Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(ЗАОЧНЕ)
21 грудня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 міста Білої Церкви, 3-я особа: Квартирно-експлуатаційний відділ міста Білої Церкви, про визнання недійсним рішення житлової комісії про зняття з квартирного обліку та зобов`язання поновлення на квартирному обліку,-

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що в жовтні 2017 року він отримав витяг з протоколу засідання житлової комісії військової частини А.2167 № 40 від 11.02.2016 року, згідно якого вирішено зняти його з квартирного обліку в зв`язку з тим, що він не пройшов перереєстрації облікових справ, з метою виконання вимог наказу МО України № 737 від 20.11.2011 року зі змінами пункту 2.20, згідно листа КЕВ м. Біла Церква № 151 від 26.01.2016 року, про засідання комісії він не був повідомлений та відповідно не був на ньому присутнім. Рішення комісії вважає незаконним, оскільки він перебуває на квартирному обліку з 29.10.2004 року, звільнився з військової служби у запас у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, на дату звільнення його зі служби діяло Положення про порядок забезпечення жилою площею в ЗС України, затверджене наказом МО України № 20 від 03.02.1995 року, йому було гарантовано право перебувати на квартирному обліку у військовій частині та отримати житло за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України, жодних передбачених законом підстав для зняття його з квартирного обліку у комісії не було. А тому позивач просив суд визнати недійсним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 міста Білої Церкви, яке оформлено протоколом № 40 від 11.02.2016 року про зняття його з квартирного обліку; зобов`язати військову частину в особі житлової комісії поновити його разом з членами сім`ї : ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 міста Білої Церкви.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, причини неявки суду невідомі, заяви щодо розгляду справи без участі представника відповідача до суду не надходило, заперечень на позов не надано, а тому за згодою позивача на підставі ст.ст.280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи.

Представник 3-ї особи - Квартирно-експлуатаційного відділу міста Біла Церква до суду також не з`явився, про час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши позивача, оглянувши матеріали даної справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, по справі встановлено, що за наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 11.10.2005 року № 430 старшого лейтенанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби в запас за пунктом 63 підпункт «г» /у зв`язку зі скороченням штатів/ Положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, прапорщиками /мічманами/ Збройних Сил України, в наказі зазначено, що звільняється у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України із залишенням на квартирному обліку для позачергового одержання житла за рахунок житлового фонду Міністерства оборони України, директива МОУ від 24.01.2004 року № Д-1, що стверджується витягом з наказу /а.с.11/.

За наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 18.10.2005 року № 282 позивача з 16 листопада 2005 року з урахуванням використання чергової відпустки за 2005 рік, виключено зі списків особового складу військової частини, знято зі всіх видів забезпечення і направлено для зарахування на військовий облік до Білоцерківського об`єднаного міського військкомату Київської області, що стверджується копією витягу з цього наказу /а.с.12/.

З матеріалів справи також вбачається, що на засіданні житлової комісії в/ч НОМЕР_2 29.10.2004 було прийнято рішення про зарахування позивача на квартирний облік для отримання житла до загальної черги з 29.10.2004 року, про що свідчить витяг з протоколу засідання житлової комісії № 10 від 29.10.2004 року /а.с.8/.

Рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_2 від 17.10.2005 року поставлено позивача на квартирний облік у позачергову чергу з 18.10.2005 року /звільненого у запас за пунктом 63 «г»/, що слідує з витягу з протоколу засідання комісії № 25 від 17.10.2005 року /а.с.9/.

Згідно рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_2 , яке оформлено протоколом № 44 від 28.08.2012 року /а.с.10/, внесено зміни до складу сім`ї позивача, склад сім`ї 3 особи: позивач ОСОБА_1 , дружина ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_3 2011 р.н.

Згідно копії свідоцтва про шлюб в матеріалах справи /а.с.14/, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстровано 21.06.2008 року, від цього шлюбу вони мають двох дочок: ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей /а.с.15-16/.

