Провадження № 2/235/2770/17
Справа № 235/6448/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Філь О.Є.

при секретарі Придворовій В.В.

позивач ОСОБА_1, представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Покровського району Донецької області (не з»явились)

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Покровського району Донецької області, про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 05.12.2017 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 сільської ради Покровського району Донецької області про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, вказавши на підтвердження своїх вимог, що він є власником земельної ділянки площею 6,2500 га, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Покровського району Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі наступного: розпорядженням голови Красноармійської районної державної адміністрації від 17.05.2008 року № 288 «Про затвердження проекту землеустрою щодо ведення земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) КСП «Іванівське» громадянам власникам сертифікатів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території ОСОБА_2 сільської ради» йому була передана у власність земельна ділянка площею 6,2500 га за кадастровим номером :11:000:0416; - на підставі вищезазначеного розпорядження позивачу було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 710960 від 10.06.2008 року, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на праві постійного користування землею, договір оренди землі за № 53.

На сьогоднішній день вирішив провести державну реєстрацію земельної ділянки, у звязку з чим позивач звернувся до державного кадастрового реєстратора із заявою.

07.11.2017 року він отримав повідомлення про відмову у наданні відомостей з ДЗК № РВ-017, у звязку з відсутністю у ДЗК запитуваних відомостей та невідповідністю документів вимогам, встановленим законом.. Як зясувалося, що за кадастровим номером :11:000:0416 зареєстрована земельна ділянка на іншу особу.

Право власності на спірну ділянку у позивача виникло до набрання чинності 01.01.2013 року ЗУ «Про державний земельний кадастр».

У звязку з тим, що право власності на спірну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі земель на іншу особу, для перенесення відомостей до Державного земельного кадастру з подальшою реєстрацією права власності, позивач вважає за необхідне визнати правовстановлюючий документ на земельну ділянку недійсним.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Покровського району Донецької області у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника. Вимоги позивача визнав в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що вимоги позивача обгрунтовані і підлягають задоволенню за наступними підставами.

Суд встановив, що позивач є власником земельної ділянки площею 6,2500 га, розташованої на території ОСОБА_2 сільської ради Покровського району Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на підставі наступного: розпорядженням голови Красноармійської районної державної адміністрації від 17.05.2008 року № 288 «Про затвердження проекту землеустрою щодо ведення земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) КСП «Іванівське» громадянам власникам сертифікатів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території

ОСОБА_2 сільської ради» (а.с.5) йому була передана у власність земельна ділянка площею 6,2500 га за кадастровим номером :11:000:0416; - на підставі вищезазначеного розпорядження позивачу було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 710960 від 10.06.2008 року (а.с.7), який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 710960 від 10.06.2008 року, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на праві постійного користування землею, договір оренди землі за № 53.

На сьогоднішній день вирішив провести державну реєстрацію земельної ділянки, у звязку з чим позивач звернувся до державного кадастрового реєстратора із заявою.

07.11.2017 року він отримав повідомлення про відмову у наданні відомостей з ДЗК № РВ-017 (а.с.8), у звязку з відсутністю у ДЗК запитуваних відомостей та невідповідністю документів вимогам, встановленим законом.. Як зясувалося, що за кадастровим номером :11:000:0416 зареєстрована земельна ділянка на іншу особу.

Право власності на спірну ділянку у позивача виникло до набрання чинності 01.01.2013 року ЗУ «Про державний земельний кадастр».

У звязку з тим, що право власності на спірну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі земель на іншу особу, для перенесення відомостей до Державного земельного кадастру з подальшою реєстрацією права власності, позивач вважає за необхідне визнати правовстановлюючий документ на земельну ділянку недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст.152 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до абз.2 п.7 постанови Пленуму ВСУ від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється у спосіб згідно з ч. 3 ст.152 ЗК України та ч.2 ст.16 ЦК України шляхом: визнання права; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про державний земельний кадастр» у разі, якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку.

При цьому, у разу якщо після перенесення інформації про земельні ділянки з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру виявлені помилки у визначені площ та/або меж земельних ділянок (розташування в межах земельної ділянки іншої земельної ділянки; невідповідність меж земельної ділянки, вказаних у Державному реєстрі земель, її дійсним межам; невідповідність площі земельної ділянки, вказаної у Державному реєстрі земель, її дійсній площі у звязку зі зміною методів підрахування (округлення); присвоєння декільком земельним ділянкам однакових кадастрових номерів) такі помилки за згодою власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності можуть бути виправлені на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) або за матеріалами інвентаризації земель.

Згідно ч. 3 п. 1 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Відповідно до ч.2 ст.158 ЗК України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 законні, обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладенного, керуючись ст.ст. 78, 116, 152, 158 ЗК України, ст. 16 ЦК України, керуючись ст.ст. 13, 19, 81, 263-265, 282 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 710960 від 10.06.2008 року, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на праві постійного користування землею, договорів оренди землі за № 53, виданий на імя ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законно сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, повністю або частково безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя: