Провадження № 2/219/1008/2017
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2017 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі:
судді Павленко О.М.,
при секретарі Брагіній М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмут Донецької області цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави, -
в с т а н о в и в:
Представник позивача ПАТ «Ідея Банк» - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву (вх. № кп-2129 від 27.06.2017 року), згідно якої просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності відповідача.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
За умовами п.п.1,2 §1 цього договору Банк надає Позичальнику кредит в сумі 231 019 грн. 70 коп. на строк 84 місяців для: а) фінансування купівлі Позичальником транспортного засобу марки PEUGEOT, моделі 3008 PREMIUM, 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, у сумі 224 290 грн.; в) фінансування страхового платежу за страхування життя Позичальника в сумі 6 729 грн. 70 коп. За користування кредитом позичальник сплачує проценти річні в розмірі, що визначається як змінна частина ставки збільшена на 0,37% (ОСОБА_3). Станом на день укладення Договору змінна частина ставки становить 15,53%, що разом з Маржою ОСОБА_3 разом складає 15,90% (п.1 §2 Договору).
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно §3 Договору забезпечення виконання зобовязань за даним договором є: застава транспортного засобу, вказаного в п.2 §1 Договору, згідно з договором застави ТЗ, який укладається сторонами. Крім того, позичальник несе відповідальність за даним договором всім своїм майном.
За умовами статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином, в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Частиною першою статті 1048, частиною другою статті 1054 та частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України визначені наслідки порушення відповідачем зобов'язання щодо неповернення чергової частини суми кредиту і ними є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту та одержання від позичальника процентів від суми позики.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного Кодексу України.
У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.
У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, кредитор протягом всього часу - до закінчення строку виконання останнього зобов'язання вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом, щомісячні платежі (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів (правова позиція Верховного суду України № 6-116 цс 13 від 06.11.2013 року).
Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі відповідно до умов кредитного договору, що підтверджується меморіальним ордером.
Відповідач ОСОБА_1 не виконує зобов'язання за кредитним договором у встановлені строки, в зв'язку з чим станом на 21.12.2016 року відповідно до довідки-розрахунку заборгованості (арк.с.32) виникла заборгованість у розмірі 125 475 грн. 33 коп., яка складається з: 101 585 грн. 39 коп. - основний борг; 7 914 грн. 82 коп. - прострочений борг; 15 328 грн. 44 коп. - прострочені проценти; 646 грн. 68 коп. - строкові проценти.
Крім того, суду не надано достовірних доказів того, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором проведений невірно, є недостовірним або хибним, та не зазначено про існування таких доказів. Крім того, суду не надано та не зазначено про існування достовірних доказів того, що відповідач звертався до позивача щодо проведення перерахунку суми заборгованості або з претензіями щодо невиконання ним зобовязань.
Згідно з ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про заставу» та ст. 572 ЦК України, застава є способом забезпечення зобов'язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Відповідно до ст. 589 ЦК України та ст. 20 Закону України «Про заставу», в разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
Згідно з ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.
Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.
В матеріалах справи міститься Витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 35145388 (серія УТ № 397931), з якого вбачається, що 5.03.2012 року Львівською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано приватне обтяження за заявою ПАТ «Ідея Банк» на підставі договору застави транспортного засобу від 10.02.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за № 839 та посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 (арк.с.15-16). Як вбачається із даного витягу об'єктом обтяження визначено автомобіль легковий, PEUGEOT 3008 PREMIUM, номер обєкта: VF30U9HR8BS277173, номер державної реєстрації АН1827НР, легковий універсал, колір червоний, САК 178787, 2011 року, боржник ОСОБА_1, строк виконання зобовязання: 10.011.2018 року, термін дії: 5.03.2017 року, звернення стягнення не зареєстровано.
28.04.2017 року на адресу суду за запитом надійшов лист з Регіонального сервісного центру в Донецькій області Міністерства внутрішній справ (вих. № 31/5-1707 від 28.04.2017 року), згідно якого станом на 21.04.2017 року транспортний засіб PEUGEOT 3008 PREMIUM, номер кузова НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_1, колір червоний, 2011 року випуску, зареєстрований за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, паспорт серії ВЕ 392537, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, адреса: Донецька область, м. Єнакієве, вул. Комуністична, 25/23 (арк.с.53-54).
За змістом ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.
Обтяжувач набуває права вимагати виконання забезпеченої обтяженням вимоги незалежно від настання строку виконання в разі, якщо порушено провадження у справі про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.
Відповідно до договору застави звернення стягнення на предмет застави за вибором заставодержателя може здійснюватися шляхом продажу предмета застави із укладанням договору купівлі-продажу з іншою особою.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.
Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.
Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Розглядаючи позовні вимоги про надання повноважень проводити всі необхідні дії у відповідних структурних підрозділах Національної поліції України, структурних підрозділах МВС України, уповноважених здійснювати дії з державної реєстрації, перереєстрації та зняття з обліку транспортних засобів та всіх інших державних та недержавних органах/установах (отримувати дублікати документів на транспортний засіб, отримувати/виготовляти ключі/їх дублікати, отримувати відомості про транспортний засіб/особу-власника, які повязані з продажем автомобіля тощо) суд виходить з наступного. При набранні чинності рішенням суду про звернення стягнення на заставне майно позивач отримує на підставі цього рішення всі повноваження щодо розпорядження автомобілем. В тому числі, позивач отримує на підставі рішення суду повноваження здійснювати дії щодо проведення всіх необхідний дій у відповідних структурних підрозділах Національної поліції України, структурних підрозділах МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах. Такі повноваження випливатимуть з самого рішення і є порядком його виконання. Тому такі позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Разом з тим, суд вважає, що не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо вилучення у відповідача транспортного засобу з огляду на наступне.
За змістом ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Порядок реалізації предмета застави визначений ЦК України та Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».
Так, порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника визначені ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень.
Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про вилучення у відповідача предмета застави та передачу його банку, суд відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України, дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, виходив із того, що звернення стягнення на предмет застави є самостійним способом виконання рішення, а його вилучення у боржника, передача на зберігання (в управління) та реалізація в процесі примусового виконання рішення відноситься до компетенції виконавця, який діє в межах своїх повноважень, що визначені Законом України «Про виконавче провадження».
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, в звязку з чим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача ПАТ «Ідея Банк» понесені судові витрати (судовий збір) в розмірі 1 882 грн. 13 коп. (а.с.1).
Крім того, відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належать, зокрема, витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.
Згідно рахунку № 7975 від 8.06.2017 року ПАТ «Ідея Банк» за розміщення оголошення про виклик до суду відповідача ОСОБА_1 в газеті ДП «Редакція газети «Урядовий кур'єр» сплатив 420,00 грн. (а.с.66).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 525, 526, 546, 550, 572, 575, 589, 590, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 3, 19, 20 Закону України «Про заставу», ст. ст. 23-25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст.ст. 8, 10, 11, 88, 208, 212, 214, 215, 224-229 ЦПК України, суд
позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» задовольнити частково.
В задоволенні інших позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Донецької області протягом 10-ти днів з моменту отримання копії цього рішення.

Суддя -

ОСОБА_5