22-ц/775/920/2017(м)
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2017 року

Єдиний унікальний номер 266/3267/17

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого - Ткаченко Т.Б.,

суддів - Гаврилової Г.Л., Попової С.А.,

секретар - Герасимова Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі апеляційну скаргу ОСОБА_1, в особі його представника адвоката ОСОБА_2, на заочне рішення Приморського районного суду міста Маріуполь Донецької області від 23 жовтня 2017 року (суддя Сараєв І.А.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В с т а н о в и л а:

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просила збільшити розмір аліментів на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, стягнувши з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі 7130 грн. з урахуванням індексації до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позову зазначала, що рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 січня 2016 року з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання малолітнього сина у твердій грошовій валюті у розмірі 1000 грн. до досягненням дитини повноліття.

Син часто хворіє застудою, витрати на придбання ліків позивач несе самостійно, без допомоги відповідача. Останній працює моряком на посаді четвертого механіка, отримує дохід приблизно 1500 доларів США. Позивач не працює, доглядає за дитиною, та просить збільшити розмір аліментів до 7130 грн., оскільки зазначена сума є половиною передбаченою законодавством десяти мінімальних прожиткових мінімумів на утримання дитини.

Заочним рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 жовтня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, визначений рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 26.01.2016 р. про стягнення з ОСОБА_1, на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 грн., починаючи з 14.01.2016 року і до повноліття дитини - на тверду грошову суму у розмірі 5000 гривень, щомісячно і до повноліття дитини, починаю з дня набрання рішенням законної сили.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 листопада 2017 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду міста Маріуполь Донецької області від 23.10.2017 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_1, в особі його представника адвоката ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив заочне рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Зокрема зазначає, що судом першої інстанції не направлено відповідачу ухвалу про відкриття провадження у справі, копії позовної заяви з доданими до неї документами, та не повідомлено про час і місце розгляду справи, в звязку з чим відповідачу взагалі не було відомо про розгляд даної справи, внаслідок чого не міг реалізувати свої процесуальні права, зокрема надати докази, які мають значення для вирішення справи.

Довідка, яка надана позивачем про те, що малолітній син ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні з діагнозом гострий бронхіт та про знаходження дитини на обліку у дерматолога, не є належним доказом у справі, оскільки відомості, зазначені в ній, свідчать про інші правовідносини між батьками, а саме про участь батьків у додаткових витратах.

Відповідач у період з 20 квітня 2017 року по 09 листопада 2017 року працював на судні «Експресс Роум» на посаді кадета машинного відділення та його базова заробітна плата складала 450 доларів США та бонуси у сумі 100 доларів США, а всього за контракт відповідач отримав 3850 доларів США, що в еквіваленті на щомісячний дохід складає 8565,30 грн. Розмір доходів та стан відповідача не змінився, стан здоровя неповнолітнього сина, за виключенням хвороби, яка мала разовий характер, не змінився, а тому у суду не було підстав збільшення розміру аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат ОСОБА_2 частково підтримуючи апеляційну скаргу пояснили, що направлені судом позовну заяву з доданими до неї матеріалами та виклик до суду отримала його мати , яка є членом його сімї, але його про розгляд справи мати не повідомила своєчасно. За контрактом ОСОБА_1 щомісяця отримував менше 500 доларів США, що в перерахунку становить 8565 грн. щомісячно. Період між рейсами становить від трьох років до трьох місяців і в цей період він ніяких доходів не має. Пояснили також, що не заперечують проти збільшення розміру аліментів на утримання дитини до 2000 грн.