Позивач разом з дружиною та дітьми тимчасово зареєстровані по АДРЕСА_1 , що стверджується копією довідки з місця проживання від 09.10.2017 року /а.с.17/.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням житлової комісії в/ч НОМЕР_1 міста Біла Церква від 11.02.2016 року, яке оформлено протоколом № 40 /а.с.7/, позивача знято з квартирного обліку у цій військовій частині з членами сім`ї відповідно до п.2.20 наказу МО України № 737 від 30.11.2011 року зі змінами, згідно листа КЕВ м. Біла Церква № 151 від 26.01.2016 року та телефонограми від 08.02.2016 року, оскільки лейтенант запасу ОСОБА_1 не пройшов перереєстрації облікових справ.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, військовослужбовці забезпечуються жилими приміщеннями державою. Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) та членам їх сімей, які проживають разом з ними, надається жиле приміщення, що має відповідати вимогам статті 50 Житлового кодексу України.

Наказом Міністра Оборони України № 737 від 30.11.2011 року, який зареєстровано в Мінюсті України 10.01.2012 року за № 24/20337, затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, згідно з п.3 якої забезпечення жилими приміщеннями здійснюється шляхом: надання службових жилих приміщень військовослужбовцям; надання для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби жилого приміщення новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, які перебувають на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби.

Згідно п. 1.4 Інструкції військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до 1 січня 2005 року (набрання чинності Законом України від 24 червня 2004 року № 1865-IV Про внесення змін до статті 12 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей), забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку - без врахування вислуги на військовій службі.

Військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, на загальних підставах відповідно до вимог чинного законодавства /п.1.5 Інструкції/.

Відповідно до ст.40 ЖК України громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Так, за ч.1 п.2.16 Інструкції військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання жилого приміщення.

Згідно положень п.2.18 Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення; отримання за рахунок житлових фондів МО України жилого приміщення для постійного проживання; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 1 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу); обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством.

Але на дату звільнення позивача зі служби в жовтні 2005 року діяло Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затверджене наказом МО України № 20 від 03.02.1995 року /втратив чинність 10.11.2006 року/, згідно п.37 якого військовослужбовці, які перебувають на квартирному обліку, при звільненні з військової служби у запас чи відставку за віком, за станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або організаційними заходами у разі неможливості використання на службі залишаються на квартирному обліку до одержання житла у

військовій частині (у випадку її розформування - військових комісаріатах) і КЕЧ районів та користуються правом на позачергове одержання житла.

Якщо такий військовослужбовець обирає для проживання після звільнення з військової служби, з урахуванням існуючого порядку прописки, інший населений пункт, відповідний командир військової частини, за проханням військовослужбовця за 3 роки до звільнення у запас або у відставку за віком, подає до військового комісаріату і

квартирно-експлуатаційної частини району необхідні документи для зарахування військовослужбовця на квартирний облік, на якому він перебуває до одержання житла. На підставі повідомлення КЕЧ району про зарахування такого військовослужбовця до черги на отримання житла у військовому комісаріаті він знімається з квартирного обліку за останнім місцем служби. Він також може скористатися правом отримати житло після звільнення з військової служби від виконавчих комітетів місцевих Рад народних депутатів відповідно до чинного законодавства.

Отже, після звільнення зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України позивач мав право перебувати на квартирному обліку у військовій частині до отримання житла та користуватися правом на позачергове одержання житла.

В рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року за № 1-рп/99 зазначено, зокрема, що за загальновизнаним принципом права закони та інші

нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і

припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до п.29 Постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», яка є чинною, право громадянина перебувати на квартирному обліку за місцем попередньої роботи зберігається у випадку виходу на пенсію.

Як встановлено судом і вказано вище в рішенні, позивача було знято з квартирного обліку відповідно до п. 2.20 наказу МО України № 737 від 30.11.2011 року зі змінами.

Положеннями цього пункту зазначеного наказу передбачено, що у разі отримання службового чи постійного жилого приміщення військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, у п`ятнадцятиденний строк разом із завіреною у встановленому порядку копією ордера надають до житлових комісій військових частин довідки за формами Ф-3, Ф-5, Ф-7. Після надходження зазначених документів житлові комісії військових частин у місячний строк здійснюють перевірку житлових умов цих осіб, а представники житлової комісії уточнюють та, за потреби, коригують облікові списки.

