Провадження № 2/522/9586/17
13 грудня 2017 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Домусчі Л.В.,
при секретарі - Шевчик В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним,
Позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним, відповідно до якого просять визнати дійсним договір № 570 купівлі-продажу нерухомого майна (квартири), яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_2, яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який був укладений та посвідчений Товарною біржею «Центральна Одеська біржа нерухомості».
В обґрунтування позову зазначили, що 18 квітня 1996 року на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа нерухомості» було укладено договір купівлі-продажу № 570, відповідно до якого ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 та неповнолітня ОСОБА_1 купили квартиру АДРЕСА_2. Договір зареєстрований в Одеському міському бюро технічної інвентаризації і реєстрації об'єктів нерухомості відповідно до порядку, що діяв на той час за № 492. Сторонами за договором було здійснено повне виконання усіх істотних умов, а саме: відповідачем було передано, а позивачем прийнято у свою власність та розпорядження квартиру. Звернувшись до приватного нотаріуса для оформлення договору дарування, позивачам відмовили в оформлені угоди, оскільки договір купівлі-продажу квартири було посвідчено на товарній біржі, а не нотаріусом. Отже, на теперішній час позивачі не можуть розпорядитися вказаною квартирою на власний розсуд.
У судове засідання не зявилися позивачі, від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Представник позивачів ОСОБА_4 (діє на підставі ордеру серії ОД № 381683 та ордеру серії ОД № 381684) також надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Проти винесення заочного рішення не заперечували.
У судове засідання відповідач не зявився, про час, дату та місце повідомлявся належним чином у встановленому порядку. Суд, у зв'язку з неявкою відповідача в судове засідання та неповідомленням про поважні причини такої неявки, ухвалив слухати справу у його відсутність, згідно ч.4 ст. 169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 18 квітня 1996 року ОСОБА_2, ОСОБА_1 купили у відповідача квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, яка складається в цілому з однієї кімнати жилою площею 10,5 кв.м., загальною площею 19,8 кв.м. Договір купівлі-продажу № 570 був укладений 18.04.1996 року на товарній біржі «Центральна Одеська біржа нерухомості».
Технічний паспорт на квартиру АДРЕСА_4 виданий на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ОСОБА_4 інформаційної довідки № 107431480 вбачається, що власниками кватири № 9 в буд. № 5 по вул. Заславського є ОСОБА_1 та ОСОБА_2
З позову та вказаного договору вбачається, що умови вказаного договору сторони виконали.
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст.ст. 8, 9, 15 Закону України «Про товарну біржу» членами товарної біржі є прийняті до її складу, згідно зі статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні та фізичні особи. Член товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов:а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі;б) якщо її учасниками є члени біржі;в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.
Отже, за вказаним договором позивачі набули права власності на вказану квартиру.
Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Частиною 2 ст. 47 ЦК України ЦК УРСР (в ред. 1963 року), яка діяла на час укладення договору, передбачено: якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення суд може визнати такий договір дійсним.
Згідно ч.2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
З матеріалів справи вбачається, що сторони повністю виконали умови зазначеного договору, але не посвідчили його нотаріально. Ця обставина перешкоджає позивачам у здійсненні права власності та розпорядження його майном, яке передбачене ч.1 ст. 319 ЦК України.
Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, п.2 ч.1 ст. 3 ЦК України та ч.1 ст. 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та Законом.
Згідно ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
На підставі вище зазначеного та після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи, суд вважає можливим захистити права позивачів та визнати зазначений договір купівлі-продажу дійсним.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.. 1, 3, 10, 11, 15, 57, 60, 88, ч.4 ст. 169, 197, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України; ст.ст.. 47 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.); ст.ст.. 16, 220, 319, 328, 638, 655 ЦК України (у редакції 2017 року), суд -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дійсним - задовольнити.
Визнати договір №570 купівлі продажу нерухомого майна - квартири АДРЕСА_5, загальною площею 19, 8 кв.м, укладений 18 квітня 1996 року між ОСОБА_2 , яка діяла в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1, та ОСОБА_3 на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа нерухомості» - дійсним.
Рішення може бути оскаржене сторонами в 10-денний строк з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, в 10-денний строк з дня отримання його копії шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Домусчі Л.В.