Провадження № 2/752/4193/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

18.12.2017 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі головуючого по справі судді - Шкірай М.І

за участю секретаря - Кравченко В.А.

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання права власності та зняття арешту, суд -

Встановив

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на 39/100 частин квартири АДРЕСА_1, що складаються з житлової кімнати загальною площею - 33,20 кв.м., житловою площею - 23,40 кв.м. та зняти арешт із зазначеного нерухомого майна.

В обґрунтування позову вказав, що 28.11.2002 року між ним та ОСОБА_3, яка діяла від свого імені та від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, було укладено Договір купівлі-продажу, згідно умов якого позивач придбав 39/100 частин квартири АДРЕСА_1.

39/100 частин вищевказаної квартири складаються з однієї житлової кімнати загальною площею - 33,20 кв.м., житловою площею - 23,40 кв.м. Квартира в цілому складається з трьох житлових кімнат загальною площею 84,30 кв.м., житловою площею - 59,00 кв.м.

Разом з тим, у березні 2017 року з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, позивачем було з'ясовано, що право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_5

Крім того, постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження Серія АК № 202037 від 30.06.2006 року, на вищевказане нерухоме майна накладено арешт.

Вказаний арешт у межах виконавчого провадження накладено на майно ОСОБА_2, що не має жодного відношення до позивача.

Зазначає, що внаслідок викладеного, він позбавлений можливості вільно розпоряджатися та користуватися належним на праві власності майном.

Ухвалою суду від 18.10.2017 року справу призначено до судового розгляду на 18.12.2017 року.

У судове засідання представник позивача ОСОБА_6 не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, про дату і час судового розгляду була повідомлена за місцем зареєстрованого проживання, відзиву не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у її відсутності не надала.

Третя особа Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві у судове засідання свого представника не направив.

За вказаних обставин, суд приходить до висновку про наявність визначених ЦПК України підстав для розгляду справи на підставі наявних у ній доказів, тобто постановлення заочного рішення (ч. 4 ст. 223 ЦПК України)

Дослідивши докази наявні у матеріалах справи, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, ОСОБА_1 є власником 39/100 частин квартири АДРЕСА_1, що складаються з житлової кімнати загальною площею - 33,20 кв.м., житловою площею - 23,40 кв.м., що підтверджується наданим судом Договором купівлі продажу від 28.11.2002 року, посвідченим державним нотаріусом Другої київської державної нотаріальної контори Кунгуровою О.С., зареєстрованим в реєстрі за № 8-9221, та реєстраційним написом на правовстановлюючому документів за реєстровим № 2665 від 02.12.2002 року (а.с. 9-10).

Згідно п. 3 вищевказаного Договору, 39/100 частин складаються з однієї житлової кімнати загальною площею - 33,20 кв.м., житловою площею - 23,40 кв.м. Квартира в цілому складається з трьох житлових кімнат загальною площею 84,30 кв.м., житловою площею - 59,00 кв.м.

Як встановлено судом зі змісту позовної заяви та підтверджується інформаційною довідкою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна № 83260265 від 23.03.2017 року, до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна внесено відомості про арешт нерухомого майна:

-об'єкт обтяження: квартира за адресою: АДРЕСА_1,

-реєстраційний номер обтяження: 3416256,

-зареєстровано: 05.07.2006 року 10:46:26 за № 3416256 реєстратором: Сімнадцята київська державна нотаріальна контора, 03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9,

-підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія АК № 202037, 30.06.2006, Державна виконавча служба Голосіївського району м. Києва,

-власник: ОСОБА_2 (а.с. 17).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до змісту ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як встановлено судом, попри наявність документів, які засвідчують право власності ОСОБА_1 на 39/100 частин квартири АДРЕСА_1, згідно відомостей наявних у Реєстрі прав власності на нерухоме майно власником квартир за адресою: АДРЕСА_1, значиться ОСОБА_2.

Вищевказане, на думку суду, дає достатні підстави вважати, що право власності позивача на 39/100 частин квартири АДРЕСА_1 не визнається третіми особами, з огляду на, що позовні вимоги в частині визнання за позивачем право власності на 39/100 частин квартири АДРЕСА_1, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За таких обставин, враховуючи, що наданими позивачем ОСОБА_1 доказами доведено, що 39/100 частин квартири АДРЕСА_1, належать йому, а не боржникові ОСОБА_2, а також те, що арешт майна заважає можливості реалізації позивачем своїх прав щодо володіння, користування та розпоряджання майном, водночас вказаний арешт у позасудовому порядку не скасовано, незважаючи на звернення представника позивача до Головного територіального управління юстиції у м. Києві Управління державної виконавчої служби, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зняття арешту з належного позивачу нерухомого майна також підлягають задоволенню.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 1280 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 12-13, 46-47, 76-81, 211, 229, 235, 258-259, 264-265 ЦПК України, суд,

Вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання права власності та зняття арешту - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 39/100 (тридцять дев'ять сотих) частин квартири АДРЕСА_1, що складаються з житлової кімнати загальною площею - 33,20 кв.м., житловою площею - 23,40 кв.м.

Зняти арешт з належних ОСОБА_1 39/100 (тридцять дев'ять сотих) частин квартири АДРЕСА_1, реєстраційний номер обтяження: 3416256, зареєстровано: 05.07.2006 року 10:46:26 за № 3416256, реєстратор: Сімнадцята київська державна нотаріальна контора, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія АК № 202037, 30.06.2006, Державна виконавча служба Голосіївського району м. Києва, власник: ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1280 (тисячу двісті вісімдесят) гривень 00 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Голосіївського районного суду м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя