"29" листопада 2017 р.
Справа № 642/4082/17
Провадження № 2/642/1530/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
29 листопада 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Скляренко С.О.,
за участю секретаря Антоненко Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, -
У серпні 2017 року представник позивача ОСОБА_1 (транспортного) страхового бюро України за довіреністю ОСОБА_3 звернувся до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом, у якому просить визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 (транспортним) страховим бюро України строку подачі позовної заяви та поновити строк. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (транспортного) страхового бюро України кошти в розмірі понесених витрат в розмірі 26 225,82 грн., а також судові витрати.
Представник позивача до судового засідання не з'явився, в прохальній частині позову просив розглядати справу у відсутність представника та зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, у разі неявки відповідача просив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі документів.
Відповідач у судові засідання двічі не з'явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. . Про причини неявки суд не сповістив.
Направлені за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача судові повістки повернуті до суду з відміткою відділу звязку про закінчення терміну зберігання, що за правилами п. 5 ст. 74 ЦПК України є підставою для висновку суду про належне повідомлення сторони. За таких обставин на підставі ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Наявність вини ОСОБА_2 у скоєні вищезазначеного ДТП була встановлена постановою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 13.05.2014 року. Дана постанова набрала законної сили.
В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль «ТОYОТA» з номерним знаком АХ8841СМ, що належить ОСОБА_4.
Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП ОСОБА_2 не була відшкодована потерпілій особі.
Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до ОСОБА_1 (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) з відповідною заявою, до якої було додано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9996932 (термін дії з 24.01.14 р. по 23.01.15 р.).
Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно п. 22.1 ст. 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. При цьому відповідно до ст. 6 зазначеного закону страховим випадком визнається подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 в установленому законом порядку застрахована не була.
Відповідно до п.п. „а п. 41.1 ст. 41 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у разі заподіяння шкоди транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, вона відшкодовується ОСОБА_1 (транспортним) страховим бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих на умовах, визначених цим Законом.
Відповідно до п. 41.3 ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ не відшкодовує шкоду потерпілим, якщо вони можуть задовольнити вимоги на підставі договорів інших видів страхування. В таких випадках МТСБУ відшкодовується частина шкоди, яка не компенсована за договором інших видів страхування.
Договірних з'обовязань між МТСБУ, потерпілою особою та відповідачем не виникало.
Таким чином, позивачем виконаний покладений на нього Законом обов?язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Згідно вимог ст. 1191 ЦК України та відповідно п. 38.2.1 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" до страховика, який виплатив страхове відшкодування по договору майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник чи інша особа має до особи, відповідальної за спричинений збиток.
Відповідно до ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону після проведення виплати потерпілій особі у МТСБУ виникло право зворотної вимоги до відповідача.
На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Крім того, суд вважає за необхідне поновити пропущений строк звернення до суду за заявою позивача з наступних підстав.
Відповідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Згідно ч.1 ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає поважною причину пропуску позивачем строку подачі позовної заяви, який закінчився 04.08.17, у звязку з відсутністю у МТСБУ деяких документів та необхідністю доопрацювання позовної заяви. Оскільки суд прийшов до висновку, що причини пропущення позовної давності є поважними і порушене право позивача підлягає захисту, тому строк звернення до суду слід поновити.
На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача судовий збір в розмірі 1600 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 56, 73, 88, 209, 212-218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 22, 257, 267, 625, 1187, 1191 ЦК України, ст. ст. 22, 38, 41 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд
Позов ОСОБА_1 (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування задовольнити.
Визнати поважними причини пропуску ОСОБА_1 (транспортним) страховим бюро України строку подачі позовної заяви ОСОБА_1 (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування та поновити строк.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.О. Скляренко