Справа № 500/5162/17
Провадження № 2/500/3032/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

при секретарі Петровій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який уточнила та яким просила визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, померлої 16 грудня 2016 року право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. 8 Березня, б. 30, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_5 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4 у звязку із відсутністю всіх необхідних документів для проведення реєстрації права власності на спадковий житловий будинок.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, якими позовні вимоги визнають в повному обсязі та не заперечують проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, необхідно задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог статей 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Судом встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі виконавчого комітету Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № 16 (2011-2015 р.р.) ОСОБА_4 на праві особистої власності належав житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. 8 Березня, б. 30, що також підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, від 12.06.2017 року за № 1934.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 476975 від 19.12.2016 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 померла 16 грудня 2016 року.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. 8 Березня, б. 30.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно заповіту від 20.05.2016 року, посвідченого секретарем Озернянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, ОСОБА_4, усе нерухоме та рухоме майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати заповіла ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Частиною 1 ст. 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні працездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батькі спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обовязкова частка). Розмір обовязкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

До осіб які мають право на обовязкову часту незалежно від змісту заповіту у спадщині після смерті ОСОБА_4 є її чоловік ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки на час відкриття спадщини був непрацездатним.

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Як було встановлено судом, ОСОБА_2 у передбачений законом строк звернувся із завою про відмову від прийняття обовязкової частки, яка залишилась після смерті дружини ОСОБА_4, померлої 16.12.2016 року.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як було встановлено судом, позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_4, що підтверджено довідкою наданою виконавчим комітетом Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області від 12.05.2017 року за № 1934, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача ОСОБА_1 неможливо, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 16 грудня 2016 року право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. 8 Березня, б. 30.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 16 грудня 2016 року право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с. Озерне, вул. 8 Березня, б. 30.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_7