22-ц/775/879/2017(м)
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року

Єдиний унікальний номер 265/3400/17

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого - Ткаченко Т.Б.,

суддів - Кочегарової Л.М., Попової С.А.,

секретар - Герасимова Г.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Донецької області у місті Маріуполі апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 листопада 2017 року (суддя Мельник І.Г.) у цивільній справі за позовом Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів,

В с т а н о в и л а:

У травні 2017 року Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради (далі - УСЗН) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просило стягнути з відповідача суму надміру виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 5304 грн.

В обґрунтування позову вказувало, що відповідач перебуває на обліку у Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб Лівобережного району з 26 червня 2016 року та як одержувач щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за адресою фактичного мешкання: м. Маріуполь, пр. Перемоги, 129-109 з 08 липня 2016 року.

При оформленні документів для отримання зазначеної допомоги, відповідач зазначила щодо відсутності у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах інших ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення АТО. Зазначена допомога виплачувалась відповідачу з 08 липня 2016 року по 07 січня 2017 року.

При проведенні відповідної перевірки було встановлено, що у володінні відповідача перебуває ? квартири у м. Маріуполі, пр. Перемоги, 129-109, розташованої на території де органи державної влади здійснюють свої повноваження.

Наявність у власності житла на території підконтрольній українській владі та в місті, де органи державної влади виконують свої зобовязання в повному обсязі є причиною виникнення переплати раніше виплачених сум допомоги.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 листопада 2017 року в задоволенні позовних вимог Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житловокомунальних послуг відмовлено.

Не погоджуючи з даним рішенням, УСЗН подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Зокрема зазначало, що умовою призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, яка передбачена Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2015 року № 505, є відсутність у будь-кого з членів сім'ї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення АТО та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. При проведенні відповідної перевірки зясовано, що у відповідача наявна ? квартири, яка розташована у м. Маріуполі по пр. Перемоги, 129-109. За період коли відповідачу виплачувалась щомісячна адресна допомога, м. Маріуполь Донецької області, де розташована квартира, що належить ОСОБА_1 на праві власності, не входило до переліку на території якого органи державної влади не здійснюють свої повноваження та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, і на території міста органи державної влади України здійснювали та продовжують здійснювати свої повноваження в повному обсязі.

Відповідно до положень ч.2 ст.372 ЦПК України апеляційний суд розглядає справу у відсутності позивача, який належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, про що свідчить запис в книзі телефонограм апеляційного суду за № 2844 (а.с. 64, 65).

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутністю його представника (а.с. 71,72).

Від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

При цьому зазначив, що апеляційна скарга обґрунтована розясненнями Міністерства соціальної політики, однак при цьому не зазначено коли і для яких правовідносин зазначені розяснення приймались. Ці розяснення не зазначені в позові та не досліджувалися судом першої інстанції. Відповідачі згодні з висновком суду першої інстанції, що у даному випадку підлягають дослідженню саме перелік насалених пунктів, на території яких проводилась АТО, до якого відноситься і м. Маріуполь.

В судовому засіданні відповідач та її представник зазначили, що місто Маріуполь відноситься до переліку населених пунктів, на території яких проводиться антитерористична операція. ОСОБА_1 має на праві власності частку в квартирі, яка розташована на території проведення антитерористичної операції, іншого житла, у тому числі, розташованого в регіонах, де не проводиться антитерористична операція, де органи влади здійснюють свої повноваження, відповідач не має. За таких обставин в період з липня 2016 року по 07 січня 2017 року відповідач правомірно отримувала допомогу як внутрішньо переміщена особа для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Заслухавши суддю - доповідача, заперечення ОСОБА_1 та її представника - адвоката ОСОБА_2, які просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 з 24 червня 2016 року має статус особи, яка переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а саме: з с. Широкине Новоазовського району Донецької області до м.Маріуполь (а.с. 12).

Відповідно до рішення УСЗН від 01 вересня 2016 року ОСОБА_1 була призначена щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житловокомунальних послуг на період з 08.07.2016 року по 07.01.2017 року (а.с.8).

З матеріалів справи також вбачається, що звертаючись до УСЗН із заявою про призначення допомоги, ОСОБА_1 вказувала, що у неї та будь-кого з членів сімї у володінні житлового приміщення поза межами тимчасово окупованої території України та райони проведення антитерористичної операції немає (а.с. 9 зворот)

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (пошук за повним співпадінням), ОСОБА_1 має у власності 1/4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18 зворот, 75,76).

Відмовляючи у задоволенні позивних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг не надається у разі, якщо у будь-кого з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, яке розташоване саме в регіонах, інших ніж райони проведення антитерористичної операції, а не в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог.

З таким висновком колегія суддів не може не погодиться з наступних підстав.

Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, умови, підстави її надання передбачено Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (далі Порядок № 505).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач звернулась до УСЗН з відповідною заявою для призначення щомісячної адресної допомоги 01 вересня 2016 року, рішення про призначення допомоги особам на проживання також датується 01 вересня 2016 року, враховуючи правила дії закону у часі, застосуванню підлягають ті норми права, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин.

Так п. п. 2, 5, 6, 11 Порядку № 505, в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Для отримання грошової допомоги (у тому числі у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сімї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сімї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, предявляє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу та адреси подання заяви уповноважений представник сімї звертається у контакт-центр уповноваженого банку.

У заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сімї, які претендують на отримання грошової допомоги: прізвище, імя та по батькові;число, місяць, рік народження; серія, номер паспорта громадянина України, ким і коли виданий; реєстраційний номер облікової картки платника податків (не зазначається фізичними особами, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному органу державної фіскальної служби і мають відмітку в паспорті); зареєстроване та фактичне місце проживання (перебування); наявність у будь-кого з членів сімї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; наявність у будь-кого з членів сімї на депозитному банківському рахунку коштів у розмірі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб;місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює.

Грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сімї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Уповноважений представник сімї, якому призначено грошову допомогу, зобовязаний повідомляти уповноваженому органу про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги, протягом трьох днів з дня настання таких обставин.

Суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу.

У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Аналіз зазначеного положення призводить до висновку, що однією з умов надання щомісячної адресної допомоги на 01 вересня 2016 року (дата звернення відповідача до УСЗН та прийняття останнім рішення про надання відповідної допомоги) є відсутність у будь-кого з членів сімї у власності житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач має у власності 1/4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно зі ст. ст. 10, 11 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» антитерористична операція проводиться лише за наявності реальної загрози життю і безпеці громадян, інтересам суспільства або держави у разі, якщо усунення цієї загрози іншими способами є неможливим.

Рішення щодо проведення антитерористичної операції приймається залежно від ступеня суспільної небезпеки терористичного акту керівником Антитерористичного центру при Службі безпеки України за письмовим дозволом Голови Служби безпеки України або керівником координаційної групи відповідногорегіонального органу Служби безпеки України за письмовим дозволом керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим з Головою Служби безпеки України. Про рішення щодо проведення антитерористичної операції негайно інформується Президент України.

15 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в преамбулі якого зазначено, що цей Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на Кабінет Міністрів України покладено обовязок у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

Відповідно до Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», місто Маріуполь відноситься до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Крім того, статтею 1 Закону України "Про боротьбу з тероризмом" встановлено, що районом проведення антитерористичної операції є визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

З викладеного вище випливає, що місто Маріуполь відноситься до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Враховуючи наведене вище, та те, що однією з умов відмови у наданні щомісячної адресної допомоги у зазначений позивачем період є відсутність у будь-кого з членів сімї у власності житлового приміщення, розташованого, зокрема, в районах проведення антитерористичної операції, а не в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та те, що місто Маріуполь, де розташована ? частки квартири відповідача, відноситься до району проведення антитерористичної операції, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, його висновки відповідають фактичним обставинам справи, а тому підстави для його скасування в межах доводів та вимог апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Лівобережного району Маріупольської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 22 грудня 2017 року.

Головуючий Т.Б.Ткаченко

Судді: Л.М.Кочегарова

ОСОБА_3