Справа № 308/7597/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

судді -Леміш О.М

при секретарі - Химинець О.Я.

з участю позивача - ОСОБА_1П

представника позивача - ОСОБА_2О

представника відповідача - ОСОБА_3І

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ужгород справу за позовом ОСОБА_1 до Ужгородського коледжу культури і мистецтва про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1П звернулася до суду з даним позовом до Ужгородського коледжу культури і мистецтва про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення.

Подані позовні вимоги ОСОБА_1П обґрунтовує тим, що вона працює у Коледжі культури і мистецтва з 2001р., на посаді викладача соціально - економічних дисциплін з 2005р., що підтверджується трудовою книжкою .

07.06.2017р. Коледжем було видано наказ №09/01/58 «Про покладення дисциплінарного стягнення», яким ОСОБА_1П , оголошено догану.

Вважає, що накладення на неї дисциплінарного сигнення здійснено через упереджене ставлення до неї, без ВЗЯТТЯ ДО уваги поважної причини запізнення на роботу, а сам наказ вважає безпідставним і таким, що підлягає скасуванню..

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали та просили суд такий задовільнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, просив суд врахувати, що правила трудової дисципліни позивачка порушує не в перше, ця догана також є не першою, а наказ про застосування догани є обгрунтованим та вчинений з дотриманням всіх вимог чинного законодавства.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши їх належність та допустимість в їх сукупності , суд приходить до висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Так, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1П працює у Коледжі культури і мистецтва з 2001р., на посаді викладача соціально - економічних дисциплін з 2005р., що підтверджується трудовою книжкою .

07.06.2017 р. Коледжем було видано наказ №09/01/58 «Про покладення дисциплінарного стягнення», яким ОСОБА_1П , оголошено догану.

Такжож , судом встановлено, що 10.05.2017 р. о 7 год.40 хв. позивач прибула до приймальної департаменту освіти Закарпатської облдержадміністрації з метою поданні зпиту на інформацію про проходження позивачкою атестації. Секретар прибула на робоче місце о 7год. 50 хв. ОСОБА_1П почула, що о 8.00 годині в департаменті повинна відбутися нарада і секретар повинна запросити спеціалістів. Позивач попрохала секретаря, щоб у неї відразу прийняли запит на інформацію, що вона і зробила.

Тобто в робочий час вона не займалася своїми особистими справами в обласній адміністрації, це відбулося у вільний вії роботи час.

Дістатися до роботи від облдержадміністрації ОСОБА_1П збиралася на власному автомобілі на якому і прибула до облдержадміністрації і який був припаркований на стоянці біля ОДА. Зазвичай цей шлях на автомобілі від ОДА до Коледжу займає не більше 7 хвилин.

Виїжджаючи зі стоянки позивачка зачепила бордюр диском, який деформувався і пробив колесо. Так, вона витратила біля 15 хвилин на заміну пробитого колеса на запасне. В цей час їй подзвонила зав.канцелярією коледжу ОСОБА_4 і запитала про причину її відсутності. Вона повідомила, що знаходиться біля облдержадміністрації замінює колесо і зараз буде.

Прибула позивач на роботу о 8 год.20 хв.

Близько 12.00 год. 10.05.2017р. завідуюча кадрами Коледжу ОСОБА_5 ознайомила позивачку з актом про відсутність на роботі від 10.05.2017р., на якому та написала, що була відсутня на роботі з поважної причини - по дорозі на роботу в неї лопнуло колесо. Зав. кадрами їй сказала, щоб такого більше не було. Мова пре дисциплінарне стягнення не йшлася, оскільки запізнення позивачки не призвело до шкідливих наслідків.

В той же день, 10.05.2017р. ОСОБА_1П звернулася до шино - монтажної майстерні для розкатки диска, що підтверджується квитанціє №465753 від 10.05.2017р. приватного підприємця ОСОБА_6 про сплату вартості послуг за розкатку диска в сумі 120 грн. .

07.06.2017р. Коледжем було видано наказ № 09/01/58 «Про покладення дисциплінарного стягнення», яким ОСОБА_1, оголошено догану.

Разом з тим, судом встановлено , що з 01.04.2013р. між позивачем та адміністрацією Кодеджу триває конфлікт.

