АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7104/17 Справа № 205/5483/17 Головуючий у 1 й інстанції - Басова Н.В. Доповідач - Каратаєва Л.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М.,

за участю секретаря - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Україна» про визнання договору недійсним та зобов'язання повернути грошові кошти, -

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2017 року позовну заяву ОСОБА_4 до ТОВ «Єврокар Україна» про визнання договору недійсним та зобов'язання повернути грошові кошти - надіслано позивачу для подання позову до належного суду (а.с. 22).

Не погодившись з ухвалою, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції, для вирішення питання про відкриття провадження (а.с.25-26).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та змісту скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції посилався на те, що вона непідсудна Ленінськогму районному суду м. Дніпропетровська, але з таким висновком суду погодитися не можна, оскільки він не відповідає вимогам процесуального права.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що ОСОБА_4 23 серпня 2017 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ТОВ «Єврокар Україна» про визнання договору фінансового лізингу недійсним та зобов'язання повернути грошові кошти.

Згідно Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» від 12.07.2001 року № 2646-Ш (з послідуючими змінами та доповненнями) до фінансових послуг відноситься фінансовий лізинг, а лізингові компанії відносяться до фінансових установ, що не прийняв до уваги суд першої інстанції постановляючи ухвалу від 28.08.2017, як і не прийняв до уваги роз'яснення Верховного Суду України, які викладені в п. 2 постанови Пленуму «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» № 5 від 12.04.1996 року (з послідуючими змінами та доповненнями), про те, що до відносин, які регулюються і Законом України «Про захист прав споживачів», відносяться відносини, які виникають зокрема і з договорів про надання фінансових послуг. Крім того, в п. 5 зазначеної постанови Пленуму, Верховний Суд України роз'яснив, що відповідно до ст. 24 Закону України «Про захист прав споживачів», - споживачі за власним вибором звертаються до суду за місцем свого проживання, або за місцем знаходження відповідача, або за місцем заподіяння шкоди, або за місцем виконання договору і жоден із цих судів не вправі відмовити у прийнятті позовної заяви або передати її до іншого суду з мотивів непідсудності.

Стаття 110 ЦПК України передбачає підсудність справ за вибором позивача.

Як було вище зазначено, що підтверджується матеріалами позовної заяви, ОСОБА_4 звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про визнання недійсним договору фінансового лізингу та повернення коштів - за місцем свого проживання, оскільки він зареєстрований АДРЕСА_1, що згідно адміністративно- територіального поділу, відноситься до Новокодацького району (до 2015 року - Ленінський) .

Згідно ч. 5 ст. 110 ЦПК України - позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Отже, у суду першої інстанції не було жодних правових підстав для постановлення ухвали про повернення позову ОСОБА_4 за непідсудністю.

За таких обставин, ухвала суду від 28 серпня 2017 року не може залишатись в силі і підлягає скасуванню з направленням матеріалів позовної заяви до суду першої інстанції

Керуючись ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2017 року - скасувати, матеріали позовної заяви повернути до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді