№ провадження 2/521/575/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«18» грудня 2017 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Целуха А.П.,

за участю секретаря судового засідання Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПАНСІЯ" в особі Одеської філії товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПАНСІЯ", третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПАНСІЯ" в особі Одеської філії товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПАНСІЯ", третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, посилаючись на обставини та підстави викладені в позову просив суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПАНСІЯ" () в особі Одеської філії товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПАНСІЯ" (Код ЄДРПОУ ВП: 34902541) на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 5666,50 грн., моральну шкоду у розмірі 2 000 грн., судові витрати у розмірі 243,60 грн., витрати на проведення експертизи у розмірі 1620,96 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 2100 грн., а всього 11631,06 грн.

Представник позивача у судовому засіданні уточнений позов підтримав в повному обсязі,просив суд позовом задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні уточнений позов не визнав в повному обсязі, заперечував проти факту заподіяної шкоди.

Третя особа ОСОБА_2 у судовому засіданні уточнений позов не визнав в повному обсязі , заперечував проти факту заподіяної шкоди.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до Одеської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Експансія», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23 липня 2014 року о 16 годині 50 хвилин працівник Одеської філії ТОВ "ЕКСПАНСІЯ" що працює під торговою маркою «Фоззі», ОСОБА_2 рухаючи тачки до центрального входу в магазин не зміг їх утримати та пошкодив автомобіль марки «Ніссан Мікра», державний номер НОМЕР_1, сірого кольору, який був розташований на стоянці біля магазину «Фоззі» за адресою м.Одеса, вул.Середня, 83.

Внаслідок зазначених винних дій працівника Одеської філії ТОВ "ЕКСПАНСІЯ" ОСОБА_2 автомобіль марки «Ніссан Мікра», державний номер НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження, у вигляді подряпини від переднього до заднього крила автомобілю.

Постановою слідчого СВ Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області Міхова Є.К. від 30.07.2014 року про закриття кримінального провадження ОСОБА_2 визнаний винним у нанесенні матеріальної шкоди, проте у зв'язку тим, що сума матеріального збитку не перевищує в двісті п'ятдесят і більше разів неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину - кримінальне провадження закрито.

Розмір матеріальної шкоди, яка завдана власнику автомобілю марки «Ніссан Мікра», державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_1 - складає 5666,50 грн., що дорівнює вартості відновного ремонту, і підтверджується висновком №503 судової авто товарознавчої експертизи складеним 17 квітня 2015 року судовими експертами Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина 2 цієї статті визначає, що під збитками розуміється, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Як вбачається зі змісту ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.4 Постанові № 6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем транспортного засобу розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють його експлуатацію в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Як встановлено у судовому засіданні та не заперечується сторонами у справі, третя особа ОСОБА_2 працював у Одеської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Експансія» з 16.04.2014 року по 20.10.2014 року на посаді охоронних відділу, що підтверджується копією трудової книжки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.5 Постанови № 6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» при розгляді справ про відшкодування шкоди суди повинні мати на увазі, що відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації.

З урахуванням наведених приписів та роз'яснень, оскільки, між неправомірними діями ОСОБА_2 і заподіяною шкодою існує зв'язок, вина останнього встановлена постановою слідчого, ОСОБА_2 перебуває у трудових відносинах з товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКСПАНСІЯ" в особі Одеської філії товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПАНСІЯ" та шкода заподіяна ним під час виконання своїх трудових обов'язків, обов'язок щодо відшкодування шкоди, заподіяної ОСОБА_2 позивачу, покладається на товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПАНСІЯ" в особі Одеської філії товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПАНСІЯ"", тобто юридичну особу, працівником якої під час виконання своїх трудових обов'язків вона завдана.

Таким чином , суд важає , що матеріальна шкода що дорівнює 5666,50 грн., підлягає відшкодуванню товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКСПАНСІЯ" в особі Одеської філії товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПАНСІЯ".

Щодо позовних вимог позивача стосовно відшкодування моральної шкоди суд вважає що вони підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно дост. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч.3ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до роз»яснень, викладених в п.3Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ,заподіянихфізичнійчиюридичнійособі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно п. 9.Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 рокуПро судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 внаслідок ДТП зазнав душевних страждань, обумовлених пошкодженням його майна, протягом тривалого часу відмовою керівництва відповідача та ОСОБА_2 у добровільному порядку відшкодувати понесені збитки. Душевні страждання посилились внаслідок необхідності відвідування СТО, органів міліції, суду, що негативно відобразилось не тільки на його душевно-емоціональному стані, але й призвело до зниження сталої ділової активності, а й відповідно й на дохідності. Розмір завданої моральної шкоди ОСОБА_4 оцінює у 2 000 грн.

Суд вважає, що внаслідок вище зазначених дій третьої особи працівника відповідача , позивачеві було спричинено моральну шкоду, що виразилась в душевних стражданнях у звязку із пошкодженням транспортного засобу, вимушених змінах в її житті внаслідок неможливості використання автомобіля після його пошкодженя.

Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер неправомірних дій відповідача, глибину душевних та психічних страждань позивача, при визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що заявлена позивачем до відшкодування сума моральної шкоди в розмірі 2000 грн. відповідає обставинам справи й ступіню його моральних страждань, у звязку з чим підлягає задоволенню.

Відповідно дост. 133 ЦПК України , судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати:на професійну правничу допомогу;пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн., витрати на проведення експертизи у розмірі 1620,96 грн, які позивач сплатив, про що свідчать квитанції, які є в матеріалах справи.

Нормами Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу в цивільних справах» встановлено, що граничний розмір компенсації становить 40 процентів мінімальної заробітної плати за годину роботи в суді (час перебування в судових засіданнях, час на ознайомлення із матеріалами справи в суді, час перебування при проведенні окремих процесуальних дій поза судовим засіданням).

Приймаючи до уваги сплачені позивачем кошти на правову допомогу за договором, та враховуючи підтвердження оплати, суд прийшов до висновку, що витрати на правову допомогу у розмірі 2100 грн повинні також бути стягнуті з відповідача.

Разом з тим, матеріали цивільної справи не містить будь яких належних та допустимих доказів, на підтвердження обставин, на які посилається відповідач як на підстави своїх запереченнях .

Відповідно до ст.76 ЦПК України , доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України , належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.78 ЦПК України , суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.79 -80 ЦПК України , достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1,5-6 ст. 81 ЦПК України , Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, висновок про те, що шкода заподіяна третьою особою підлягає стягненню з відповідача, в повній мірі узгоджується з дослідженими судом доказами та встановленими судом обставинами.

При цьому, відповідно до положень статті 12 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зважаючи на викладене, оцінивши зібрані докази кожний окремо та в сукупності і взаємозв'язку на належність, допустимість, достовірність і достатність, суд вважає, що представником позивача під час судового розгляду справи надано достатніх, належних та допустимих доказів, які свідчать про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПАНСІЯ" в особі Одеської філії товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПАНСІЯ", третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.22, 23,1166,1172 ст.2-5, 9-10, 12, 28, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПАНСІЯ" в особі Одеської філії товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПАНСІЯ", третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди задовольнити

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПАНСІЯ" () в особі Одеської філії товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКСПАНСІЯ" (Код

СДРПОУ ВП: 34902541) на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі

5666,50 грн., моральну шкоду у розмірі 2 000 грн., судові витрати у розмірі 243,60 грн., витрати

на проведення експертизи у розмірі 1620,96 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 2100

грн., а всього 11631,06 грн.

Повне рішення буде складено через десять днів з дня закінчення розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

ГОЛОВУЮЧИЙ А.П. ЦЕЛУХ

18.12.17