У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Журавель В.І., Закропивного О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Герасимова Любов Сергіївна, про визнання заповіту недійсним за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її вітчим - ОСОБА_7, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1. Вона є спадкоємцем ОСОБА_7 на підставі заповіту від 3 лютого 2012 року, однак їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тих підстав, що померлий 23 травня 2013 року залишив інший заповіт, яким заповів усе майно на користь сусідки - ОСОБА_5

ОСОБА_4 вважала, що волевиявлення спадкодавця не було вільним і не відповідало його волі, оскільки він хворів і не міг керувати своїми діями, тому просила суд визнати недійсним заповіт від 23 травня 2013 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2017 року, позов ОСОБА_4 задоволено.

Заповіт ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, складений на користь ОСОБА_5 та посвідчений 23 травня 2013 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ГерасимовоюЛ.С., визнанонедійсним.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішенняскасувати і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суди, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 147, 212 ЦПК України), вірно застосувавши положення ст. ст. 203, 215, 1234, 1247, 1257 ЦК України, врахувавши висновки повторної посмертної комплексної судово-психіатричної експертизи від 5 листопада 2015 року № 44 та судово-психіатричного експерта від 16 травня 2016 року № 366, дійшли до правильного висновку про те, що ОСОБА_7 у період укладення заповіту на користь ОСОБА_5, а саме 23 травня 2013 року, не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому спірний заповіт є недійсним.

Отже, висновками експертиз підтверджена абсолютна неспроможність ОСОБА_7 у момент складання заповіту від 23 травня 2013 року розуміти значення своїх дій та керувати ними. Процедурі призначення та проведення експертиз суди дали належну правову оцінку, тому в цій частині доводи касаційної скарги є безпідставними.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають, а в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 січня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
В.І. Журавель О.В. Закропивний