає, що анкета - заява, яку вона підписала, не є договором, укладеним між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» визнали частково в сумі 2199 гривень 78 копійок, та стверджує, що вона не ставила підпис під Умовами та Правилами надання банківських послуг. Вона писала заяву на видачу їй кредиту в сумі 500 гривень.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 просить відмовити в задоволенні позову у зв'язку з тим, що відповідач не була ознайомлена з Умовами та Правилами надання банківських послуг, немає доказів того, що вона отримала кошти. А якщо суд все ж таки задовольнить вимоги банку, просить застосувати строк позовної давності один рік стосовно стягнення пені, а також відмовити в стягненні штрафу, як подвійного притягнення до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши відповідача, його представника, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступними підставами:

У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

При оформленні кредиту заява на отримання кредиту, підписується повнолітньою, і дієздатною особою (здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов'язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання ч. 2 п.1 ст.30 ЦК України), яким підтверджується, що позичальник ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку.

Укладання договору здійснюється за принципом укладання між банком і клієнтом договору приєднання (ст. 634 Цивільного кодексу). Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин (в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст, зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися і інші засоби зв'язку, наприклад електронний. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Відповідно до Розділу 1 Загальних положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг (далі - Умови та Правила).

Тобто Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку, (п.п. 1.1.1.58, 1.1.1.59 Умов). Відповідачем 21.04.2010 року була підписана анкета-заява про отримання кредиту. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено, що відповідачу було надано для ознайомлення Умові та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в заявці про приєднання.

Підписавши заяву банк та клієнт приєднуються і зобов'язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - договорі банківського обслуговування в цілому.

Таким чином, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті банку (www.privatbank.ua) складають договір про надання банківських послуг.

Тобто зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між банком та позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, які задля придбання, припинення або зміни цивільних прав та обов'язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають заява, Умови та Правила надання банківських послуг та тарифи, з якими позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в заяві.

На підставі поданої заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті банку (www.privatbank.ua) складають договір про надання банківських послуг, відповідачу було відкрито картковий рахунок № 422050 (п.п.1.1.1.90, 2.1.1.11 Умов) - ключем до карткового рахунку є пластикова Картка (п. 1.1.1.62 Умов), яку отримав відповідач та мобільний телефон, який вказав відповідач (п. 1.1.1.15 та п.1.1.1.16 Умов) в заяві.

Картковий рахунок - рахунок фізичної особи, до якого випущена карта ( п.п. 1.1.1.90 Умов) та по якому відображаються фінансові операції за допомогою ключів.

За допомогою встановлених ключів до карткового рахунку, відповідачу надано можливість здійснювати дистанційне обслуговування (п. 1.1.1.25 Умов - комплекс інформаційних послуг по рахункам клієнта і здійснення операцій по рахунку на підставі дистанційних розпоряджень клієнта).

Таким чином, банк забезпечив позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою Карти та фінансового телефону на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП - пароль.

Також до матеріалів позовної заяви долучено "Довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна" з якої чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5% (30% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Тобто сторонами при укладанні договору були обговорені всі істотні умови.

Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку.

Приймаючи до уваги те, що за ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, то відсутність підпису відповідача в Умовах, при наявності його письмового свідчення про те, що він ознайомлений у письмовому вигляді та згідний з Умовами та Тарифами, що заява разом із Умовами та Тарифами складають договір про надання банківських послуг, не є підставою вважати, що Умови укладені поза межами договору та є не допустимими доказами.

Відповідач підписанням анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг.

Таким чином, відповідно до укладеного договору № б/н від 21.04.2010 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

З розрахунку заборгованості (а.с.4-6) та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 21.04.2010 року, укладеного між позивачем та відповідачем внаслідок порушення зобов'язань за кредитним договоромвідповідач станом на 31.08.2017 року має заборгованість в сумі 20914 гривень 85 копійок, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом в сумі 2199 гривні 78 копійки, заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 18715 гривень 07 копійки.

