Провадження № 22ц/790/4934/17 Головуючий 1 інст. - Рибальченко Л.М.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2017 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Бровченко І.О.,

суддів - Кружиліної О.А., Хорошевського О.М.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, третя особа - Дзержинський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним, визнання договору дарування квартири недійсним та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1, третя особа - Дзержинський відділ держаної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, про визнання договору купівлі-продажу квартири частково недійсним, визнання договору дарування квартири недійсним та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2015 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та повернути позовну заяву позивачеві, оскільки судом порушено норми процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відкриваючи провадження, суд першої інстанції обґрунтованого виходив з тих обставин, що справа підсудна Дзержинському районному суду м. Харкова.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У п.п. 42, 43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» роз'яснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна (ч. 1 ст. 114 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. 81 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст. ст. 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст. ст. 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Якщо пред'явлено позов про право власності на кілька жилих приміщень (квартир), розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох квартир (об'єктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких частиною першою статті 114 ЦПК України встановлено виключну підсудність, то позов пред'являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 пред'явлено позов стосовно квартири АДРЕСА_1, загальною площею 29,7 кв.м, житловою площею 16,8 кв.м, розташованої у Київському районі м. Харкова та квартири АДРЕСА_2 загальною площею 186,7 кв.м, житловою площею 118,1 кв.м, розташованої у Дзержинському районі м. Харкова.

Вважати за таких обставин, що вартість спірного майна, що знаходиться в Київському районі м Харкова перевищує вартість нерухомого майна, що знаходиться у Дзержинському районі м. Харкова підстав не має, доказів цьому не надано.

Оскільки спір стосується нерухомого майна, то відповідно до вимог ст. 114 ЦПК України, місце проживання відповідачів правового значення немає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Перевірив законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що ухвала судом постановлена з додержанням вимог закону, що відповідно до п.1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 .ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, ст.ст.313-315, 317, 319ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий:

Судді -