Позивач ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_5 заперечуючи проти скарги пояснили, що після стягнення аліментів за рішенням суду в сумі 1000 грн. у відповідача змінилося матеріальне становище, оскільки зі слів останнього стало відомо, що він працює четвертим механіком. Розрахунок про розмір збільшення аліментів вона зробила приймаючи розмір заробітку саме четвертого механіка, а не із заробітку відповідача. ОСОБА_3 не працює, дитина часто хворіє, а тому вона доглядає за нею. Вважають, що відповідач має можливість виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката ОСОБА_2, які просили частково задовольнити апеляційну скаргу, рішення суду змінити, заперечення позивача ОСОБА_3 та її представника адвоката ОСОБА_5, які просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:1) неповне зясування обставин, що мають значення для справи;2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено та це підтверджується матеріалами справи, що у сторін під час шлюбу, який було розірвано на підставі рішення суду від 25.01.2016 року (а.с. 4), 07 грудня 2014 року народилася дитина, ОСОБА_4, який знаходиться на утриманні позивача, прізвище якої змінено з ОСОБА_4 на ОСОБА_3 згідно свідоцтва про зміну імені (а.с. 6, 7).

Відповідно до медичних документів, ОСОБА_4 знаходився на стаціонарному лікуванні в дитячому пульмонологічному відділені №1177, з діагнозом гострий бронхіт, знаходиться на обліку у дерматолога. Лікуванням займається мати ОСОБА_3, самостійно несе витрати при покупки медикаментів (а.с. 8,9).

На підставі рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 січня 2016 року (справа №266/136/16-ц) з ОСОБА_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 (іпн НОМЕР_1) на користь ОСОБА_6 (іпн НОМЕР_2) стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 грн., починаючи з 14.01.2016 року і до повноліття дитини ( а.с. 5).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що утримання неповнолітнього сина у його віці потребує від позивачки додаткових зусиль та матеріальних витрат, і визначений у 2016 році розмір аліментів в 1000 грн. щомісячно, з урахуванням встановлених судом обставин, не є достатнім розміром для задоволення розумних потреб неповнолітньої дитини, для забезпечення нормального розвитку дитини відповідного віку.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про можливу зміну розміру аліментів встановивши у твердій сумі 5000 гривень, щомісячно, до досягнення дитини повноліття.

Однак з висновком суду щодо розміру збільшення аліментів колегія суддів повністю погодитись не може.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, обставини, які встановлені рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 січня 2016 року у справі №266/136/16-ц, яке набрало законної сили, не потребують доказування.

При вирішенні питання про стягнення аліментів у цивільній справі № 266/136/16-ц, відповідач зазначав про те, що є безробітнім.

Визначаючи розмір аліментів, які підлягали стягненню з ОСОБА_1 на користь позивача, у сумі 1000 грн.(справа №266/136/16-ц), суд виходив з того, що відповідачем не надано до суду доказів, щодо його матеріального становища, стану здоровя і вартості належного їм майна та рівня доходів (а.с. 5).

До апеляційної скарги та в апеляційному суді відповідачем надано сертифікат про проходження служби членів екіпажу-06 та трудовий договір моряка від 13 квітня 2017 року, відповідно до яких ОСОБА_1, 26 лютого 1992 року, працював за контрактом на моторному судні «ЕкспрессРоум» контейнеровоз (10114ТЕU) на посаді кадета машинного відділення з 20 квітня 2017 року по 19 листопада 2017 року. Розмір його заробітної плати становить 550 доларів США щомісяця (а.с.42, 68-71).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до розяснень п.23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Тобто, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Отже на час розгляду даної справи у відповідача змінився матеріальний стан, а тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, однак колегія суддів не погоджується з встановленим судом розміром зазначених аліментів виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей до 6 років становить з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні.

З трудового договору моряка від 13 квітня 2017 року вбачається, що заробітна плата ОСОБА_1 становить 550 доларів США щомісяця (а.с.68-71).

З сертифікату про проходження служби членів екіпажу - 06 вбачається, що ОСОБА_1 працював за контрактом на моторному судні «ЕкспрессРоум» контейнеровоз (10114ТЕU) на посаді кадета машинного відділення з 20 квітня 2017 року по 19 листопада 2017 року, тобто сім місяців (а.с.42,43).

Таким чином, за сім місяців дохід відповідача становить 3850 доларів США, або 107569 гривень по курсу НБУ, що становить 8964,01 гривень на місяць у поточному році.

