Справа № 304/1294/17
Провадження № 2/304/490/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2017 рокум. Перечин
Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Шешені М. О.,
при секретарі - Гарайдич Р.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків і моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків і моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 15 листопада 2016 року близько 14 год. 20хв. ОСОБА_2 у м.Перечин по вул.Ужанській Закарпатської області, керуючи автомобілем марки «Вольнсваген Поло », д/н SV 287 АL, під час зміни напрямку руху не переконавшись, що це буде безпечно допустив зіткнення з автомобілем марки «Хюндай купе», д/н НОМЕР_1, під керуванням позивача, в результаті чого дані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вказане підтверджується постановою Перечинського районного суду від 20 березня 2017 року, яка набрала законної сили. Разом з цим, відповідно до звіту №8 про оцінку автомобіля «Хюндай купе», д/н НОМЕР_1 проведеним товариством з обмеженою відповідальністю Українським експертним центром «Експерт-Сервіс Авто», ринкова вартість після дорожньо-транспортної пригоди автомобіля визначена за порівняльним та витратним підходом станом на дату такої пригоди складає 118 302 грн. Також, згідно виконаних досліджень та рекомендацій, викладених в ОСОБА_3, складено висновок, згідно якого вартість матеріального збитку, завданого власнику вищезазначеного автомобіля, в результаті його пошкодження при ДТП станом на 15 листопада 2016 року складає 279 490 грн. Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило регламентну виплату, розмір якої розраховано відповідно до наявних документів у межах страхової суми і позивачу була виплачена максимальна страхова сума в розмірі 100 000 грн. Крім цього, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди спричиненої відповідачем, позивачу ОСОБА_1 заподіяно також і моральну шкоду, яку останній оцінює в розмірі 30 000 грн., при цьому мотивуючи тим, що пошкодження його автомобіля стало причиною його моральних переживань та страждань, призвело до негативних вимушених змін в його житті. Тому позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь збитки в розмірі 179 490 грн. та моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.
Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 у судове засідання не зявилися, однак останній подав заяву, у якій просить розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, при цьому проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання також не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, а тому справа розглядається за його відсутності, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Так, у судовому засіданні встановлено, що постановою Перечинського районного суду Закарпатської області від 20 березня 2017 року, яка набрала законної сили 31 березня 2017 року, відповідача ОСОБА_2 визнанно виним у тому, що він 15 листопада 2016 року близько 14 год. 20хв. у м.Перечин по вул.Ужанській Закарпатської області, керуючи автомобілем марки «Вольнсваген Поло», д/н SV 287 АL, під час зміни напрямку руху не переконавшись, що це буде безпечно допустив зіткнення з автомобілем марки «Хюндай купе», д/н НОМЕР_1, який належить позивачу ОСОБА_1, в результаті чого дані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Також встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику «Хюндай купе», д/н НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при дорожньо-транспортній пригоді станом на 15 листопада 2016 року складає 279 490 грн., про що свідчить звіт №8 про оцінку автомобіля марки «Хюндай купе», номерний знак НОМЕР_1.
Разом з цим встановлено, що Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило регламентну виплату, розмір якої розраховано відповідно до наявних документів у межах страхової суми і позивачу ОСОБА_1 була виплачена максимальна страхова сума в розмірі 100 000 грн.
Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1 та п.8 ч.2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Згідно ч.1,п.2 ч.2,ч.3 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;
Згідно ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до розяснень,які містяться у п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» за №4 від 01.03.2014 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Отже, враховуючи вищевикладене та те, що право особи на відшкодування заподіяної шкоди за рахунок особи з вини якої її завдано є безумовним й може бути обмежено лише у випадках прямо передбачених законом, а також те, що на підставі зібраних по справі доказів установлено, що автомобіль, який належить позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності було пошкоджено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася з вини ОСОБА_2, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальні збитки в розмірі 179 490 грн. 00 коп.
Що стосується заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди, то суд приходить до наступного.
Так, згідно п.9 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Відповідно до ч.1, п.3 ч.2,ч.3 та ч.4 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає в душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Відповідно до розяснень, які містяться у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за №4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Тому, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивач ОСОБА_1 внаслідок пошкодження його майна відповідачем ОСОБА_2 зазнав моральних страждань, а тому суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути і моральну шкоду в розмірі 30 000 грн. 00 коп.
Судовий збір підлягає стягненню з відповідача, що відповідає положенням ст.141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.15,16,22, 23, 1166, 1167, 1187,1188, 1192 ЦК України, ст.ст.13, 81, 141, 223, 259, 260, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків і моральної шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збитки у розмірі 179 490 (сто сімдесят девять тисяч чотириста девяносто) грн. 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в розмірі 2094 (дві тисячі девяносто чотири) грн. 90 коп., як судовий збір.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до апеляційного суду Закарпатської області шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК в редакції від 3 жовтня 2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Головуючий: ОСОБА_3