Провадження № 2/521/4508/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мазун І.А.,

за участю секретаря Кіліян О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулося ПАТ КБ «ПриватБанк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 4130,33 доларів США, що еквівалентно 86778,17 грн. та судових витрат у розмірі 1301,67 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 13.03.2008 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує, у звязку з чим, станом на 30.06.2015 р. виникла заборгованість в сумі 6514,90 дол. США, яка складається з наступного: 1968,57 дол. США - заборгованість за кредитом; 3637,49 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 908,84 дол. США - заборгованiсть за пенею та комісією. Від цієї суми заборгованості віднімається сума в розмірі 2603,92 дол. США, яка була задоволена судовим наказом Малиновського районного суду м. Одеси від 17.05.2010р. з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить 3910,98 дол. США, а також штрафи відповідно до умов договору: 23,80 дол. США штраф (фіксована частина), 195,55 дол. США штраф (процентна складова), заборгованість до стягнення становить 4130,33 дол. США, яку позивач просить стягнути з відповідачки.

Сторони в судове засідання не з»явилися , сповіщені належним чином. В позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи у відсутності представника позивача.

Представник відповідачки з позовом не погодився, посилаючись на те, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду із вказаним позовом, просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено та не заперечується представником відповідачки, що 13.03.2008р. відповідачка підписала заяву про видачу їй кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 2200 дол.США на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, який становить три роки, тобто до квітня 2011 року. Договір складається із заяви кредитора, умов і правил надання банком послуг та правил користування платіжною карткою.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 30.06.2015 р. виникла заборгованість в сумі 6514,90 дол. США, яка складається з наступного: 1968,57 дол. США - заборгованість за кредитом; 3637,49 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 908,84 дол. США - заборгованiсть за пенею та комісією.

За судовим наказом Малиновського районного суду м. Одеси від 17.05.2010р. з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто суму заборгованості у розмірі 20 845,59 грн.

Різниця між зазначеними сумами становить 3910,98 дол. США, а також штрафи відповідно до умов договору: 23,80 дол. США штраф (фіксована частина), 195,55 дол. США штраф (процентна складова), заборгованість до стягнення становить 4130,33 дол. США, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Позичальник належним чином прийняті на себе зобовязання по договору не виконувала, що є порушенням Закону України «Про банки та банківську діяльність» та умов кредитного договору.

Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із частиною 2 статті 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст.629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Відповідно з пунктом 9.12 Умов і правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонговується на такий самий термін. Таким чином пролонгація договору передбачає продовження строку дії договору після виконання сторонами його умов і переукладання договору на тих самих умовах, на яких він був укладений.

Згідно з пунктом 3.1.1 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік); вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця. Пунктом 3.1.3 Правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не поступила письмова заява держателя про закриття рахунку. Цими пунктами встановлено що строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Судом також установлено, що останній платіж за умовами договору відповідачка здійснила 08.02.2011р., після чого грошові зобов'язання за договором нею не виконувались, що підтверджується розрахунком заборгованості, який наявний в матеріалах справи, при цьому останній платіж за відсотками позивачем було нараховано 30.06.2015р. Дія картки закінчилася 30.04.2011р. а з позовом про стягнення заборгованості позивач звернувся 24.09.2015р. В матеріалах справи відсутні докази того, що після закінчення строку дії договору банк видавав боржнику грошові кошти і нову платіжну картку та що боржник виконав свої зобов»язання за договором від 13 березня 2008 року..

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу..

Аналогічну за змістом правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, яка відповідно до положень частини першої статті 3607 ЦПК України, є обовязкової для всіх судів України.

Посилаючись на викладене та враховуючи те, що строк позовної давності розпочався з 08.03.2011р. (тобто від дня несплати чергового платежу), а позивач звернувся до суду із вказаним позовом із пропуском трирічного строку позовної давності а саме 24.09.2015р., суд приходить до висновку про необхідність відмови в його задоволенні.

Керуючись ст.ст. 258-259, 263-265, 268, 354 ЦПК України в редакції від 02.10.2017р., ст.ст.256, 257, 261, 267, 525, 526, 530, 549, 554, 624-625, 629, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання через Малиновський районний суд м.Одеси апеляційної скарги на протязі тридцяти днів.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН