21.12.2017 Справа № 756/8815/16-ц
Ун.№756/8815/16-ц
Пр.№2/756/4226/17
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді - Майбоженко А.М.
при секретарі - Ковган О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.
Відповідач та його представник в судових засіданнях проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на те, що між відповідачем та позивачем ніяких договорів не укладалось, ним вони не підписувались, а тому підстави для стягнення коштів відсутні.
Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, показання свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
07.09.2015 року між позивачем (замовник) та відповідачем (підрядник) було укладено Договір підряду №07/09/15 (далі - Договір), за умовами якого підрядник зобов'язувався власними та/або залученими силами і засобами за завданням замовника виготовити конструкцію: сходи ломаний косоур; огородження "Тросс» по сходам та терасі за адресою: с. Рославичі, вул. Щорса, 4/1, а замовник - прийняти та оплатити виконані роботи на умовах, визначених у даному Договорі (а.с.9-11).
Цього ж дня, а саме 07.09.2015 року, між сторонами договору була підписана специфікація до нього. (а.с. 12).
Відповідно до п.3.1 договору, розрахунки між позивачем та відповідачем повинні були проводитися у декілька послідовних етапів, які залежали від етапів проведення робіт. На виконання п.3.2 договору позивач у момент підписання договору, передав відповідачу завдаток 80% від ціни договору, у розмірі 42 000 гривень.
Відповідно до п.4.1.1 договору відповідач приступив до виконання першого етапу робіт, а саме розпочав придбання матеріалів та виготовлення заготівок частково доставивши вказані матеріали за адресою вказаною в договорі, однак здійснював це з порушенням строків, більше того не доставив усіх матеріалів, необхідних для здійснення другого етапу робіт, відповідно до п.4.2.2 Договору.
05.02.2016 року позивач направив відповідачу повідомлення з пропозицією прибути 08.02.2016 року о 10 годині за адресою місця виконання договору для перевірки наявності та кількості матеріалів та заготовок (а.с.15-16).
У вказані день та час відповідач на визначене місце не прибув, а тому перевірку наявності та кількості матеріалів та заготовок було проведено за його відсутності та складено Акт від 08.02.2016 року (а.с.22) та здійснено фотографування відповідних матеріалів та заготовок.
12.02.2016 року вказані документи з повідомленням були направлені на адресу відповідача (а.с.18-21). У повідомленні зазначено, що за результатами проведеної перевірки було виявлено недостатню кількість матеріалів та заготовок для закінчення першого етапу робіт за Договором, а саме відсутні трос та стійки для облаштування огорожі тераси, та запропоновано Відповідачу протягом 10 днів з моменту, коли він дізнається чи повинен буде дізнатися про повідомлення усунути недоліки у роботі, а саме доставити відсутні матеріали, завершити перший етап робіт та приступити до другого етапу.
Вказана вимога відповідачем не виконана.
Відповідно до ч. 3 ст. 849 Цивільного кодексу України, якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.
У зв'язку з невиконанням відповідачем вимоги про усунення недоліків у виконаній роботі, позивач, використовуючи своє право, визначене ч.3 ст.849 ЦК України, відмовився від Договору в односторонньому порядку з 23.03.2016 року, повідомивши про це відповідача у вказану дату, вимагаючи повернення суми сплаченого завдатку.
Згідно з ч.3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Відповідно до ч.2 ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.
Таким чином, позивач в односторонньому порядку відмовився від договору, при цьому право на таку відмову передбачено законом, а саме ч.3 ст.849 ЦК України, що призвело до припинення зобов'язання між сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Позивач, пред'являючи вимоги про повернення сплаченого завдатку у розмірі 42 000 гривень, посилається на те, що відповідач набув право на це майно на підставі договору, від якого позивач в подальшому відмовився, а тому підстава, на якій вони були набуті відпала з 23.03.2016 року, що вказує на безпідставність утримання коштів відповідачем.
З огляду на вказані вимоги закону, суд вважає обґрунтованими та законними заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 42 000 гривень, що вказує на необхідність їх задоволення судом.
Оцінюючи заперечення відповідача щодо позову, суд виходить з наступного.
Заперечуючи проти позову відповідач та його представник зазначили про те, що договорі підряду та специфікація до нього відповідачем не підписувалась. Відтиск печатки на них схожий на печатку відповідача, однак ним не здійснювалась. Будь-яких підрядних робіт за даною адресою відповідачем не виконувалось.
З метою перевірки доводів відповідача, за спільним клопотанням сторін, судом було призначено проведення комплексної технічно-почеркознавчої експертизи, на вирішення якої поставлено питання про автентичність підпису ОСОБА_2 та відтиску печатки в договорі підряду та специфікації до нього.
Таким чином, висновок експерта за результатами проведеного почеркознавчого дослідження не дає змоги встановити належність підпису ОСОБА_2 у договорі підряду та специфікації до нього саме відповідачу. Однак, висновок експертами за результатами судово-технічної експертизи документів дає змоги дійти висновку про те, що відбитки печатки проставлені у договорі та специфікації здійснені за допомогою печатки ФОП ОСОБА_2, яка була надана ним суду для проведення експертизи.
Згідно з ч.1 ст.58-1 Господарського кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), суб'єкт господарювання може мати печатки.
Відповідно до ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Судом встановлено, що укладання договору підряду відбувалось шляхом направлення на адресу позивача для підписання копій договорів з проставленням підпису та печатки від імені фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
Матеріали справи не містять доказів, які б вказували на вибуття в 2015 році печатки ФОП ОСОБА_2 із його володіння, повідомлення про незаконне заволодіння чи користування нею сторонніми особами. Крім того, печатка була надана суду для проведення експертизи безпосередньо відповідачем, що вказує на те, що вона перебувала у використанні відповідача, контроль за її зберіганням мав бути забезпечений саме ним. Відсутність вказаних доказів, на думку суду, вказує на обґрунтованість настання цивільно-правової відповідальності відповідача щодо порушення умов договору підряду та збереження грошових коштів без достатніх правових підстав.
Крім того, відповідно до п.10.1 Договору підряду, договір набирає сили з дати його підписання уповноваженими представника сторін і діє до повного і належного виконання (здійснення) обов'язків Сторін за цим Договором.
Таким чином, аналіз даного положення договору дає змогу дійти висновку про те, що даний договір може бути підписаний і не безпосередньо відповідачем, однак проставлення печатки, яка перебувала у його використанні вказує на наявність цивільно-правових зобов'язань між сторонами та підтверджує висновки, що викладені судом вище.
У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 651, 653, 849, 1212 ЦК України, ст. ст. 10, 15, 60, 61, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів- задовольнити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду м.Києва через Оболонський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А.М.Майбоженко