Встановлюючи розмір аліментів, суд зауважив, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини підлягають стягненню аліменти у розмірі 5000 грн., що фактично становить більше половини місячного заробітку відповідача, при цьому, не обґрунтувавши жодним чином своє рішення в частині визначення розміру аліментів.

Колегія суддів зауважує, що обовязок утримувати дитину покладається на обох батьків, та сплата аліментів зводиться не до зрівняння матеріального становища платника та одержувача аліментів, а має на меті забезпечення умов життя, необхідних для дитини в межах здібностей та фінансових можливостей батьків.

Обовязок утримувати сина покладено також і на позивача.

Таким чином, враховуючи, що у відповідача покращився матеріальний стан, щомісячний розмір доходу останнього, в розрахунку за рік, оскільки даних про те, що в період між рейсами відповідач отримує будь-який дохід матеріали справи не містять і позивач про це не заявляє, стан здоровя відповідача та дитини, відсутності у останньої хронічних хвороб, матеріального стану дитини, колегія суддів вважає за можливим збільшення розміру аліментів до 2500 гривень щомісяця до досягнення диною повноліття дитини, який відповідно до закону підлягає індексації.

Погіршення здоровя дитини як підстава для зміни розміру аліментів на виконання ст. 81 ЦПК України не доведено, оскільки виписка про знаходження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 свідчить про те, що дитина хворіла, однак це захворювання мало разовий недовготривалий характер.

Довідка головного лікаря від 29 серпня 2017 року колегія суддів не приймає до уваги, оскільки факт хвороб дитини (до 10 разів на рік) не підтверджуються відповідними виписками з медичної картки дитини.

Крім того, позивач, у разі визначених у ст.185 СК України обставин, не позбавлена можливості звернутися до відповідача з вимогою про надання допомоги у звязку з додатковими витратами на дитину.

Доводи апеляційної скарги щодо розгляду справи судом без повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи, без надсилання йому копії позовної заяви з доданими до неї матеріалами, являються необґрунтованими.

Так з матеріалів справи та пояснень відповідача в апеляційному суді вбачається, що за адресою місця проживання відповідача судом першої інстанції направлялися копія позовної заяви з доданими до неї матеріалами, повістки про виклик до суду з повідомленням про час і місце розгляду справи, які були отримані матірю відповідача, і яка є членом його сімї (а.с.16, 19-24, 27-29).

Тобто, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, відповідно до положень ст. 76 ЦПК України 2004 року, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції неповно зясовані обставини справи, що мають значення для вирішення справи, зокрема в частині встановлення розміру доходу та матеріального стану відповідача, через що прийшов до помилкового висновку в частині визначення розміру збільшення аліментів, що на виконання ст. 376 ЦПК України є підставою для зміни рішення суду першої інстанції в цій частині, а апеляційна скарга відповідача, в особі його представника підлягає частковому задоволенню.

В частині стягнення судового збору з відповідача в дохід держави рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, в особі його представника адвоката ОСОБА_2, задовольнити частково.

Заочне рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 23 жовтня 2017 року в частині розміру аліментів змінити.

Збільшити розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 (місце проживання: 87500 АДРЕСА_1. РНОКПП НОМЕР_1) за рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 січня 2016 року (справа № 266/136/16-ц) на користь ОСОБА_3 (місце проживання: 87500 АДРЕСА_2. РНОКПП НОМЕР_2) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1000 гривень до 2500 (дві тисячі пятсот) гривень, щомісячно і до повноліття дитини.

Відкликати з Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області виконавчий лист, виданий Приморським районним судом міста Маріуполя Донецької області на підставі рішення Приморського районного суду міста Маріуполя від 26 січня 2016 року (справа № 266/136/16-ц) про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 на утримання дитини ОСОБА_4 у розмірі 1000 гривень.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 28 грудня 2018 року.

Головуючий Т.Б.Ткаченко

Судді: Г.Л.Гаврилова

ОСОБА_7