Справа № 495/9223/17
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

27 листопада 2017 року м. Білгород-Дністровський

Білгород- Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - одноособово судді Боярського О.О.,

при секретарі Рачицькій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білгород-Дністровському цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить встановити юридичний факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2, на території України з 1990 року, в тому числі на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року.

Заявник у судове засідання не з'явився, згідно письмової заяви просить справу розглядати без його участі, вимоги заяви підтримує, просить задовольнити.

Представник заінтересованої особи: Головного управління Державної міграційної служби України в Одеської області надав до суду заяву відповідно до якої просить розглянути заяву у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує.

Суд вважає за доцільне розглядати справу у відсутність представника заінтересованої особи, заявника на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився 25.03.1988 року у м. Мінськ Республіка Білорусь. Особа ОСОБА_1 встановлена на підставі наданих суду довідок, в тому числі актів встановлення особи.

В своїй заяві заявник зазначає, що у 1990 році заявник з матір'ю ОСОБА_3 та батьком ОСОБА_4 переїхав з міста Мінськ, ОСОБА_2 на постійне місце проживання в ІНФОРМАЦІЯ_3, Україна до діда (батька матері) ОСОБА_5.

У 2009 році заявник переїхав на постійне місце проживання до ІНФОРМАЦІЯ_4.

З моменту переїзду 1990 року по теперішній час ОСОБА_1 фактично проживав на території України.

Той факт, що ОСОБА_1 дійсно проживав на території України з 1990 року, в тому числі на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року підтверджується довідкою Миколаївської селищної ради від 26.10.2017 року №2000.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини 2 статті 234 ЦПК України передбачено суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до положень частини 2 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 Цивільного процесуального кодексу України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до положень статті 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Так, положення статті 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України. - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Іноземцям та особам без громадянства може бути надано притулок у порядку, встановленому законом.

А положення статті 33 Конституції України передбачають, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Поряд з цим, відповідно до положень частини 1 статті 4 ЗУ « Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України: іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України "Про імміграцію" іммігрувати в Україну на постійне проживання.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1, заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 234, 256-259 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Головне управління Державної міграційної служби України в Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, постійно проживав на території України з 1990 року, в тому числі на момент проголошення незалежності України 24 серпня 1991 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: