Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2017 Справа №607/12931/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Братасюка В.М.

за участі секретаря судового засідання Чичкевич О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 соціальної політики Тернопільської міської ради до ОСОБА_2, третя особа Державна фінансова інспекція в Тернопільській області про стягнення надміру виплачених коштів у вигляді виплати компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 соціальної політики Тернопільської міської ради звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів у вигляді виплати компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги в розмірі 1566,42 гривень. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30.09.2013року відповідачка ОСОБА_2 звернулась в ОСОБА_1 соціальної політики Тернопільської міської ради із заявою про призначення компенсаційної виплати за призначенням їй виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги. Рішенням ОСОБА_1 соціальної політики Тернопільської міської ради про призначення компенсації від 21.10.2013 року ОСОБА_2 була призначена компенсація фізичній особі, яка надає соціальні послуги з 30.09.2013року по 30.11.2013 року у розмірі 172,05 гривень щомісячно, з 01.12.2013року по 14.05.2034року у розмірі 182,70гривень щомісячно. При призначенні допомоги відповідач була попереджена про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної допомоги та про повернення надміру нарахованих коштів у разі подання недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім"ї, зміни обставин, які можуть вплинути на отримання допомоги. З 16 березня 2015 року по 21 травня 2015 року в ОСОБА_1 соціальної політики Тернопільської міської ради було проведено ревізію, під час якої, згідно отриманої інформації від ОСОБА_1 Служби безпеки України встановлено, що ОСОБА_2 перебувала за межами України та не здійснювала догляд за своїм батьком ОСОБА_3, і відповідно не мала права на отримання компенсації фізичній особі, яка надіє соціальні послуги. Після чого ОСОБА_1 соціальної політики Тернопільської міської ради було проведено перерахунок ОСОБА_2, сума надміру виплаченої компенсації з 24.10.2013 року по 14.07.2014року включно склала 1566,42 гривень, про що відповідачку було письмово повідомлено. Оскільки відповідачка ОСОБА_2 не повернула в добровільному порядку надміру виплачені їй кошти компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги, позивач просить стягнути з відповідачки надміру виплачені кошти у вигляді виплати компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги в розмірі 1566,42 гривень та судовий збір у розмірі 1378 гривень.

В судове засідання представник позивача не зявився, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення просить врахувати, що ОСОБА_2 повернула на рахунок ОСОБА_1 соціальної політики Тернопільської міської ради надміру виплачені кошти у вигляді виплати компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги в розмірі 1566,42 гривень.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не зявилася із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причин неявки у судове засідання суду не повідомила та не подавала клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Представник третьої особи Державної фінансової інспекції в Тернопільській області у судове засідання не зявився із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не зявився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає ст.224 ЦПК України.

Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до довідки до акта огляду МСЕК серії АВ №0175622, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом І групи підгрупи «Б» загального захварювання з ураженням опорно-рухового апарату довічно і за станом здоровя потребує стороннього догляду.

Згідно Заключення лікарсько-консультаційної комісії №350/16 від 26.09.2013року ОСОБА_3 потребує стороннього догляду.

Відповідно до Заключення лікарсько-консультаційної комісії №351/17 від 26.09.2013року, ОСОБА_2 за станом здоровя може здійснювати соціальну послугу у вигляді стороннього догляду.

Як установлено судом 30.09.2013року ОСОБА_2 звернулась в ОСОБА_1 соціальної політики Тернопільської міської ради із заявою про призначення компенсаційної виплати за призначенням їй виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги.

Рішенням ОСОБА_1 соціальної політики Тернопільської міської ради від 21.10.2013 року ОСОБА_2 була призначена компенсація фізичній особі, яка надає соціальні послуги з 30.09.2013року по 30.11.2013 року у розмірі 172,05 гривень щомісячно, з 01.12.2013року по 14.05.2034року у розмірі 182,70гривень щомісячно.

Згідно п. 1 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №558 від 29 квітня 2004 року непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата.