В заяві-анкеті клієнта, зазначено початкову суму кредитного ліміту (500 гривень), однак, умовами договору визначено п.2.1.1.2.3. Умов та Правил надання банківських послуг, що банк має право в будь який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний ліміт. При проведенні претензійно-позовних заходів ключову роль відіграє заборгованість клієнта (сума фактично отриманих коштів та нарахована плата за користування ними), а не сума стартового кредитного ліміту по карті. Тому належним доказом зняття коштів з карткового рахунку клієнта є виписка.

З наданої до суду виписки з карткового рахунку (а.с.71-77), де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, а отже й отримав кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача - баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції).

Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий.

В судовому засіданні відповідач пояснила, що вона дійсно знімала кошти з карткового рахунку на лікування дитини, клала гроші на рахунок для погашення заборгованості, але рух коштів по рахунку вона не контролювала та не перевіряла. Клопотання про проведення судово-економічної експертизи відповідачем не заявлялося.

Відповідач посилається на те, що вона не ставила підпис під умовами та правилами надання банківських послуг, який є обов'язковим відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 11 березня 2015 року у справі №6-16цс15. Однак, зазначена правова позиція Верховного Суду України не підлягає застосуванню до спірних правовідносин, оскільки встановлює обов'язковість підпису позичальника під Умовами і правилами надання банківських послуг у тому випадку, коли сторони досягають домовленості що продовження строку позовної давності, оскільки цього вимагає закон (ч.1 ст. 259 ЦК України), а не при розрахунках за договором.

Стосовно стягнення заборгованості за пенею в сумі 2800 гривень, суд вважає необхідним застосувати строк позовної давності в один рік згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України, виходячи з розрахунку пені станом на 31.08.2017 року 2800 гривень - пеня станом на 31.08.2016 року 1600 гривень становить заборгованість за пенею в сумі 1200 гривень 00 копійок.

Законність проведення банківських операцій з надання кредиту банком підтверджуються: копією відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с.35); копією банківської ліцензії (а.с.36); копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб (а.с.37); копією статуту (а.с.38).

Згідно до статей 526, 527, 530 ЦК України забов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач належним чином свої забов'язання не виконував.

Згідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач належним чином свої зобов'язання не виконував.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Суд задовольняючи частково позовні вимоги вважає, що вимоги банку про стягнення штрафу 1685 гривень 74 копійки (500 гривень штрафу (фіксована частина) та 1185 гривні 74 копійки (процентна складова)) є незаконні, необґрунтовані та безпідставні:

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Умовами спірного договору, а саме пунктом 1.1.5.25 Умов надання споживчого кредиту передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення (а.с.19).

У той самий час, згідно з пунктом 2.1.1.7.6 Умов передбачена сплата штрафів (500 грн. + 5% від суми заборгованості) як виду цивільно-правової відповідальності за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів (а.с.28).

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Тому в частині вимог банку про стягнення штрафів на загальну суму в сумі 1685 гривень 74 копійки необхідно відмовити із зазначених підстав.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 року.

Враховуючи зміст вказаних пунктів кредитного договору, суд вважає, що в даному випадку неустойка у вигляді штрафів і пені, нарахована в один і той же період, є одним і тим же видом цивільно-правової відповідальності, а тому є неправомірним їх одночасне застосування, у зв'язку з чим не підлягає стягненню штраф, оскільки за цей же період суд вважає необхідним і обґрунтованим стягнути пеню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі п.2 ч.2 ст. 258, ст.ст.509,526, 530, ч.1 ст.598, 599, 610, 611,612, 1054, 1055 ЦК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Публічного Акціонерного Товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 25400 гривень 59 копійок задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.04.2010 року станом на 31.08.2017 року в сумі 22114 гривень 85 копійок, яка складається з наступного: заборгованості за кредитом (тіло кредиту) в сумі 2199 гривень 78 копійок, заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 18715 гривень 07 копійок, заборгованості за пенею в сумі 1200 гривні 00 копійок.

Вимоги банку про стягнення штрафу в сумі 1685 гривень 74 копійки залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства Комерційного банку «Приватбанк» судовий збір у сумі 1600 гривень 00 копійок.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області протягом десяти днів з дня проголошення цього рішення.

Суддя: