Справа №442/7651/17
Провадження №2/442/2629/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді Курус Р.І.,

з участю секретаря - Махняк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання та стягнення додаткових витрат на дитину, -

в с т а н о в и в :

02.11.2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягувати з останнього аліменти на доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? щомісячного доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму, до досягнення нею 23 років, за умови, що вона буде продовжувати навчання, починаючи з 05.11.2017 року. Крім того, просить стягнути з відповідача 2050,03 грн. понесених додаткових витрат на їхню доньку.

02.11.2017 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду на 23 листопада 2017 року, а також направлено запит в Відділ АДР Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області щодо отримання відомостей про місце проживання відповідача, що містяться в картотеці реєстраційного обліку, відповідь на який судом отримано 17.11.2017 року.

23.11.2017 року в судовому засіданні оголошено перерву для надання можливості учасникам справи подати додаткові докази до 07.12.2017 року.

07.12.2017 року в судовому засіданні продовжено перерву для надання можливості відповідачу ознайомитись з заявою про збільшення позовних вимог до 19.12.2017 року, за якою позивач просить стягнути з відповідача додатково 2560 грн. понесених нею витрат по оплаті навчання доньки в час, коли та ще була неповнолітньою.

19.12.2017 року позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить їх задоволити. Вважає, що відповідач як батько дитини повинен надавати матеріальну допомогу їхній доньці у звязку з тим, що остання навчається у ДДПУ ім. І. Франка, а відтак збільшились витрати на її утримання. Крім того, посилається на те, що понесла додаткові витрати для їхньої доньки повязані з покупкою окулярів для доньки, ліків.

Відповідач та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнали частково. Пояснили, що на даний час у відповідача є двоє неповнолітніх дітей від іншого шлюбу. Крім того, дружина відповідача не працює та знаходиться у центрі зайнятості, як така, що шукає роботу. У звязку з чим, він не має можливості сплачувати аліменти на їхню доньку ОСОБА_3 в розмірі запропонованому позивачкою, однак погоджується сплачувати такі в розмірі 1/8 свого щомісячного доходу. Не заперечив щодо стягнення з відповідача додаткових витрат повязаних з придбання ліків та окулярів для доньки. В частині стягнення додаткових витрат, повязаних з оплатою її навчання просив відмовити у звязку з тим, що сплачуватиме аліменти на час навчання доньки.

Вислухавши пояснення учасників спарви, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відносини, що склалися між сторонами суд відносить до сімейних правовідносин аліментних зобовязань і вважає за необхідне керуватися нормами СК України.

Як встановлено в судовому засіданні і відповідачем не оспорюється, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до 22.05.2001 року перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них 05.11.1999 року народилась донька ОСОБА_3.

Обовязок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобовязання батьків. У разі їх ухилення від його виконання аліменти можуть стягуватись за рішенням суду. Обовязок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття, а у випадку передбаченому ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі і виплачуються щомісячно.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

При визначенні розміру аліментів суд враховує , що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 05.11.2017 року досягла повноліття, навчається в Дрогобицькому державному педагогічному університеті ім. І. Франка на першому курсі історичного факультету денної форми навчання, а відтак, потребує матеріальної допомоги на навчання. Суд також приймає до уваги, що відповідач є здоровою, працездатною особою, офіційно працевлаштований, має на утриманні двох неповнолітніх дітей та дружину, яка перебуває в центрі зайнятості, як така, що шукає роботу, погоджується частково надавати таку допомогу.

При таких обставинах суд вважає за необхідне в цій частині позов задоволити частково, а саме стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/6 щомісячного доходу, починаючи з 05.11.2017 року і до досягнення донькою ОСОБА_3 23 років, за умови, що вона буде продовжувати навчання. На думку суду, саме такий розмір аліментів є необхідним і достатнім, з урахуванням віку повнолітньої доньки відповідача, її потреб та матеріального становища відповідача, наявність в нього утриманців.

Вирішуючи позов у частині стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, суд враховує, що відповідно до ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Зазначені положення закріплені і у п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за яким у випадках стягнення додаткових витрат мова йде про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами.

Вимогами ст. ст. 13, 76 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, з матеріалів справи достовірно вбачається та учасниками справи не заперечується той факт, що 21.08.2017 року, 02.10.2017 року та 26.10.2017 року, коли дочка сторін вже навчалася в ДДПУ ім. І. Франка, однак була ще неповнолітньою до 05.11.2017 року, за її навчання саме позивачка ОСОБА_1 вносила оплату, розмір якої згідно до наданих нею копій квитанцій становить 3840 грн. Половина витрат складає 1920 грн. Доказів понесення витрат на суму 5120 грн. позивачкою не надано.

В звязку з наведеним не заслуговують на увагу посилання відповідача та його представника на те, що відповідачем в цей період сплачувалися аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання їхньої доньки ОСОБА_3, які жодним чином не спростовують той факт, що позивачка дійсно несла витрати на дитину, повязані з оплатою її навчання у вищевказаному навчальному закладі, що безумовно направлено на забезпечення розвитку здібностей цієї дитини, і ці витрати по своїй природі є додатковими на відміну від коштів, які отримувалися нею в цей час від батька на утримання цієї дитини.

А відтак, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивачки додаткових витрат на дитину понесених 21.08.2017 року, 02.10.2017 року та 26.10.2017 року, тобто до настання повноліття ОСОБА_3, підлягають до часткового задоволення в сумі 1920 грн. (половина понесених і документально підтверджених витрат).

Поряд з цим, суд приймає до уваги доводи позивачки, про понесення додаткових витрат на доньку ОСОБА_3, а саме те, що нею було придбано окуляри вартістю 970 грн. та ліки на лікування останньої в сумі 1747,03 грн. та 1383,03 грн., що підтверджується відповідною квитанцією замовленням та відповідними чеками про оплату, призначеннями лікарів. Половина цих витрат в розмірі 2050,03 грн. (970 грн. + 1747,03 грн. + 1383,03 грн. = 2050,03 грн.) також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Таким чином, суд приходить до переконання про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача 3970,03 грн. (1920 грн. + 2050,03 грн. = 3970,03 грн.) половини додаткових витрат на доньку ОСОБА_3, понесених до досягнення нею повноліття на оплату її навчання, придбання окулярів та ліків.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України "Про судовий збір" з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 640 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 258, 263-265, 268, 280, 284 ЦПК України, ст. ст. 141, 180, 182, 184, 185,199, 200 СК України суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на повнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 щомісячного доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, починаючи з 05 листопада 2017 року і до закінчення нею навчання у Дрогобицькому державному педагогічному університеті імені ОСОБА_5, але не більше, ніж до досягнення нею 23-річного віку.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 3970,03 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 в дохід держави 640 гривень судового збору.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча - суддя Курус Р.І.