Провадження № 2/219/4318/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 грудня 2017 року Артемівський міськрайонний районний суд Донецької області в складі:
судді Павленко О.М.,
за участі секретаря Брагіної М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
в с т а н о в и в:
до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, згідно якої вона просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Вказує, що вона є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі продажу квартири, який посвідчений приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_3 від 3.08.2017 року. В зазначеній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який вже не є власником вищезазначеної квартири, за місцем реєстрації не проживає з моменту продажу квартири. Особистих речей в квартирі його не має, відповідач в добровільному порядку з місця реєстрації не знімається, що порушує її право як власника.
Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомленою належним чином. Крім того, від неї до суду надійшла заява, згідно якої вона просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити та не заперечувала проти постановлення заочного рішення (а.с.42).
Відповідач будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявився. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності відповідача.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує.
Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу квартири від 3.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_3, зареєстровано в реєстрі за № 2180, ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1 купила квартиру номер 11, загальною площею 31,6 кв.м., в тому числі житловою площею 17,2 кв.м., яка складається з однієї житлової кімнати, та розташована за адресою: Донецька область, м. Бахмут ( до перейменування м. Артемівськ), вул. Оборони, буд. № 40 (а.с.5). ОСОБА_4 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 93597686 від 3.08.2017 року ОСОБА_1 є власником квартири за адресою: Донецька область, м. Бахмут (м. Артемівськ), АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі продажу квартири від 3.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Бахмутського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_3 (а.с.4).
Відповідно до довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 861 від 22.09.2017 року, виданої ПП «Житловик», за адресою: м. Бахмут (раніше м. Артемівськ) , АДРЕСА_4 зареєстровані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, - власник; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, - інші відносини (а.с.37).
ОСОБА_4 акту про не проживання від 28.19.2017 року, комісією у складі майстра ПП «Житловик» ОСОБА_5, паспортиста ОСОБА_6 , складений акт, що в квартирі АДРЕСА_5, особовий рахунок № 533, власником квартири є ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в зазначеній квартирі зареєстровані ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, - власник; ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 інші відносини. ОСОБА_4 пояснень сусідів ОСОБА_7, ОСОБА_8 в зазначеній квартирі не проживає з серпня 2017 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.36).
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
ОСОБА_4 ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до п. 1 ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі, окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла. Це покладає на Україну в особі її державних органів зобовязання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення у справі PowellandRayner v. the U.K. від 21.02.1990 р.). Такий загальний захист поширюється як на власника квартири (рішення у справі Gillow v. the U.K. від 24.11.1986 р.), так і на наймача (рішення у справі Larkos v. Cyprus від 18.02.1999 р.).
Пункт 2 ст. 8 Конвенції чітко визначає підстави, за яких втручання держави у використання особою прав, зазначених в п. 1 цієї статті, є виправданим. Таке втручання має бути передбачене законом і необхідне в демократичному суспільстві, а також здійснюватися в інтересах національної і громадської безпеки або економічного добробуту країни, для охорони порядку і запобігання злочинності, охорони здоровя чи моралі, захисту прав і свобод інших осіб. Цей перелік підстав для втручання є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. Водночас державі надаються широкі межі розсуду, які не є однаковими і в кожному конкретному випадку залежать від цілей, зазначених у п. 2 ст. 8 Конвенції.
Відповідно до листа начальника Бахмутського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області підполковника поліції ОСОБА_9 від 5.12.2017 року № 2415/201/01-2017, за автоматизованими даними обліку Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області відсутні будь-які дані щодо звернень громадянина ОСОБА_2, з приводу чинення йому перешкод з боку будь-якої особи щодо недопущення його до квартири АДРЕСА_6 (а.с.41).
ОСОБА_4 листа головного лікаря КЗОЗ «Бахмутська центральна районна лікарня» ОСОБА_10 від 5.12.2017 року № 6194 громадянин ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешкає АДРЕСА_2, в період 2014-2017 роки по теперішній час на обліку в КЗОЗ «Бахмутська ЦРЛ» не перебуває, за амбулаторною та стаціонарною допомогою до КЗОЗ « Бахмутська ЦРЛ» не звертався, у списках санпропускників та травмпункту не значиться, за даними пункту централізованої видачі лікарняних листків та за даними архіву не числиться, медична документація в реєстратурі відсутня, у лікаря онколога та у лікаря ендокринолога на обліку не перебуває (а.с.40).
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути обмежений у здійсненні цього права.
ОСОБА_4 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла втрачають право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Пуктом 1 ч.1 ст. 346 ЦК України передбачено, що право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Тому з припинення права власності внаслідок відчуження майна, у колишнього власника припиняються і інші правомочності, зокрема право користування цим майном.
Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.
ОСОБА_4 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи представником позивача були обґрунтовані обставини, на які він посилався як на підстави своїх вимог.
Судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірній квартирі, нею не користуються, витрати, пов'язані з оплатою комунальних послуг не сплачує, а тому суд визнає відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою №11 в будинку № 40 по вул. Оборони в м. Бахмут Донецької області.
Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 10, 60, 212-215, 224, ЦПК України, ст.ст. 319, 321,405 ЦК України суд, -
позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 11 в будинку № 40 по вул. Оборони в м. Бахмут Донецької області.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 10-ти днів з моменту отримання копії цього рішення.

Суддя

ОСОБА_11