Справа № 639/6311/17
Провадження № 2/639/2466/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017року Жовтневий районний суд м. Харкова

в складі : головуючого - судді Труханович В.В.

за участю секретаря - Кричевської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підприємства «Харківське міське БТІ» про визнання права власності на квартиру, суд

ВСТАНОВИВ :

25 жовтня 2017 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 підприємства «Харківське міське БТІ» про визнання права власності на квартиру в якій просив суд визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру № 4 в будинку № 7 по 1-му Колонному провулку м. Харкова, а також стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позову посилається на те, що він, ОСОБА_1 народився та виріс в квартирі № 1 буд. 7 по 2-му Колонному провулку в м. Харкові, квартирі, яку отримав його дід - ОСОБА_1 - по ордеру № 20181 виданого 02 лютого 1960 р. Виконкомом Київської райради м. Харкова.

ОСОБА_1 за договором довічного утримання, укладеного 07 грудня 2005 року між ОСОБА_1 з одного боку та ОСОБА_3, з другого боку, набув право власності на 2/3 частки квартири № 1, що знаходиться в будинку № 7 по провулку 2-му Колонному м. Харкова.

ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.06.2010 р. після смерті ОСОБА_3 набув право власності на 1/3 частини квартири № 1 будинку під № 7, що знаходиться по провулку 2-му Колонному в м. Харкові.

ОСОБА_1 зясував, що дійсною адресою квартири, яку він одержав від ОСОБА_3 3.І. по вище наведеним правоустановчим документам є квартира № 4 будинку № 7 по 1 - му Колонному провулку м. Харкова на підставі наступних документів.

Регіональне відділення Фонду Держмайна України по Харківській області листом від 16.09.2008 р. за № 18 - 6999 звернулося до ВАТ «Промбуд 2» - балансоутримувача будинків по провулкам Колонним м. Харкова, про внесення ясності у (дійсної адреси) будинків по провулкам Колонним (а кількість провулків - 4).

ВАТ «Промбуд 2» листом № 205 від 15.10.2008 р. пояснило наступне, що в 1960 році при прописці мешканців по Колонним провулкам була допущена помилка в нумерації будинків та квартир.

Так, в одному 4 - квартирному будинку дві сімї прописані по Першому Колонному провулку, а дві по Другому Колонному провулку.

Другий Колонний провулок буд. 5-а є, по документам КП «Харків міськ БТІ», Першим Колонним провулком, будинком № 7, де мешкає 4 сімї.

По відомостям КП «Харків міськ БТІ» кв. № 4 - ОСОБА_3 - приватизована по 2 - му Колонному № 7 кв. № 1.

КП «Харків міськ БТІ» повідомило, що за їх документам житлові будинки № 3, №5, №5-а, №7 заінвентаризовані як житлові будинки по 1-му Колонному провулку та нумерація квартир в поверховому плані визначена не згідно приватизаційних документів, а по порядку нумерації квартир в будинку з № 1 до № 4.

Згідно змісту листа КП «Харків міськ БТІ» за№ 1560 від 16.10.2012 р. на адресу ОСОБА_4 стало відомо позивачу про те, що КП «Харків міськ БТІ» у 1987 році провело інвентаризацію будинку № 7, у якому фактично розташована квартира № 1 сімї батька позивача - ОСОБА_4 та квартир № 4 - власність позивача - ОСОБА_1 під № 1, яка перейшла від ОСОБА_3 3.І. здійснена за адресою пров. 1 - й Колонний.

Приватизацію цієї квартири, предмету позову, у 1995 р. здійснював Госпрозрахунковий відділ приватизації ДЖФ ВАТ «Промбуд 2». В свідоцтві про право власності на житло, виданого 26.04.1995р., названа адреса АДРЕСА_1. Згідно матеріалів КП «Харків міськ БТІ» існує інша за конфігурацією та площею квартира № 1, дійсно розташована за адресою пров. 2-й Колонний № 1 буд. № 7.

На час видачі 26.04.1995р. сімї ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на житло; у названому Свідоцтві записано не дійсна адреса квартири, у якій мешкала ОСОБА_3, а самеАДРЕСА_2 в буд. № 7 по 1 - му Колонному провулку м. Харкова, а помилкова адреса: АДРЕСА_3, квартира, яка розташована в іншому будинку.

Помилкова адреса приватизованої сімєю ОСОБА_3 квартири, АДРЕСА_4 була внесена у правоустановчі документи: свідоцтво про право власності на житло, яке видане Госпрозрахунковим відділом приватизації ДЖФ ВАТ «Промбуд 2» 26.04.1995р. сімї ОСОБА_3 3.І. та перенесена в правоустановчі документи на ім'я ОСОБА_1, а саме: договір довічного утримання (догляду) від 01.12.2005р. укладеного між ОСОБА_3 3.І. та ОСОБА_1 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 11.06.2010р.

Наведені розбіжності між фактичним розташуванням належної ОСОБА_1 квартири інвентаризованої КП «Харків міськ БТІ» у 1987р., адресою: кв. №4, буд № 7 по Першому Колонному провулку в м. Харкові помилковою адресою цієї квартири за №1 по Другому Колонному провулку в місті Харкові внесено у Свідоцтво про право власності на житло виданого Госпрозрахунковим відділом приватизації державного житлового фонду ВАТ «Промбуд 2» 26.04.1995р. створюють цивільно - правові складнощі її власнику в тому числі у відносинах з комунальними службами.

Позивач вважає, що плутанина з помилковою адресою внесеною в приватизаційні документи на квартиру на ім'я членів сімї ОСОБА_3 3.І. допущена КП «Харків міськ БТІ» при інвентаризації у 1987 році.

КП «Харків міськ БТІ» провело у 1987 році інвентаризацію житлового будинку № 7, у якому фактично розташована кв. № 4, у якій мешкала сімя ОСОБА_3, за адресою пров. 1 - й Колонний м. Харків, а приватизація за помилковою адресою відбулася 26.04.1995р. Відповідач не інформував балансоутримувача ВАТ «Промбуд 2» про внесення змін в інвентаризацію буд. № 7.

Представник позивача ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності від 28, 01.2013 року, в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, просив суд його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, вважають, що помилка щодо зазначення вірної нумерації була допущена саме КП «Харківське міське БТІ» у 1987 році при проведенні інвентаризації.

Представник відповідача ОСОБА_2 підприємства «Харківське міське БТІ» - ОСОБА_6, яка діє на підставі Довіреності від 05.09.2016 року № 3, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала в повному обсязі посилаючись на те, що БТІ не присвоює адреси квартир, а лише проводить інвентаризацію, щодо якої у замовника ніяких зауважень не було. Тому на їх думку вони не належним відповідачем по вищезазначеній справі.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Так в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 народився та виріс в квартирі № 1 буд. 7 по 2-му Колонному провулку в м. Харкові, квартирі, яку отримав його дід - ОСОБА_1 - по ордеру № 20181 виданого 02 лютого 1960 р. Виконкомом Київської райради м. Харкова. (а.с. 5, 6)

ОСОБА_1 за договором довічного утримання, укладеного 07 грудня 2005 року між ОСОБА_1 з одного боку та ОСОБА_3, з другого боку, набув право власності на 2/3 частки квартири № 1, що знаходиться в будинку № 7 по провулку 2-му Колонному м. Харкова. (а.с. 7, 8, 9)

ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.06.2010 р. після смерті ОСОБА_3 набув право власності на 1/3 частини квартири № 1 будинку під № 7, що знаходиться по провулку 2-му Колонному в м. Харкові. (а.с. 10, 11)

Згодом позивач дізнався, що дійсною адресою квартири, яку він одержав від ОСОБА_3 3.І. по вище наведеним правоустановчим документам є квартира № 4 будинку № 7 по 1 - му Колонному провулку м. Харкова на підставі наступних документів.

З приводу вказаного факту Регіональне відділення Фонду Держмайна України по Харківській області листом від 16.09.2008 р. за № 18 - 6999 звернулося до ВАТ «Промбуд 2» - балансоутримувача будинків по провулкам Колонним м. Харкова, про внесення ясності у (дійсної адреси) будинків по провулкам Колонним (а кількість провулків - 4). (а.с. 12)

ВАТ «Промбуд 2» листом № 205 від 15.10.2008 р. пояснило наступне, що в 1960 році при прописці мешканців по Колонним провулкам була допущена помилка в нумерації будинків та квартир.

Так, в одному 4 - квартирному будинку дві сімї прописані по Першому Колонному провулку, а дві по Другому Колонному провулку.

Другий Колонний провулок буд. 5-а є, по документам КП «Харків міськ БТІ», Першим Колонним провулком, будинком № 7, де мешкає 4 сімї.

По відомостям КП «Харків міськ БТІ» кв. № 4 - ОСОБА_3 - приватизована по 2 - му Колонному № 7 кв. № 1.

Відповідно до відомостей КП «Харків міськ БТІ», за їх документам житлові будинки № 3, № 5, № 5 - а, № 7 заінвентаризовані як житлові будинки по 1-му Колонному провулку та нумерація квартир в поверховому плані визначена не згідно приватизаційних документів, а по порядку нумерації квартир в будинку з № 1 до № 4. (а.с. 13)

Зі змісту листа КП «Харків міськ БТІ» за№ 1560 від 16.10.2012 р. вбачається, що КП «Харків міськ БТІ» у 1987 році провело інвентаризацію будинку № 7, у якому фактично розташована квартира № 1 сімї батька позивача - ОСОБА_4 та квартир № 4 - власність позивача - ОСОБА_1 під № 1, яка перейшла від ОСОБА_3 3.І. здійснена за адресою пров. 1 - й Колонний.

Приватизацію цієї квартири, предмету позову, у 1995 р. здійснював Госпрозрахунковий відділ приватизації ДЖФ ВАТ «Промбуд 2». В свідоцтві про право власності на житло, виданого 26.04.1995р., названа адреса АДРЕСА_1. Згідно матеріалів КП «Харків міськ БТІ» існує інша за конфігурацією та площею квартира № 1, дійсно розташована за адресою пров. 2-й Колонний № 1 буд. № 7. (а.с. 14)

Позивач вважає, що плутанина з помилковою адресою внесеною в приватизаційні документи на квартиру на імя членів сім'ї ОСОБА_3 допущена ОСОБА_2 підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради при інвентаризації у 1987 році.

З приводу цього суд зазначає наступне, при проведенні технічної інвентаризації обєктів нерухомо майна Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради не присвоює обєктам нерухомого майна адреси, а лише проводить нумерацію приміщень.

Приватизацію спірної квартири у 1995 році здійснював Госпрозрахунковий відділ приватизації ДЖФ ВАТ «Промбуд - 2». В свідоцтві про право власності на житло, виданому 26.04.1995, копію якого надано до приватизаційної справи, вказана адреса АДРЕСА_5. Згідно архівних матеріалів існує інша за конфігурацією та площею квартира № 1 дійсно розташована за адресою 2-ий Колонний пров., 7.

З наведеного вбачається, що на момент видачі 26.04.1995 сім'ї ОСОБА_3 свідоцтва про право власності на житло, копія якого надана до приватизаційної справи, у названому Свідоцтві записана не дійсна адреса квартири, у якій мешкала сім'я ОСОБА_3, а саме - кв. № 4, буд 7 по 1-му Колонному провулку, 7, а помилкова адреса: АДРЕСА_6, квартира, яка розташована в іншому будинку.

Помилкова адреса приватизованої сім'єю ОСОБА_3 квартири, АДРЕСА_7 була внесена у правоустановчі документи: свідоцтво про право власності на житло, яке видане госпрозрахунковим відділом приватизації ДЖФ ВАТ «Промбуд - 2» 26.04.1995 сім'ї ОСОБА_3 3.1. та перенесена у правоустановчі документи на ім'я ОСОБА_1, а саме: договір довічного утримання(догляду) від 07.12.2005 укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 та свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 11.06.2010 року.

Тобто, помилкові відомості стосовно адреси спірного обєкту нерухомого майна були внесені Госпрозрахунковим відділом приватизації державного житлового фонду ВАТ «Промбуд - 2» у Свідоцтво про право власності на житло виданого 26.04.1995 року.

На теперішній час, повноваження із забезпечення присвоєння та зміни адрес обєктам нерухомого майна, розташованих на території м. Харкова, відповідно до рішенням Харківської міської ради «Про затвердження Порядку присвоєння адрес обєктам нерухомості, розташованим на території м. Харкова» від 06.07.2011 №2 325/11, надані Управлінню містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради є неналежним відповідачем по справі вказаній цивільній справі.

Окрім того, при проведенні первинної технічної інвентаризації вказаного обєкту нерухомого майна, Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради керувалось Інструкцією «Про порядок проведення технічної інвентаризації житлового фонду», затверджено наказом Центрального статистичного управління СРСР від 15.07.1985 № 380.

Відповідно до положень Інструкції, технічна інвентаризація обєктів нерухомого майна проводилась, зокрема, для встановлення наявності, складу та стану житлового фонду.

Технічна інвентаризація житлового будинку, розташованого за адресою: м. Харків, 1-й Колонний пров. 7 була проведена на замовлення ВАТ «Промбуд-2» у 1987 році.

При отриманні технічного паспорту на вищевказане нерухоме майно, письмових зауважень ВАТ «Промбуд-2» до ОСОБА_2 підприємства «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради на надавало.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що при проведенні у 1987 році технічної інвентаризації обєкту нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Харків, 1-й Колонний пров. 7, Комунальне підприємство «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради норм чинного законодавства не порушило.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів.

Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Положенням статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем було обрано не той спосіб захисту його прав, а саме йому необхідно звертатися до суду із позовом про внесення виправлень у правоустановчі документи.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підприємства «Харківське міське БТІ» про визнання права власності на квартиру слід відмовити.

На підставі викладено та керуючись, ст. ст. 4, 5 , 13, 76-81, 133, 141, 265 ЦПК України, ст. 16 ЦК України, Інструкцією «Про порядок проведення технічної інвентаризації житлового фонду», затверджено наказом Центрального статистичного управління СРСР від 15.07.1985 № 380, суд

ВИРІШИВ :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підприємства «Харківське міське БТІ» про визнання права власності на квартиру відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його прого лошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текс рішення складено 29.12.2017 року

Суддя В.В. Труханович