Справа № 647/2685/17
№ провадження 2/647/924/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
07.12.2017 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді: Корсаненкової О.О.
за участю секретаря: Бондаренко Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Бериславі Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, інтереси якого за договором представляє ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа товарна біржа "Смарагд-Південь" про визнання права власності на нерухоме майно, суд
У листопаді 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 03.10.2001 року на товарній біржі «Смарагд-Південь» між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу будинку за адресою Херсонська область, м.Берислав, вул.25 років Жовтня, 59. Даний договір був зареєстрований Херсонським державним БТІ за №658 від 05.08.2001 року на імя ОСОБА_1 Претензій сторони один до одного не мали, всі умови вищевказаного договору були дотримані. На час укладення договору сторони ухилились від його нотаріального посвідчення, а на даний час нотаріальне посвідчення договору неможливе. У звязку з чим позивач не має можливості реалізувати своє право власності на спірний будинок тому просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою Херсонська область Бериславський район м.Берислав, вул.25 років Жовтня, 59.
Представник позивача в судове засідання не зявилася, заявою від 07.12.2017 року просив розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягала, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Наддніпрянська правда» №92 від 29.11.2017 року та поштове повідомлення. Причину своєї неявки не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Представник товарної біржі «Смарагд-Південь» в судове засідання не зявився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Причину неявки не повідомив.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.
03.10.2001 року на товарній біржі «Смарагд-Південь» між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу будинку за адресою Херсонська область, м.Берислав, вул.25 років Жовтня, 59. Відповідно до п.9 договору, цей договір підлягає реєстрації в БТІ. Згідно п.10 договір, укладений між членами біржі, подальшій нотаріальній реєстрації не підлягає (а.с.7).
За технічним паспортом на житловий індивідуальний будинок №59 по вул.25 років Жовтня в м.Берислав від 27.04.2001 року, житловий будинок, господарські будівлі та споруди належать ОСОБА_1 (а.с.8-11).
Рішенням Бериславської міської ради № 111 від 26.11.2003 року за ОСОБА_1 було визнано право власності на веранду по вул.25 років Жовтня, 59 в м.Бериславі (а.с.12).

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 р. відповідно до ЗУ "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти будь-які угоди щодо свого майна, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним.

Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності з ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В силу ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони, та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Крім того, згідно з частиною першою та частиною другою статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Згідно ч. 2 ст. 12 Закону України «Про власність» від 07. 02.1991 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин, передбачалися підстави виникнення права приватної власності, зокрема: громадянин набував право власності на майно, одержане внаслідок укладання угод, не заборонених законом.

За змістом ст. ст. 128, 153 ЦК України (у редакції 1963 року), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в повній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Згідно з ч.1 ст. 227 ЦК УРСР, договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про товарну біржу», угода зареєстрована на біржі, не підлягає нотаріальному посвідченню і вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Біржовий договір з моменту його реєстрації на біржі є вчиненим правочином.

Реєстрація за позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою Херсонська область Бериславський район м.Берислав, вул.25 років Жовтня, 59, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на жовтень 2001 року не суперечила чинному законодавству. Інструкцією про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженою наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 09.06.98 N 121, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 1998 р. за N 399/2839, передбачено підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, міни, зареєстрованих біржею.

Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 р. за № 1952-1 право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. На підставі цього Закону реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна.

Зважаючи на те, що умови договору купівлі продажу його сторонами виконані в повному обсязі, позивач зареєстрований у спірному будинку, договір у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року) зареєстрований в Херсонському бюро технічної інвентаризації, у передбаченому законом порядку даний договір з підстав недотримання нотаріальної форми не визнавався судом недійсним, тобто ОСОБА_1 на законних підставах набув право власності на будинок з господарськими будівлями за адресою Херсонська область Бериславський район м.Берислав, вул.25 років Жовтня, 59 і правомірно володіє ним, проте позбавлений права в повній мірі реалізувати своє право власності, враховуючи, що нотаріально посвідчити укладений договір на даний час неможливо, оскільки з моменту внесення змін до державного реєстру, право власності ОСОБА_3 на вказаний будинок є припиненим, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-213, 224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1, інтереси якого за договором предсталяє ОСОБА_2, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою Херсонська область Бериславський район м.Берислав, вул.25 років Жовтня, 59.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Суддя О.О.Корсаненкова