справа № 278/2829/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Кушнір М.С., розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання права власності, тертя особа - Управління Держгеокадастру у Житомирському районі,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, яким просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, що знаходиться на території Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, як за спадкоємцем за заповітом після смерті батька.

У судове засідання сторони не зявились, проте направили заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивач заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник відповідача не заперечував щодо задоволення даного позову. Представник третьої особи також клопотав про слухання справи за його відсутності. За таких обставин, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність вказаних учасників судового розгляду, адже матеріали справи містять достатньо доказів щодо правовідносин, які склались між ними.

Дослідив матеріали справи, судом були встановлені наступні її фактичні обставини і відповідно ним правовідносини.

25 лютого 2011 року помер батько позивача ОСОБА_2 (а.с.4). За життя останньому згідно копії державного акта (архівного) на право власності (а.с.6) належала земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:000:0552, яка до рішення Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 30 грудня 2016 року про приєднання, серед інших, Пісківської сільської ради вказаного району та області (а.с.7) знаходилась на території останньої.

13 травня 2005 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким усе належне йому майно заповів позивачеві (а.с.5).

Позивач є єдиним спадкоємцем до майна його померлого батька (а.с.15). Постановою нотаріуса від 18 липня 2017 року (а.с.16) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку у зв'язку з ненаданням належних документів, що посвідчують право власності на такий обєкт нерухомості.

За таких обставин позивач вказує, що вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав, оскільки визнати право власності на належне йому спадкове майно у інший, аніж судовий спосіб, не має змоги.

Зазначені правовідносини врегульовані та відповідають наступними нормам матеріального закону.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. (ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Аналіз встановлених судом фактичних обставин справи та норм закону, що їх регулюють, у своїй сукупності дає підстави суду для задоволення позову, адже як зясовано, батько позивача за життя був фактичним власником спірної земельної ділянки, однак належним чином оформити своє право власності на нього неї встиг, у зв'язку з чим позивач, в даний час, унеможливлений у прийнятті спадщини. Також, судом встановлено, що заявник має законне право на отримання у власність вищевказаного нерухомого майна і не може бути позбавлений цього права, оскільки набуття ним права власності, як спадкоємцем за заповітом, чітко передбачено нормами ЦК України.

Отже, враховуючи вищенаведене позовна заява підлягає до задоволення, як така, що доведена заявником.

Водночас, розглядаючи питання щодо розподілу судових витрат у справі, суд, відповідно до положень ч. 1 ст. 88 ЦПК України, вирішує його шляхом стягнення таких витрат, що складаються із судового збору розміром 640,00 гривень, з відповідача на користь позивача. Окремо, суд звертає увагу сторін на тому, що дана норма процесуального Закону є імперативною, що вимагає від суду безальтернативне та обовязкове її застосування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 15-16, ст. 1216, ст. 1217, ст. 1220, ст. 1268, ст. 1276 ЦК України, ст.ст. 10-11, 60, ст. 88, ст. 174, ст.ст. 212-215, ст.ст. 224-226 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:000:0552, що знаходиться на території Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області, як за спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_2, який помер 25 лютого 2011 року.

Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 640,00 гривень.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.О. Грубіян