Справа №198/746/17
Провадження № 2-н/0198/18/17
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08.12.2017 року суддя Юрївського районного суду Дніпропетровської області Маренич С.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В с т а н о в и в:

07.12.2017 року до суду надійшла заява від ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з боржника ОСОБА_2.

Ознайомившись з даною заявою, вважаю, що остання підлягає залишенню без руху по наступним підставам:

- так, згідно ч. 5 ст. 98 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Заявником при подачі до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей не сплачено судовий збір, при цьому вимоги ч. 5 ст. 98 ЦПК України не звільняють заявників від сплати судового збору за подачу заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів (наказне провадження).

Між тим, згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів (позовне провадження).

Відтак, за подання до суду заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, заявник повинен сплатити судовий збір у розмірі, визначеному п. п. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», згідно якого за подання до суду заяви про видачу судового наказу фізичною особою ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 320, 00 грв..

Вказаний судовий збір має бути сплачений заявником за наступними реквізитами:

- отримувач коштів - УДКСУ у Юрївському районі;

- код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 36877575;

- банк отримувача - ГУДКУ у Дніпропетровській області м. Дніпро;

- код банку отримувача (МФО) - 805012;

- рахунок отримувача - 0379;

- код класифікації доходів бюджету 22030101,

про що суду слід надати відповідну квитанцію.

Пунктами 4 та 4-1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України визначено, за якими вимогами може бути видано судовий наказ, зокрема згідно п. 4 ч. 1 вказаної статті судовий наказ може бути видано у разі, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Разом з тим, в прохальній частині заяви про видачу судового наказу заявник просить стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 1 / 6 частці на кожну дитину з усіх видів заробітку (доходу) боржника, всього 1 / 3 частки щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначені вимоги за своїм змістом не відповідають п. 4 ч. 1 ст. 96 ЦПК України та ч. 5 ст. 183 СК України, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину, що присуджуються у частці від доходу, не потребує додаткового визначення судом, оскільки такий розмір установлений законом, що регулює сімейні правовідносини, а саме ч. 2 ст. 182 СК України, якою встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, незалежно від способу та порядку стягнення.

Відтак, заявнику в заяві вимоги, які ним заявляються , слід викласти у чіткій відповідності до положень п. 4 ч. 1 ст. 96 ЦПК України, яка регулює за якими саме вимогами може бути видано судовий наказ.

Окрім того, законодавцем встановлений особливий порядок розгляду справ наказного провадження , зокрема без судового засідання і виклику стягувача і боржника для заслуховування їх пояснень (ст. 102 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 103 ЦПК України судовий наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб платників податків).

Проте, заявник не вказав в заяві про видачу судового наказу реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника, що в подальшому ускладнить заявнику можливість звернення судового наказу до виконання.

Враховуючи те, що заяви в порядку наказного провадження розглядаються у скорочені строки без виклику сторін, суд позбавлений можливості додатково встановити обставини та відомості не зазначені у заяві.

Відтак, заявнику в заяві про видачу судового наказу слід зазначити реєстраційний номер облікової картки платника податків боржника.

Враховуючи наведене подана заява підлягає залишенню без руху на підставі ч. 6 ст. 98 ЦПК України та ст. 121 ЦПК України.

Керуючись ст. 98, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей - залишити без руху, повідомивши заявника по справі про необхідність усунути вищенаведені в мотивувальній частині ухвали недоліки заяви не пізніше п»яти днів з дня отримання заявником копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Маренич