Номер провадження: 22-ц/785/3296/17
Головуючий у першій інстанції Целух А. П.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - судді Дрішлюка А.І., суддів Черевка П.М., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Бахірко А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 січня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИЛА:

07 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування (а.с. 2-6).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24 січня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до МТСБУ було вирішено задовольнити. А саме, стягнути з МТСБУ на користь ОСОБА_2: суму страхового відшкодування у розмірі 33072,00 грн.; суму пені за період з 14.07.2016 року по 24.01.2017 рік у розмірі 5199,00 грн; суму збитків з урахуванням встановленого індексу інфляції за період з 14.07.2016 року по 24.01.2017 рік у розмірі 2371,41 грн; суму трьох відсотків річних за користування грошовими коштами за період з 14.07.2016 року по 24.01.2017 рік у розмірі 530,06 грн. У загальному розмірі 41172,47 грн, а також витрати на оплату судового збору в сумі 551,21 грн та витрати на оплату правової допомоги у розмірі 1900 грн, у загальному розмірі 2451,20 грн (а.с. 50-54).

Не погоджуючись з вказаним рішенням 17 лютого 2017 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулися до суду з апеляційною скаргою. Зокрема апелянт вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції неповно з'ясовані та не доведені обставини, що мають значення для справи, рішення винесене з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та вважає оскаржуване рішення необґрунтованим та незаконним. Серед іншого апелянт зазначає, що в зв'язку з відсутністю в МТСБУ достовірних даних щодо наявності інших осіб, визначених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», які мають право на відшкодування моральної шкоди в зв'язку з загибеллю ОСОБА_3 (дружина, батьки (усиновлювачі), діти (усиновителі)), та з метою попередження у майбутньому позовів до МТСБУ не можливо прийняти рішення про здійснення виплати до отримання таких даних. Тому апелянт просить скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 січня 2017 року та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до МТСБУ (а.с. 57-61).

Справа перебувала в проваджені колегії суддів апеляційного суду Одеської області у складі головуючого судді Артеменко І.А., суддів Громік Р.Д., Черевко П.М. У зв'язку з обранням Артеменко І.А. членом Вищої ради Юстиції XIV позачерговим з'їздом суддів України від 15.03.2017 року, на підставі розпорядження апеляційного суду Одеської області № 2305 від 21.03.2017 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу, в порядку ст. 11-1 ЦПК, було передано колегії суддів у складі головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Гірняк Л.А., Таварткіладзе О.М. (а.с. 81-82).

24 травня 2017 року ухвалою колегії суддів за заявою представника ОСОБА_2 було витребувано в ГУНП в Одеській області інформацію щодо стану та результатів розслідування ДТП, що сталося 28.02.2016 р. в м. Одесі на вул. Щорса, буд. 95 за кримінальним провадженням № 00000132 у вигляді інформаційної довідки та засвідчених копій процесуальних документів на її підтвердження щодо відповідних даних (а.с. 101-102). Копія вказаної ухвали неодноразово надсилалася до ГУНП в Одеській області. Відповідно до листа Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у м. Одесі № 10717/41/13/02-2017 копія ухвали про витребування доказів була направлена за належністю до відділу розслідування злочинів в сфері транспорту слідчого управління ГУНП в Одеській області, оскільки кримінальне провадження, з приводу якого власне і надсилалася відповідна ухвала, знаходиться на розгляді в даному підрозділі (а.с. 115). Станом на 14 грудня 2017 року ухвала колегії суддів Апеляційного суду Одеської області від 24 травня 2017 року виконана не була. Разом з тим, під час апеляційного провадження було встановлено, що в Малиновському районному суді м. Одеси (суддя Поліщук І.О.) знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_5 (яка проживала разом з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6) до МТБСУ про стягнення страхового відшкодування (а.с. 123, 134-135).

Представник апелянта апеляційну скаргу підтримував, проте подав заяву про слухання справи за його відсутності. Сторона позивача в судове засідання неодноразово не з'явилася, про час та місце судових засідань повідомлялась належним чином. Згідно з ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення представника сторін в судових засіданнях, які відбувалися в процесі розгляду апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що МТСБУ допустили прострочення грошового зобов'язання, а тому бездіяльність відповідача призвела до порушення зобов'язань, і з 14 липня 2016 року відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язань, а тому є підстави для застосування встановленої законом відповідальності, а саме: сплати пені, сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та сплати трьох відсотків річних від простроченої суми; вимоги ОСОБА_2 є обґрунтованими та доведеними, а тому суд першої інстанції вирішив задовольнити позов.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити таке.

Як вбачається з матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_1 по вул. Щорса в м. Одесі, невстановленим транспортним засобом було скоєно ДТП, в результаті якого водій невстановленого ТЗ скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_6. Після зіткнення транспортний засіб винуватця зник з місця ДТП і до теперішнього часу знаходиться у розшуку. ОСОБА_6 з місця ДТП забрала карета швидкої медичної допомоги, в якій, не доїжджаючи до лікарні ОСОБА_6 від отриманих в результаті ДТП тілесних ушкоджень помер, що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 14 березня 2016 року та лікарським свідоцтвом про смерть № 666 від 29 лютого 2016 року (а.с. 11, 12).

05 квітня 2016 року ОСОБА_2 (яка є донькою ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про шлюб щодо зміни прізвища (а.с. 9,10) звернулася до МТСБУ з заявою про страхове відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю фізичної особи в результаті ДТП ІНФОРМАЦІЯ_1 за участю ОСОБА_6, який помер в кареті швидкої допомоги, а також з заявою про відшкодування витрат на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника за померлого (а.с. 14, 15).

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

В ч. 1 ст. 23 Закону вказується, що шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов'язана із смертю потерпілого.

Частиною 1 статті 27 Закону встановлено, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок ДТП настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

В ч. 2 ст. 27 Закону зазначається, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Так, позивач в рамках даної справи керуючись положенням діючого законодавства звернувся до страховика - МТСБУ за стягненням відповідної суми страхового відшкодування.

Разом з тим, в процесі розгляду справи представником МТСБУ було повідомлено, що в Малиновському районному суді м. Одеси (суддя Поліщук І.О.) знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_5 (яка проживала разом з померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6) до МТБСУ про стягнення страхового відшкодування, на підтвердження чого надав копію ухвали Малиновського районного суду м. Одеси від 03 травня 2017 року про відкриття провадження в зазначеній цивільній справі за №521/6659/17 (а.с. 123, 134-135).

Отже, з врахуванням наведеного, є всі підстави вважати, що суд першої інстанції в процесі розгляду справи не вирішив питання про склад осіб, які братимуть участь у справі, а сторонами, в свою чергу, не було порушено питання про притягнення судом до участі у справі всіх осіб, які з точки з зору вищевказаного закону мають право на частину компенсації.

Стаття 30 ЦПК України передбачає, що сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Як роз'яснив пленум Верховного суду України в своїй постанові № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12 червня 2009 року, а саме п. 2 готуючи справу до розгляду, суд повинен визначити: обставини, які мають значення для справи, та факти, що підлягають встановленню і покладені в основу вимог і заперечень; характер спірних правовідносин і зміст правової вимоги; матеріальний закон, який регулює спірні правовідносини; вирішити питання про склад осіб, які братимуть участь у справі; з'ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів; визначити коло доказів відповідно до характеру спірних правовідносин і роз'яснити, якій із сторін слід довести певні обставини; вжити заходів для забезпечення явки в судове засідання, а також сприяти врегулюванню спору до судового розгляду. В п. 10 вказаної постанови роз'яснюється, що вирішуючи питання про склад осіб, які братимуть участь у справі (стаття 26 ЦПК), суд повинен виходити з характеру спірних правовідносин, визначеної ним норми матеріального права, яка підлягає застосуванню, та з матеріально-правового інтересу у вирішенні справи. Суд має також вирішити питання про участь інших учасників процесу, які сприятимуть здійсненню правосуддя (стаття 47 ЦПК) . Якщо позов пред'явлений не всіма особами, яким належить таке право, суд не вправі залучати таких осіб до участі у справі як співпозивачів, оскільки згідно з принципом диспозитивності особа, якій належить право вимоги, розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть бути залучені до участі в справі також за клопотанням сторін, інших осіб, які беруть участь у справі. Якщо суд при прийнятті позовної заяви, здійсненні провадження у справі до судового розгляду або під час судового розгляду справи встановить, що судове рішення може вплинути на права і обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Таким чином, суд першої інстанції в порушення норм діючого цивільного процесуального законодавства не вжив всіх можливих процесуальних дій для правильного вирішення справи по суті, та не залучив до участі в справі всіх осіб, які є учасниками правовідносин, які склалися в даній справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

В контексті встановлених обставин справи, враховуючи, що суд апеляційної інстанції не має повноважень згідно з ЦПК України для залучення до участі у справі на стадії апеляційного провадження осіб, які не брали участі у справі в суді першої інстанції, колегія суддів скасовує рішення суду першої інстанції та відмовляє в задоволенні позову, що не позбавляє ОСОБА_2 права звернутися з відповідним позовом до суду першої інстанції, залучивши до участі у справі всіх осіб, на права яких може вплинути судове рішення, ухвалене за результатами розгляду справи по суті. Фактично за наявності вищевказаного провадження в Малиновському районному суді м. Одеси, позивач має право звернутись з заявою в якості третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору або повідомити письмово суд першої інстанції про відсутність будь-яких претензій до відповідача по справі.

Оскільки доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження, то на підставі п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 січня 2017 року необхідно скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 січня 2017 року - задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 січня 2017 року - скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення страхового відшкодування - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.І. Дрішлюк

П.М. Черевко

М.М. Драгомерецький

14.12.2017 року м. Одеса