Номер провадження: 22-ц/785/4369/17
Номер справи місцевого суду: 520/4818/14-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Колесніков Г. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Колеснікова Г.Я.,

суддів Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря Сідлецької Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом кредитної спілки «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Іванівського районного суду Одеської області від 13 березня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року кредитна спілка «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що 10 вересня 2012 року між кредитною спілкою та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №65-12, за яким позивач надав відповідачу ОСОБА_2 кредит у розмірі 16 500 грн. на строк до 10 вересня 2014 року зі сплатою 42 % річних та 84 % річних для тих місяців, в яких не відбувається погашення кредиту та сплата процентів за користування кредитом.

Для забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 10 вересня 2012 року між кредитною спілкою «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» та ОСОБА_3, ОСОБА_4, укладено договори поруки №48-12, №49-12, які на добровільних засадах взяли на себе зобовязання відповідати як солідарні боржники за зобовязанням ОСОБА_2М.(т.1.а.с.9-10)

У звязку з неналежним виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору кредитна спілка, уточнивши вимоги, просила суд стягнути солідарно з боржника ОСОБА_2, поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заборгованість станом на 14 жовтня 2014 року в загальному розмірі 24 274, 50 грн. з яких :

- заборгованості за тілом кредиту 10 996, 47грн.,

- заборгованості за відсотками 13 278, 50 грн., та судові витрати (т.1.а.с.2-3,49).

Рішення Іванівського районного суду Одеської області від 13 березня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та з ОСОБА_4 на користь кредитної спілки «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» заборгованість за кредитним договором в розмірі 24 274, 50 грн.

Стягнуто з відповідачів в рівних частках на користь кредитної спілки «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» судовий збір по 81,20 грн. з кожного (т.2 а.с.77-82).

Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 29 березня 2017 року виправлена описка у другому абзаці описової частини рішення слова та цифри «09 вересня 2010 року» замінено на «10 вересня 2012 року» (т.2 а.с. 96-97).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (т.2а.с.101-104).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 10 вересня 2012 року між кредитною спілкою «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №65-12. За цим договором ОСОБА_2 отримав кредит в розмірі 16 500 грн. на строк до 10 вересня 2014 року зі сплатою 42 % та 84 % річних для тих місяців, в яких не відбудеться погашення кредиту та сплата процентів за користування кредитом (т.1, а.с. 4-5 ).

На забезпечення виконання зобов'язання 10 вересня 2012 року між кредитною спілкою «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» та ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладено договори поруки №48-12, №49-12, згідно яких ОСОБА_3 і ОСОБА_4 взяли на себе зобов'язання відповідати перед кредитною спілкою за зобов'язаннями ОСОБА_2 у кредитному договорі в разі невиконання або неналежного виконання ним своїх зобов'язань (т.1 а.с. 9-10).

Вирішивши спір, суд першої інстанції встановив, що кредитна спілка свої зобов'язання виконала, а боржник взятих на себе зобов'язань по поверненню кредитних коштів не виконав, внаслідок чого за розрахунками кредитної спілки утворилася заборгованість, що станом на 31 жовтня 2014 року становила 24274, 50 грн., в тому числі :

- заборгованість по тілу кредиту 10996, 47грн.,

- відсотки 13278, 50 грн.,

що підтверджено розрахунком кредитної спілки (т.1, а.с.48-49).

Оскільки всупереч ст. 526 ЦК України відповідач ОСОБА_2 свої зобовязання перед кредитною спілкою за кредитним договором від 10 вересня 2012 року, які забезпечені договорами поруки від 10 вересня 2012 року, що укладені з ОСОБА_3 та ОСОБА_4, не виконав, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про покладення на підставі ст. 554 ЦК України на боржника і поручителів солідарної відповідальності за боргами ОСОБА_2 перед кредитором кредитною спілкою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Щодо розміру заборгованості.

Як вбачається із матеріалів справи, за період з 10.10.2012 року по 31.05.2013 року відповідач боржник за кредитним зобовязанням, щомісячно сплачував 688 грн. у погашення основного боргу тіла кредиту. Всього відповідач сплатив 5504 грн.

Тому заборгованість за тілом кредиту склала 10996 грн. (16500 5504) - т.1, а.с.2зв., 11, 49.

Зазначена сума боргу підлягає стягненню з відповідача та його поручителів у солідарному порядку.

За цей же період відповідач сплачував проценти за користування кредитом у розмірі щомісячно 578 грн., виходячи із процентної ставки - 42% річних. Всього сплачено 5201 грн. 50 коп. (т.1, а.с.2зв., 11, 49).

Таким чином, за зазначений період відповідач сплатив кредитній спілці у погашення основного боргу 5504 грн. та проценти у розмірі 5201 грн. 50 коп.

Що стосується процентів, виходячи із 84% річних, що нарахував позивач за місяці, в яких не здійснювалось погашення кредиту та сплата процентів за користування кредитом, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на наступне.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Принцип договірної свободи означає право укладати договори любого змісту. Однак у той же час очевидно, що ця свобода не може бути безмежною і ототожнюватися з уседозволеністю.

Намір скористатися потребою другої сторони не охоплюється принципом договірної свободи. Тільки узгоджена і справжня воля сторін може бути підставою для виникнення прав і обовязків за договором.

Розглядаючи поняття цивільних прав та обовязків за частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з урахуванням вимог національного закону ст. 627 ЦК України щодо свободи укладення договору, слід зазначити, що отримання процентів у такий спосіб, як 84% річних, що з сумою основного боргу в 10996, 47грн., буде складати 24274, 50 грн., не повинно порушувати суті права на отримання коштів за кредитним договором.

Стягнення річних за користування позикою має бути співмірним (пропорційним) переслідуваній меті.

Реалізація права в такий спосіб повинна мати розумний ступінь пропорційності між використаним засобом та поставленою метою.

Принцип договірної свободи в національному законодавстві не може бути безмежним і ототожнюватися з вседозволеністю.

Намір скористатись потребою другої сторони не охоплюється принципом договірної свободи та порушує саму суть права на отримання коштів за кредитним договором.

Захищаючи права одних осіб, суд не вправі порушувати права інших осіб.

Тому, колегія суддів вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів за користування кредитом проценти у розмірі 6 639 грн. 25 коп.

Таким чином, виходячи з принципу справедливості - процесуального аспекту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає: заборгованість за кредитним договором від 10 вересня 2012 року в загальній сумі 17 635грн. 25 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту - у розмірі 10996 грн. та проценти - 6 639грн. 25.коп., що є реальною, необхідною, помірною, а також розумною сумою стосовно суми основного боргу.

Стосовно доводу в скарзі боржника ОСОБА_2, про те, що кредитною спілкою пропущено строк позовної давності, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

За правилами статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Частина 1 ст.530 ЦК України щодо строку (терміну) виконання зобов'язання містить загальне правило, згідно якому, якщо в зобов'язанні встановлений строк (в понятті - термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей термін.

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається спливом строку виконання ч.5 ст.261 ЦК України .

Таке зобов'язання є зобов'язанням з визначеним строком (терміном) його виконання.

За кредитним договором від 10 вересня 2012 року відповідач ОСОБА_2 зобовязався повернути банку кошти у строк до 10 вересня 2014 року (т. 1, а.с. 4-8). В цей же день - 10 вересня 2012 року, кредитна пілка та ОСОБА_3, ОСОБА_4 уклали договори поруки про солідарну відповідальність за зобовязаннями ОСОБА_2 (т. 1, а.с. 9 10 зворот).

В кредитному договорі від 10 вересня 2012 року, у пункті 1.3. визначений термін користування кредитом до 10 вересня 2014 року включно (т. 1, а.с. 4), тобто встановлена дата його виконання, як це передбачено ст.530 ЦК України. Зобов'язання за цим договором підлягає виконанню у визначену сторонами дату - 10 вересня 2014 року, (т. 1, а.с. 4).

Верховний суд України в своїх правових висновках, які є обовязковими для національних судів, тлумачачи правила про застосування позовної давності, неодноразово зазначав, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання -частина пята статті 261 ЦК України (постанови від 9 листопада 2016 року у справі № 6-2251цс16, від 02 грудня 2016 року у справі№ 6-1707цс15, від 29 березня 2017 р. у справі № 6-1996цс16).

Відповідач перестав виконувати зобовязання за кредитним договором від 10.09.2012 року, сплативши останній платіж 31.05.2013 року (т.1, а.с. 2 зв., 11, 49). Кредитна спілка 11.12.2013 р. предявила вимогу до відповідача ОСОБА_2 та його поручителям ОСОБА_3, ОСОБА_4, які у своїх запереченнях на позовну заяву підтвердили факт отримання вимоги 11.12.2013 року (т.1, а.с. 62).

Тому позивач вправі був пред'явити позов, пов'язаний з порушенням зобов'язання відповідачем ОСОБА_2, в межах 3-х річного строку загальної позовної давності (ч.1 ст. 257 ЦК України), а до поручителів ОСОБА_3, ОСОБА_4 - в межах строку спеціальної позовної давності 6-ти місяців (ч.4 ст. 559 ЦК України), з моменту отримання відповідачами вимоги кредитної спілки, а саме: 11.12.2013 року.

З цих підстав колегія суддів не приймає до уваги доводи ОСОБА_2 про пропуск строку позовної давності та відмову у позові до всіх відповідачів, у тому числі до нього, за її спливом.

Не приймаються до уваги доводи у скарзі відповідача ОСОБА_2 про те, що підписи від його імені у кредитному договорі від 10.09.2012 р., в графіку розрахунків від 10.09.2012 р., видатково-касового ордеру від 10.09.2012 р. вчинені не ним.

Як вбачається з висновку судово-почеркознавчої експертизи від 14.12.2016 р. підписи на всіх цих документах виконані самим ОСОБА_2 (т. 2 а.с. 31-39).

Висновок експерта досліджений судом першої інстанції та йому відповідно до ст. 57 ЦПК України.

Інші правові доводи у скарзі не містяться.

Керуючись ст. ст.303, 304, п.3 ч.1 ст.307, п.п.3, 4 ч. 1 ст.309, ст.ст. 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Іванівського районного суду Одеської області від 13 березня 2017 рокузмінити.

Позов кредитної спілки «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованостізадовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» заборгованість за кредитним договором від 10 вересня 2014 року в загальній сумі 17 635 (сімнадцять тисяч шістсот тридцять пять) грн. 25 коп., з яких заборгованість за тілом кредиту - у розмірі 10996 (десять тисяч девятсот девяносто шість) грн. та проценти - 6 639 (шість тисяч шістсот тридцять девять) грн. 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь Кредитної спілки «Авіаційних робітників Міністерства оборони України» судовий збір у розмірі 58 (пятдесят вісім) грн. 78 коп. з кожного.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий /підпис/ Судді : /підписи/

З оригіналом згідно,

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_5