Справа № 639/5195/17
Провадження № 4-с/639/54/17
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Гаврилюк С.М.,
при секретарі судового засідання Макушенко Т.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 Миколайоич на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3,
ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3.
Заінтересованою особою ОСОБА_2 заявлено клопотання про залишення скарги без розгляду у зв'язку з повторною неявкою у судове засідання заявника.
Суд, вислухавши думку державного виконавця, який підтримав вказане клопотання, приходить до наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається. що належним чином повідомлена про час та місце розгляду скарги заявник ОСОБА_1, що підтверджується матеріалами справи , в судове засідання призначене на 23.11.2017 року та повторно на 12.12.2017 року не з'явилась. В порушення вимог, передбачених ч.2 ст. 77 ЦПК України , заявник про причини своєї особистої неявки в судове засідання , призначене на 12.12.2017 року, суд не повідомила.
Заявником через канцелярію суду 12.12.2017 року подано заяву про відкладення розгляду вказаної скарги, посилаючись на хворобу її представника ОСОБА_4, однак жодних доказів на підтвердження повноважень ОСОБА_4 представляти інтереси заявника по даній справі, а також про її хворобу, ОСОБА_1 суду не надала .
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.
З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року.
У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним . Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Згідно ст.386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.
Якщо заявник, державний виконавець або інша посадова особа органу державної виконавчої служби, приватний виконавець не можуть з'явитися до суду з поважних причин, справу може бути розглянуто за участю їх представників.
Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.
Отже, заявник ОСОБА_1 не з'явилась в судове засідання повторно без поважних причин.
Згідно ч.3 ст. 169, п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання
заявника, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву (скаргу) без розгляду. У звязку з наведеним, залишення скарги без розгляду, як це передбачено законом, а саме п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.
Пленум ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові (п.17) від 07.02.2014 № 6 " Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах " зазначив, що із урахуванням положень статті 11, частини третьої статті 169 та частини другої статті 386 ЦПК у разі повторної неявки до суду заявника чи його представника, які належним чином повідомлені про дату судового засідання, без поважних причин скарга залишається без розгляду відповідно до пункту 3 частини першої статті 207 ЦПК, що не перешкоджає заявникові повторно звернутися до суду на загальних підставах.
З огляду на вище викладене, з метою дотримання розумних строків розгляду скарги та не допущення зловживання процесуальними правами сторін , суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду , оскільки заявник був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, повторно не зявилася в судове засідання без поважних причин , від неї також не надійшла заява про розгляд скарги за її відсутності.
На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 169 ЦПК України, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд
Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 Миколайоич на дії державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 - залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня проголошення ухвали .

Апеляційна скарга на ухвалу постановлену без участі особи, яка її оскаржує , може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.М.Гаврилюк