Справа № 495/3203/17
№ провадження 2/495/1822/2017
З А О Ч Н Е р і ш е н н я
08 грудня 2017 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,
за участю секретаря Савенко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовомОСОБА_3, ОСОБА_2 до Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту належності майна та визнання права власності на частку житлового будинку ,
Позивачі 03.05.2017 року звернулися до суду з позовом до Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту належності майна та визнання права власності на частку житлового будинку, просять суд: встановити факт належності частини будинку АДРЕСА_1 у складі житлового будинку літ. «А», ІІІ - веранда, 5-1 коридор, 5-2 кухня, 5-3 житлова, 5-4 житлова, загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., сарай літ. «К», сарай літ. «Л», 1/5 частка сараю літ. «І», цистерна №7, 1/5 частка воріт № 1, 1/5 частка хвіртки №2, 1/5 частка огорожі №3, що становить 21/100 часток - ОСОБА_3; встановити факт належності частини будинку АДРЕСА_2 у складі : з житлового будинку літ. «А», 4-1 коридор, 4-2 кухня, 4-3 житлова, загальною площею 37,1 кв.м., житловою площею 25,0 кв.м., навіс літ. «З», 1/5 частка сараю літ. «І», 1/5 частка воріт №1, 1/5 частка хвіртки №2, 1/5 частка огорожі №3, що становить 14/100 часток - ОСОБА_2; визнати за ОСОБА_3 право власності на 21/100 часток житлового будинку під АДРЕСА_1, у складі житлового будинку літ. «А», ІІІ - веранда, 5-1 коридор, 5-2 кухня, 5-3 житлова, 5-4 житлова, загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., сарай літ. «К», сарай літ. «Л», 1/5 частка сараю літ. «І», цистерна №7, 1/5 частка воріт № 1, 1/5 частка хвіртки №2, 1/5 частка огорожі №3; визнати за ОСОБА_2 право власності на 14/100 часток житлового будинку під АДРЕСА_2 у складі: з житлового будинку літ. «А», 4-1 коридор, 4-2 кухня, 4-3 житлова, загальною площею 37,1 кв.м., житловою площею 25,0 кв.м., навіс літ. «З», 1/5 частка сараю літ. «І», 1/5 частка воріт №1, 1/5 частка хвіртки №2, 1/5 частка огорожі №3.
Свої вимоги обґрунтовують тим, що на засіданні правління СВК «Чорноморський» від 17.09.2001 року (протокол № 18 від 17.09.2001 року), членами правління було розглянуто заяву ОСОБА_3 про утримання з її майнового паю вартість квартири, в якій проживає вона та її сім`я та одноголосно було вирішено: продати ОСОБА_3 квартиру в АДРЕСА_1, в якій вона проживає, вартістю 2715 грн., та утримано з суми майнового паю ОСОБА_3 вартість вищевказаної квартири. На тому ж засіданні правління СВК Чорноморський членами правління було розглянуто також заяву ОСОБА_4 про утримання з її майнового паю вартість квартири, в якій проживає ОСОБА_5 та одноголосно було вирішено: продати ОСОБА_4 квартиру в АДРЕСА_2, в якій проживає ОСОБА_5 вартістю 1690 грн. та утримано з суми майнового паю ОСОБА_4 вартість вищевказаної квартири. Надалі, ОСОБА_4 до отримання технічного паспорту, добровільно продала свою частку будинку ОСОБА_2, що підтверджується розпискою від 06.2011 року. Тож, позивачі стверджують, що фактичним набувачем прав на частку будинку АДРЕСА_2 стала ОСОБА_2 Позивачі зазначають, що фактично обслуговують даний будинок в межах своїх часток, сплачують належні комунальні платежі, ведуть спільне господарство. Проте, у зв'язку із тим, що на час передавання їм квартир СВК «Чорноморський» не складав акти прийому-передачі, на даний час СВК «Чорноморський» ліквідовано за рішенням Господарського суду Одеської області, у позивачів виникла проблема щодо переоформлення в державного реєстратора у приватну власність дані квартири.
На підставі вищевказаного позивачі і звернулись до суду за захистом своїх прав.
Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, від її представника до суду надійшла заява, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, розглянувши справу у його відсутність. З проведенням заочного розгляду справи згоден.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, надавши заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, розглянувши справу без її часті.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином , причина неявки суду невідома.
Зі згоди представника позивача, про що свідчить його заява , суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши подану позовну заяву, надавши оцінку зібраним доказам, суд приходить до наступного .
Судом встановлено, що на засіданні правління СВК «Чорноморський» 17.09.2001 року членами правління було розглянуто заяву ОСОБА_3 про утримання з її майнового паю вартість квартири, в якій проживає вона та її сім`я. Вирішили: продати ОСОБА_3 квартиру в будинку по АДРЕСА_1, в якій вона проживає за 2715 грн. та утримати з суми майнового паю ОСОБА_3 вартість вищевказаної квартири, що підтверджується витягом з протоколу №18 від 17.09.2001 року /л.с.4-5/.
