Справа № 761/604/17
Провадження № 2/761/3146/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Калініченко Є.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Експертиментально - промислова технологія вибухових робіт», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по виплаті дивідендів; трьох відсотків річних; інфляційних втрат,

в с т а н о в и в:

В грудні 2016р. позивач ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом (а.с. 1-3) до відповідача ПрАТ «Експертиментально - промислова технологія вибухових робіт», в якому просив суд, з урахуванням поданих заяв про збільшення позову (а.с. 85-87, 113-116): стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по виплаті дивідендів за січень - жовтень 2012р. у розмірі 187500,0 грн.; 3,0 % річних - 21467,0 грн.; інфляційні втрати у розмірі 209498,63 грн., судові витрати покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що у період з 23 жовтня 1997р. по 01 листопада 2012р. він був акціонером відповідача, а 01 листопада 2012р. ним були відчужені належні йому акції відповідача у загальній кількості 9 шт. у бездокументарній формі, на користь інших акціонерів ПрАТ «Експертиментально - промислова технологія вибухових робіт». Додатково позивач вказав на обіцянку голови правління відповідача ОСОБА_5 виплатити дивіденди за січень-жовтень 2012р. на користь позивача. На підставі вказаного позивач вважає, що має право на отримання дивідендів за відповідний період 2012р. (січень-жовтень). Оскільки в досудовому порядку, відповідачем не було йому сплачені належні дивіденди, він вимушений був звернутись до суду з вказаним позовом.

Судом до участі у справі, в якості третіх осіб, були залучені ОСОБА_2, ОСОБА_3

В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав, зазначених в позові, з урахуванням поданих заяв про збільшення позову, просила суд позов задовольнити зазначаючи, що оскільки має місце несвоєчасне виконання зобов'язань з боку відповідача, то позивач має право на стягнення на його користь інфляційних втрат та трьох відсотків річних.

Представники відповідача проти позову заперечили, зазначаючи, що заявлені позовні вимоги є необґрунтовані та безпідставні, за відповідними договором дарування №2103 і договором дарування №2106 позивачем відчужено всі належні йому прості іменні акції відповідача у бездокументарній формі у загальній кількості 9 шт. на користь третіх осіб. У відповідності до умов цих договорів дарування, зокрема до п. 4.3. з моменту переходу права власності на цінні папери від дарувальника до обдарованого переходять усі права та обов'язки, встановлені для акціонерів відповідача, відповідно до Статуту та законодавства України. Зазначеними договорами дарування не передбачено будь-якої компенсації, відшкодування дивідендів, або відступлення на користь позивача права на отримання дивідендів. Представники відповідача, посилаючись на норми Закону України «Про акціонерні товариства» (у редакції що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) зазначали, що дивіденди виплачуються виключно акціонерам (тобто власникам акцій) як володільцям корпоративних прав, рішення про виплату дивідендів та затвердження їх розміру приймається і належить до виключної компетенції Загальних зборів товариства, а позивач відповідно до реєстрів ПАТ «НАЦІОНАЛЬНИЙ ДЕПОЗИТАРІЙ УКРАЇНИ» не володів акціями відповідача на дату прийняття рішення про виплату дивідендів і не мав права на отримання дивідендів/доходу за цінними паперами відповідача.

Треті особи, про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому законом порядку, клопотали перед судом про розгляд справи у їх відсутність, надавши суду письмові пояснення на позов, в яких зазначили, що відповідач виплатив дивіденди за 2012р. вчасно і в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, оголосивши пояснення третіх осіб, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що 01 листопада 2012 р. позивачем дійсно відчужено всі належні йому прості іменні акції відповідача у бездокументарній формі у загальній кількості 9 шт., код випуску цінних паперів UA на користь третіх осіб, що підтверджується договором дарування №2103 і договором дарування №2106 (а.с. 23-26).

У відповідності до умов вказаних вище договорів, зокрема до п. 4.3. з моменту переходу права власності на цінні папери від дарувальника до обдарованого переходять усі права та обов'язки, встановлені для акціонерів ПрАТ «Еспериментально-промислова технологія вибухових робіт» відповідно до Статуту та законодавства України.

Однією з засад судочинства, регламентованих п. 3) ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності ч. 3 ст. 30 Закону України «Про акціонерні товариства» (тут і далі по тексту, наводиться редакція Закону, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) рішення про виплату дивідендів та їх розмір за простими акціями приймається загальними зборами акціонерного товариства. Згідно п. 12,15 ч. 2 ст. 33 цього Закону «Про акціонерні товариства» до виключної компетенції загальних зборів зокрема належить: розподіл прибутку і збитків товариства з урахуванням вимог, передбачених законом, а також затвердження розміру річних дивідендів з урахуванням вимог, передбачених законом. Повноваження з вирішення питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів, не можуть бути передані іншим органам товариства. Тобто, Голова правління акціонерного товариства не є уповноваженою особою на розподіл прибутку товариства та нарахування і виплати дивідендів акціонерам товариства.

Судом встановлено, що 24 квітня 2013р. черговими Загальними зборами акціонерів відповідача було прийняте рішення щодо нарахування (визначення суми) та розподілу дивідендів між акціонерами відповідача за 2012р. у розмірі 2500000,0 грн. пропорційно відсоткам акцій кожного акціонера. Виплата дивідендів була здійснена в повному обсязі і в строки згідно до статутних документів відповідача і чинного у вказаному періоді законодавства України. Вказане рішення Зборів акціонерів відповідача, позивачем оскаржене не було.

Позивач не надавав суду доказів оскарження, так само як і результатів оскарження договору дарування №2106 і договору дарування №2106 за якими останнім відчужено право власності на акції.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про акціонерні товариства» корпоративні права - сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами;

Акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями.

Акція товариства посвідчує корпоративні права акціонера щодо цього акціонерного товариства.

Кожною простою акцією акціонерного товариства її власнику - акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права на отримання дивідендів;

Згідно ч. 1 ст. 30 цього Закону дивіденди - частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. За акціями одного типу та класу нараховується однаковий розмір дивідендів.

На підставі зазначеного, право на отримання дивідендів, як і інші майнові та немайнові права безпосередньо пов'язані з наявністю у особи корпоративних прав, які в свою чергу виникають з права власності на акції.

Згідно ст. 194 ЦК України цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, яка має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов'язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Стаття 4 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» (тут і далі по тексту, Закон наводиться у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) врегульовує перехід прав на цінні папери та прав за цінними паперами. Зокрема, до особи, яка набула право на цінний папір, одночасно переходять у сукупності всі права, які ним посвідчуються (в тому числі і право на отримання дивідендів), крім випадків, установлених законом або правочином.

Права на іменний цінний папір та права за іменним цінним папером переходять до іншої особи у порядку, встановленому законодавством про депозитарну систему України.

Особливості переходу прав на цінні папери та прав за цінними паперами встановлюються Національною комісією з цінних паперів і фондового ринку.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні» (тут і далі по тексту, Закон наводиться у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) у разі відчуження знерухомлених іменних цінних паперів право власності переходить до нового власника з моменту зарахування їх на рахунок власника у зберігача. Права на участь в управлінні, одержання доходу тощо, які випливають з іменних цінних паперів, можуть бути реалізовані з моменту внесення змін до реєстру власників іменних цінних паперів.

Судом встановлено, що 21 березня 2013р. у відповідності до вимог ч.3 ст. 35 Закону України «Про акціонерні товариства» у випуску №55 (1559) «ВІДОМОСТІ Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку» (а.с. 51, 52) відбулась публікація повідомлення відповідача про проведення чергових Загальних зборів акціонерів - 24 квітня 2013р. До порядку денного вищевказаних чергових Загальних зборів акціонерів в тому числі включене питання щодо прийняття рішення щодо нарахування (визначення суми) та розподілу дивідендів між засновниками відповдіача за 2012р.

На підставі Переліку акціонерів, які мають право на участь у Загальних зборах акціонерного товариства вих. №127980зв від 27 лютого 2017р. станом на 19 квітня 2013р. (а.с. 53) у чергових Загальних зборах акціонерів відповідача мали право брати участь наступні акціонери: ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Так, 24 квітня 2013р. Загальними зборами відповідача було прийняте рішення про виплату акціонерам відповідача дивідендів за результатами 2012р., що підтверджується Протоколом №31 Загальних зборів акціонерів відповідача від 24 квітня 2013р. (а.с. 54-59).

Згідно переліку осіб, які мають право на отримання дивідендів за акціями/доходу за цінними паперами сформованого ПАТ «НАЦІОНАЛЬНИЙ ДЕПОЗИТАРІЙ УКРАЇНИ» вих. №127981зв від 27 лютого 2017р. (а.с. 60) станом на 24 квітня 2013р. право на отримання дивідендів за 2012р. мають акціонери: ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Таким чином, судом встановлено, що позивач не мав права отримувати дивіденди за акціями відповідача за період 2012р. (січень-жовтень). Позивачем не було доведено факту, що його права були порушені.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач діяв у відповідності до вимог законодавства, і судом не встановлено підстав для виникнення у відповідача зобов'язання сплатити дивіденди позивачу за акціями відповідача за період 2012р. (січень-жовтень).

З урахуванням наведених висновків про правомірність дій відповідача, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат і 3,0 % річних, впорядку ст. 625 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 10, 11, 57 - 60, 88, 169, 179, 208, 209, 212 - 215, 218, 223, 294 ЦПК України; ст. 194 ЦК України; ст.ст. 2, 30, 33, 35, Закону України «Про акціонерні товариства», ст. 5 Закону України «Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні», суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Експертиментально - промислова технологія вибухових робіт», треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по виплаті дивідендів; трьох відсотків річних; інфляційних втрат - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скаргипротягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: