У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Леванчука А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Група Агропродінвест» про стягнення заборгованості з заробітної плати, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що він працював у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Група Агропродінвест» (далі - ТОВ «Група Агропродінвест»). Розмір його заробітної плати складав 52 000 грн, що підтверджується заявою позивача від 05 грудня 2013 року про видачу йому безвідсоткового кредиту у розмірі 350 000 грн та погодженого директором ТОВ «Група Агропродінвест» порядку погашення кредиту протягом дев'яти місяців шляхом відрахування 75 % від заробітної плати позивача.

За розрахунками позивача протягом періоду його роботи у ТОВ «Група Агропродінвест» виплаті йому підлягала загальна сума заробітної плати у розмірі 2 340 000 грн, проте фактично було виплачено лише 323 372 грн 63 грн, у зв'язку з чим просив стягнути з відповідача невиплачену заробітну плату за період роботи з 21 травня 2012 року по 20 січня 2016 року у розмірі 2 016 627 грн 37 коп.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Із запереченнями на касаційну скаргу звернулося ТОВ «Группа Агропродінвест»

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що на підставі наказу від 21 травня 2012 року № 19-к ОСОБА_4 прийнято на роботу у ТОВ «Группа Агропродінвест» на посаду керівника юридичного управління згідно з поданою ним заявою від 21 травня 2012 року (а. с. 31, 32).

Наказом від 20 січня 2016 року № 7-к ОСОБА_4 звільнено з роботи за п. 1 ст. 36 КЗпП України (а. с. 39).

25 травня 2012 року ТОВ «Группа Агропродінвест» звернулося до ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» з питання відкриття карткового рахунку ОСОБА_4 та приєднання до зарплатного проекту ТОВ «Группа Агропродінвест» від 28 квітня 2009 року № 05/90-02/2464 (а. с. 42).

Платіжна картка отримана позивачем 13 червня 2012 року (а. с. 43). З часу відкриття карткового зарплатного рахунку заробітна плата позивачу перераховувалася на цю картку щомісячно.

Відповідно до затверджених генеральним директором ТОВ «Группа Агропродінвест» Огородовим Р.О. штатних розписів у період з 21 травня 2012 року по 31 грудня 2014 року посадовий оклад позивача та заробітна плата становила 5 000 грн, а у період з 01 січня 2015 року по 20 січня 2016 року - 12 500 грн (а. с. 33−37, 40, 41).

З виписки карткового рахунку позивача убачається, що протягом усього часу роботи йому двічі на місяць перераховувалася відповідачем заробітна плата у розмірі встановленому штатним розписом двома платежами і ніяких зауважень з цього приводу він не висловлював (а. с. 6−13).

Обставина, що позивач не розписався про ознайомлення із наказом про прийняття його на роботу з оплатою праці згідно зі штатним розписом не дає підстав вважати, що він не був обізнаний про розмір своєї зарплати як при прийнятті на роботу, так і протягом усього часу роботи, оскільки він продовжував працювати отримуючи щомісячно протягом чотирьох років роботи заробітну плату саме у тому розмірі, який передбачений штатними розписами.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Колегія суддів погоджується з висновками судів про те, що заява про надання позики позивачу не дає підстав вважати, що позивачу було встановлено заробітну плату у розмірі 52 000 грн на місяць, що спростовується штатними розписами та роздруківкою руху коштів по картковому рахунку позивача.

Таким чином, суди обґрунтовано відмовили у позові. Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують. Суд касаційної інстанції позбавлений повноважень переоцінювати докази.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої й апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 09 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Леванчук А.О. Маляренка А.В.