У відповідності до квитанції до прибуткового касового ордеру №601 від 19.03.2002 року, ОСОБА_3 сплатила вартість квартири у розмірі 2715 грн /л.с.17/.
Також, з матеріалів справи вбачається, що на тому ж засіданні правління СВК «Чорноморський» 17.09.2001 року членами правління було розглянуто заяву ОСОБА_4 про утримання з суми її майнового паю квартплати і вартість квартири, в якій проживає ОСОБА_5 Вирішили: продати ОСОБА_4 квартиру в будинку по АДРЕСА_1 за 1690 грн. та утримати з суми майнового паю ОСОБА_4 заборгованість по квартплаті, що підтверджується витягом з протоколу №18 від 17.09.2001 року /л.с.29-30/.
На підставі протоколу засідання правління СВК «Чорноморський» №18 від 17.09.2001 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулись до КП «Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації» з метою проведення розрахунку часток житлового будинку, що розташований в АДРЕСА_1.
Так, у відповідності до листа № 297 від 02.03.2016 року КП «Білгород-Дністровське БТІ», частка житлового будинку у складі : з житлового будинку літ. «А», 4-1 коридор, 4-2 кухня, 4-3 житлова, загальною площею 37,1 кв.м., житловою площею 25,0 кв.м. , навіс літ. «З», 1/5 частка сараю літ. «І», 1/5 частка воріт №1, 1/5 частка хвіртки №2, 1/5 частка огорожі №3 становить 14/100 часток; частка житлового будинку у складі: з житлового будинку літ. «А», ІІІ - веранда, 5-1 коридор, 5-2 кухня, 5-3 житлова, 5-4 житлова, загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., сарай літ. «К», сарай літ. «Л», 1/5 частка сараю літ. «І», цистерна №7, 1/5 частка воріт № 1, 1/5 частка хвіртки №2, 1/5 частка огорожі №3 становить 21/100 чаток /л.с.32/.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виготовили технічні паспорти на садибний (індивідуальний) житловий будинок у відповідності до свої часток /л.с.7-13,22-28/.
У відповідності до письмової розписки від 06.09.2011 року, ОСОБА_4 продала належну їй квартиру ОСОБА_2 та зобов'язалась надати згоду на оформлення документів гр. ОСОБА_2 /л.с.20/.
У відповідності до розпорядження Приморської сільської ради №04/03 від 19.02.2016 року, АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1 /л.с.33-34/.
Згідно довідки № 423, виданої 23.08.2016 року Приморською сільською радою, відповідно до погосподарських книг Приморської сільської ради квартира під АДРЕСА_2 числиться за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 /л.с.31/.
У відповідності до довідки № 422, виданої 23.08.2016 року Приморською сільською радою, відповідно до погосподарських книг Приморської сільської ради квартира під АДРЕСА_1 числиться за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 /л.с.16/.
Частиною першої статті 316 ЦК України встановлено, що право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).
Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 р. відповідно до Закону від 17 липня 1997 р. N 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів N 2, N 4, N 7 та N 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.
У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Поняття правочину визначено Цивільним кодексом України.
Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 продала ОСОБА_2 квартиру, що складається з трьох приміщень, площею 35 кв.м., а також присадибної ділянки для ведення хазяйства даної квартири за 1000 доларів США, що підтверджується письмовою розпискою від 06.09.2011 року, наявною в матеріалах справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Частиною 1 ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
У відповідності до ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Таким чином, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Відповідно до частини третьої статті 10 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи вищевикладене, оскільки договір купівлі-продажу житлового будинку, квартири у відповідності до ст.657 ЦК України, в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, та враховуючи недодержання ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в момент укладання правочину вказаних вимог закону, то у сенсі розуміння ст. 220 ЦК України вказаний договір є нікчемним та не несе за собою жодних правових наслідків, в т.ч. щодо набуття права власності позивачкою ОСОБА_2 , а отже позовні вимоги в частині встановлення факту належності частини будинку АДРЕСА_2 у складі : з житлового будинку літ. «А», 4-1 коридор, 4-2 кухня, 4-3 житлова, загальною площею 37,1 кв.м., житловою площею 25,0 кв.м., навіс літ. «З», 1/5 частка сараю літ. «І», 1/5 частка воріт №1, 1/5 частка хвіртки №2, 1/5 частка огорожі №3, що становить 14/100 часток - ОСОБА_2, та визнання за нею права власності на вказане нерухоме майно є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.