Щороку з 1 жовтня до 30 грудня з метою перереєстрації облікових справ військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, повинні надавати до житлових комісій довідки за формами Ф-3, Ф-5, Ф-7. Житлові комісії військових частин у цей самий строк здійснюють перевірку житлових умов осіб, які перебувають на обліку, а представники житлових комісій уточнюють, а за потреби коригують облікові списки.

Щороку протягом січня КЕВ (КЕЧ) районів спільно з представниками житлових комісій військових частин і гарнізону проводять перереєстрацію військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, які перебувають на обліку, про що складається відповідний акт, який підписується начальником КЕВ (КЕЧ) району, головами житлових комісій військової частини та гарнізону. Після проведення щорічної перереєстрації начальник КЕВ (КЕЧ) району письмово доповідає начальнику гарнізону про підсумки перереєстрації.

Інформацію про результати проведеної перереєстрації КЕВ (КЕЧ) району подають до ТКЕУ, які до 1 лютого подають до ГКЕУ ЗС України довідку про результати щорічної інвентаризації облікових справ військовослужбовців (додаток 13).

Тобто, цим пунктом визначено порядок перереєстрації облікових справ військовослужбовців, але не вказано на те, що це є підставою для зняття військовослужбовця з квартирного обліку.

Такі підстави визначені п.2.18 вищенаведеної Інструкції, затвердженої наказом МОУ № 737 від 30.11.2011 року.

Крім того, у ст.40 ЖК України також передбачено підстави для зняття громадян з квартирного обліку,

Так, громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових

умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави

для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової

компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку;

2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік.

Згідно з п.1.11 вказаної вище Інструкції від 30.11.2011 року усі питання, пов`язані з перебуванням військовослужбовців та осіб, звільнених з військової служби, на квартирному обліку, із забезпеченням їх жилою площею та розміром жилого приміщення, вирішуються за місцем проходження ними служби, перебування на обліку або в судовому порядку.

А як передбачено п.2.4 Інструкції, на облік приймаються військовослужбовці, які потребують поліпшення житлових умов і зареєстровані в цьому населеному пункті, з дня прийняття рішення житловою комісією військової частини, затвердженого командиром цієї військової частини.

Отже, жодних підстав, передбачених нормами діючого законодавства, для зняття позивача з квартирного обліку у житлової комісії військової частини не було,

З врахуванням приписів вищенаведених правових норм, суд вважає за можливе визнати недійсним рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 про зняття позивача з квартирного обліку, оскільки він з членами сім`ї був тимчасово зареєстрований у м. Білій Церкві, житлом для постійного проживання не забезпечений, підстави для зняття його з квартирного обліку, на які послався відповідач, не передбачені чинним законодавством.

А тому для захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати в/ч НОМЕР_1 в особі житлової комісії поновити позивача разом з членами сім`ї на квартирному обліку у цій військовій частині.

За ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту його прав узгоджується з нормами діючого законодавства та встановленими по справі обставинами.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 640 грн.

Керуючись ст.58 Конституції України, рішенням Конституційного Суду України від 09.02.1999 року за № 1-рп/99, ст.ст. 5, 15, 16 ЦК України, ст.40 ЖК України, Наказом Міністра Оборони України № 737 від 30.11.2011 року, який зареєстровано в Мінюсті України 10.01.2012 року за № 24/20337, «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», п.29 Постанови Ради Міністрів УРСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11.12.1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР», ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити.

Визнати недійсним рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , яке оформлено протоколом № 40 від 11.02.2016 року, про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку, зобов`язавши військову частину НОМЕР_1 в особі житлової комісії поновити ОСОБА_1 разом з членами сім`ї: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 міста Білої Церкви у загальній черзі з 29.10.2004 року, у позачерговій черзі з 18.10.2005 року.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 / на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 грн.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути скасоване Білоцерківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано до суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Повний текст рішення суду складено 26.12.2017 року.

Суддя А. М. Дмитренко