01.04.2013р. позивачку було звільнено з посади заступника директора з виховної роботи наказом по Коледжу № 22-к від 01.04.2013 року за п.6 ст.36 КЗпП України в звязку з відмовою від продовження роботи зі зміненими істотними умовами праці із залишенням її на посаді викладача з соціально-економічних дисциплін.

03.03.2015 р. ОСОБА_1П було звільнено з посади викладача соціально- економічних дисциплін у звязку з вчиненням аморального проступку за п.З ст.41 КЗпП України.

Обидва звільнення рішеннями суду було визнано незаконними, а її поновлено на роботі на посаді викладача соціально-економічних дисциплін за рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 07.06.2016р., поновлена на роботі 19.07.2016р. наказом по Коледжу № 39-02/22к, а на посаді заступника директора Коледжу за рішенням Апеляційного суду Закарпатської області від 17.12.2015р., фактично поновлена на роботі наказом по Коледжу лише 08.02.2017р. Щодо директора коледжу ОСОБА_7І порушено кримінальне провадження № 0004198 за ч.І ст.382 КК України про умисне невиконання рішення суду про поновлення її на роботі.

17.04.2017р. ОСОБА_1П було скорочено з посади заступника директора Коледжу.

Відповідно до ч.1 ст. 43 Конституції України «Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на житття працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується».

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими, не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань що визначено ч.ч.1, 2, 5 ст. 55 Конституції України.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобовязані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано лише одне стягнення: догана або звільнення. При цьому підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під яким слід розуміти протиправне, винне невиконання або неналежне виконання працівником своїх трудових обов'язків.

Положеннями ст.149 КЗпП України регламентовано порядок застосування дисциплінарних стягнень. Зокрема до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Частина друга ст. 149 КЗпП надає право власнику вибирати вид стягнення, але зобов'язує його враховувати при цьому цілу низку факторів:

1) ступінь тяжкості скоєного проступку;

2) заподіяну порушенням шкоду;

3) обставини, за яких вчинено проступок;

4) попередню роботу працівника.

Згідно ст. 150 КзПП дисциплінарне стягнення може бути оскаржене працівником у порядку, встановленому чинним законодавством

Частина третя ст. 151 КЗпП забороняє протягом строку дії дисциплінарного стягнення застосовувати до працівника будь-яке заохочення. Тобто, для його застосування власник спочатку має зняти з працівника накладене на нього дисциплінарне стягнення.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року визначено, що вирішуючи питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд повинен виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, та істотності наслідків порушення трудових обов'язків. При цьому суд повинен установити не тільки факт невиконання працівником обов'язку, який входить до кола його трудових обов'язків, а й можливість виконання ним зазначеного обов'язку за встановлених судом фактичних обставинах справи, тобто встановити вину працівника та наявність причинного зв'язку між невиконанням працівником трудових обов'язків і негативними наслідками, які настали внаслідок такого порушення.

Саме до цього зводяться правові висновки викладені у постанові Верховного Суду України у справі №6-33цс14 від 21.05.2014 року.

Окрім того , відповідно до ст.ст.139,140,142 КЗпП України, порушення трудової дисципліни визначається як невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов'язків.

Отже, порушення трудової дисципліни є невиконання або неналежне виконання працівником визначених його трудовою функцією обов'язків та не ставиться законодавцем у залежність від форми трудового договору.

Виходячи з аналізу норм КЗпП України, у справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності, саме роботодавець повинен довести, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося без порушення законодавства про працю.

Однак, відповідачем по справі не доведено наявності складу дисциплінарного проступку у діях або бездіяльності позивача, зокрема, вини, причинно-наслідкового зв'язку між порушенням трудових обов'язків і шкідливими наслідками, які спричинило або могло спричинити це порушення. Крім цього, оскаржуваний наказ не містить посилання на норму закону, яку порушено, внаслідок чого притягують позивача до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини, на які він посилався як на предмет своїх вимог, та наказ про дисциплінарне стягнення є безпідставним, а тому позов підлягає скасуванню.

В силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у сумі 640,00 грн.

Керуючись ст. ст.10-12, 76-81, 263-265,354-355 ЦПК України , суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_8 до Ужгородського коледжу культури і мистецтва про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення - задоволити.

Скасувати наказ Ужгородського коледжу культури і мистецтв № 09/01/58 від 07.06.2017р. «Про покладення дисциплінарного стягнення , яким оголошено догану ОСОБА_1.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_9М