Стосовно вимог про встановлення факту належності частини будинку АДРЕСА_1 у складі житлового будинку літ. «А», ІІІ - веранда, 5-1 коридор, 5-2 кухня, 5-3 житлова, 5-4 житлова, загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., сарай літ. «К», сарай літ. «Л», 1/5 частка сараю літ. «І», цистерна №7, 1/5 частка воріт № 1, 1/5 частка хвіртки №2, 1/5 частка огорожі №3, що становить 21/100 часток - ОСОБА_3 та визнання за нею права власності на вказане нерухома майно, суд приходить до наступного.
З матеріалів справи вбачається, що питання продажу квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_3 вирішувалось на засіданні правління СВК «Чорноморський» на підставі її заяви. Продаж вказаної квартири був можливий за умови утримання з суми майнового паю ОСОБА_3 вартості квартири у розмірі 2715 грн., що підтверджується витягом з протоколу №18 засідання правління СВК «Чорноморський» від 17.09.2001 року.
Вказана вартість була повністю сплачена позивачкою ОСОБА_3 у відповідності до квитанції до прибуткового касового ордеру № 601 19.03.2002 року/л.с.17/.
Надалі позивач виготовила технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 та у відповідності до довідки №422 від 23.08.2016 року зареєструвала своє право власності у погосподарській книзі Приморської сільської ради.
Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Підставою такого позову є обставини, що підтверджують наявність у позивача права власності чи іншого права на майно, що може підтверджуватися правовстановлюючими документами або будь -якими іншими доказами приналежність позивачу спірного майна.
Таким чином, приписи вказаної статті регулюють питання захисту наявного права власності.
Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Враховуючи вищевикладене, а саме те, що позивачем здійснені усі заходи щодо набуття права власності у спосіб, що не заборонений законом, незаконність набуття права власності судом не встановлена, та враховуючи те, що на даний час існують перешкоди у оформлені права власності у встановленому законом порядку та державної реєстрації вказаної квартири, іншого способу захистити права позивача ОСОБА_3, окрім як в судовому порядку не вбачається можливим, суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільно задовольнити позовні вимоги в частині встановлення факту належності частини будинку АДРЕСА_1 у складі житлового будинку літ. «А», ІІІ - веранда, 5-1 коридор, 5-2 кухня, 5-3 житлова, 5-4 житлова, загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., сарай літ. «К», сарай літ. «Л», 1/5 частка сараю літ. «І», цистерна №7, 1/5 частка воріт № 1, 1/5 частка хвіртки №2, 1/5 частка огорожі №3, що становить 21/100 часток - ОСОБА_3 та визнати за нею права власності на вказане нерухома майно.
За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_2 до Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту належності майна та визнання права власності на частку житлового будинку підлягають частковому задоволенню, а саме необхідно встановити факт належності частини будинку АДРЕСА_1 у складі житлового будинку літ. «А», ІІІ - веранда, 5-1 коридор, 5-2 кухня, 5-3 житлова, 5-4 житлова, загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., сарай літ. «К», сарай літ. «Л», 1/5 частка сараю літ. «І», цистерна №7, 1/5 частка воріт № 1, 1/5 частка хвіртки №2, 1/5 частка огорожі №3, що становить 21/100 часток - ОСОБА_3, визнати за ОСОБА_3 право власності на 21/100 часток житлового будинку під АДРЕСА_1, у складі житлового будинку літ. «А», ІІІ - веранда, 5-1 коридор, 5-2 кухня, 5-3 житлова, 5-4 житлова, загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., сарай літ. «К», сарай літ. «Л», 1/5 частка сараю літ. «І», цистерна №7, 1/5 частка воріт № 1, 1/5 частка хвіртки №2, 1/5 частка огорожі №3. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Керуючись 15, 220, 316, 328, 657 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10,11, 60, 209, 212-215, 218, 224-229 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_2 до Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту належності майна та визнання права власності на частку житлового будинку - задовольнити частково.
Встановити факт належності частини будинку АДРЕСА_1 у складі житлового будинку літ. «А», ІІІ - веранда, 5-1 коридор, 5-2 кухня, 5-3 житлова, 5-4 житлова, загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., сарай літ. «К», сарай літ. «Л», 1/5 частка сараю літ. «І», цистерна №7, 1/5 частка воріт № 1, 1/5 частка хвіртки №2, 1/5 частка огорожі №3, що становить 21/100 часток - ОСОБА_3.
Визнати за ОСОБА_3 право власності на 21/100 часток житлового будинку під АДРЕСА_1, у складі житлового будинку літ. «А», ІІІ - веранда, 5-1 коридор, 5-2 кухня, 5-3 житлова, 5-4 житлова, загальною площею 49,4 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м., сарай літ. «К», сарай літ. «Л», 1/5 частка сараю літ. «І», цистерна №7, 1/5 частка воріт № 1, 1/5 частка хвіртки №2, 1/5 частка огорожі №3.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.