Пунктом 5 вказаного порядку передбачено, що омпенсація призначається і виплачується структурним підрозділом з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради за місцем проживання, перебування особи, якій надаються соціальні послуги, з дня подання фізичною особою, яка надає соціальні послуги, та особою, яка їх потребує, заяв разом з документами, зазначеними у пункті 6 цього Порядку.

Відповідно до п. 8 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №558 від 29 квітня 2004 року на час встановлення групи інвалідності - інвалідам I групи, інвалідність яких встановлена безстроково та які згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією потребують постійного стороннього догляду; на час, протягом якого особа, що подала заяву про необхідність отримання соціальних послуг, потребуватиме постійного стороннього догляду.

Пунктом 16 зазначеного Порядку встановлено, що структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради, що призначають та виплачують щомісячну компенсацію, здійснюють контроль за діяльністю фізичних осіб, які надають соціальні послуги.

За результатами проведеної ревізії фінансово-господарської діяльності ОСОБА_1 соціальної політики Тернопільської міської ради, Державної фінансової інспекції в Тернопільській області було складено Акт № 17-22/128 від 27 травня 2015 року в якому зазначено, що співставленням даних інформації ОСОБА_1 Служби Безпеки України в Тернопільській області з даними особових справ одержувачів щомісячних компенсаційних виплат, супровідними відомостями на зарахування, встановлено зайву виплату компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги 34 особам на загальну суму 15823,31 гривень, чим порушено вимоги, передбачені п. 1 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №558 від 29 квітня 2004 року.

На підставі встановлених порушень, Фінінспекцією було направлено ОСОБА_1 соціальної політики Тернопільської міської ради, обов'язкові вимоги "Про усунення порушень законодавства виявлених ревізією" від 22.06.2015 року № 19-17-13-14/869.

Відповідно до п. 15 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №558 від 29 квітня 2004 року фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов'язані повідомити структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення та виплати. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. У разі одержання у зв'язку з цим зайвих сум компенсації одержувачі повинні відшкодувати структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради надміру виплачені суми за весь період, коли фізична особа не мала права на одержання компенсації.

Згідно викладених у позові обставин, згідно отриманої інформації від ОСОБА_1 Служби безпеки України встановлено, що ОСОБА_2 перебувала за межами України та не здійснювала догляд за своїм батьком ОСОБА_3, і відповідно не мала права на отримання компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги. Після чого ОСОБА_1 соціальної політики Тернопільської міської ради було проведено перерахунок ОСОБА_2., сума надміру виплаченої компенсації з 24.10.2013 року по 14.07.2014року включно склала 1566,42 гривень.

25 червня 2015 року ОСОБА_1 соціальної політики Тернопільської міської ради направлено ОСОБА_2 повідомлення за вих.№2298/13.8 про необхідність повернення надміру виплаченої компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги.

На момент розгляду справи відповідачкою ОСОБА_2 добровільно повернуто кошти.

Згідно із статтею 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Згідно статті 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

В силу ч. 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 212 ЦПК визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Незважаючи на те, що ОСОБА_2 добровільно повернуто кошти в розмірі 1566,42 гривень і підлягає до розгляду позов в межах стягнення судового збору у розмірі 1378 гривень, суд критично оцінює посилання позивача на те, що відповідачу надміру виплачено кошти у вигляді виплати компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги, оскільки стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами того, що ОСОБА_2 не здійснювала догляд за своїм батьком ОСОБА_3, оскільки перебувала за межами України, не надано жодних доказів на підтвердження того, коли відповідачка виїхала за межі держави і на який період, при цьому, інформація ОСОБА_1 Служби безпеки України в Тернопільській області про те, що ОСОБА_2 перебувала за межами держави не є підставою для стягнення надміру виплачених коштів у вигляді виплати компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, суд приходить до переконання, що позов в частині стягнення судового збору у розмірі 1378 гривень до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60-62, 88, 209, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №558 від 29 квітня 2004 року , суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 соціальної політики Тернопільської міської ради відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий суддяОСОБА_4