Справа № 751/4413/17 Провадження № 22-ц/795/2202/2017 Головуючий у I інстанції - Цибенко І. В. Доповідач - Кузюра Л. В.
Категорія - цивільна
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді: Кузюри Л.В.,

суддів: Вінгаль В.М., Губар В.С.,

з участю секретаря судового засідання Шапко В.М.,

представників позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, представника Приватного акціонерного товариства «Акціонерна Страхова Компанія «Омега» - Нагорної Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Приватного акціонерного товариства «Акціонерна Страхова Компанія «Омега» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_4, ПрАТ «Акціонерна Страхова Компанія «Омега» про відшкодування майнової та моральної шкоди, посилаючись на те, що 14.02.2017 року о 18 годині 10 хвилин в м. Чернігові по вулиці Незалежності сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_1, яким керував позивач, та Volvo FH 12, д/н НОМЕР_2 з причепом Kogel YN 18, д/н НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_4, внаслідок якої автомобілю позивача було завдано механічні ушкодження з вини відповідача. У зв'язку з наведеними обставинами, позивач просив стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ПрАТ «Акціонерна Страхова Компанія «Омега» на його користь майнову шкоду в сумі 44 146 грн. 17 коп., завдану майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, кошти в сумі 4456 грн. 80 коп. за проведення комплексного експертного транспортного-трасологічного та автотехнічного дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди, 1000 грн. вартості за надання звіту № 857/17 про оцінку вартості матеріального збитку транспортного засобу та 20 000 грн. морального відшкодування.

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, стягнуто з ПрАТ «Акціонерна Страхова Компанія «Омега» на користь ОСОБА_1 38 040 грн. у рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 5 456, 80 грн. у рахунок відшкодування матеріальних збитків, 3000 грн. моральної шкоди. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено, вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 ставилось питання про скасування рішення суду, оскільки суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, а також вважав встановленими певні обставини, які не були доведені позивачем. Зокрема, вважав, що суд помилково визнав його винним у заподіянні шкоди у дорожньо-транспортній пригоді, яка сталася 14.02.2017 року, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження його вини, а висновок судового експерта № 021-04(Д)/17 від 03.05.2017 року, який було покладено в основу рішення, є неналежним доказом у справі.

В запереченні ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без зміни, мотивуючи вказану позицію його законністю та обґрунтованістю. Посилався на те, що в апеляційній скарзі ОСОБА_4 не зазначено жодної, передбаченої ст. 309 ЦПК України, підстави для скасування рішення суду першої інстанції. Крім того, зазначав, що ОСОБА_4 не було спростовано висновку судового експерта № 021-04(Д)/17 від 03.05.2017 року, клопотання про проведення судової експертизи в суді першої інстанції не заявлялось.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що майнова шкода була завдана ОСОБА_1 в результаті дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок неправомірних дій ОСОБА_4

При визначенні розміру моральної шкоди, судом першої інстанції було визнано достатньою сатисфакцією моральним стражданням, завданим позивачеві, грошове відшкодування у сумі 3000 грн, яке було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1

З матеріалів справи встановлено, 14.02.2017 року о 18 год. 10 хв. у м. Чернігові, по вул. Незалежності, біля будинку 59 по вул. Красносільського, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_1, та Volvo FH 12, д/н НОМЕР_2 з причепом Kogel YN 18, д/н НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_4, внаслідок якої автомобілю позивача було завдано механічні пошкодження: деформація лівої передньої та задньої дверей,деформація лівого заднього крила, руйнування лівого дзеркала заднього виду, пошкодження лакофарбового покриття зовнішньої панелі заднього бамперу. Одночасно, на напівпричепі виявлені пошкодження лакофарбового покриття правої задньої частини кузова.

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.05.2017 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП було закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 255 грн. (а.с. 75-76)

Ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 25.05.2017 року постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.05.2017 було змінено, а саме: виключено з мотивувальної частини постанови посилання суду на те, що дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок заносу напівпричепа KogelYN18. В решті постанову суду було залишено без зміни (а.с. 78-79).

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03.05.2017 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 за ст. 122-4 КУпАП було закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с.119-120).

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Зважаючи на те, що у постановах, винесених судами про притягнення учасників даного ДТП до адміністративної відповідальності, досліджених судом, питання про винуватість жодної із сторін у виникненні зазначеної пригоди вирішено не було, воно підлягало вирішенню цивільним судом під час розгляду справи про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Вирішуючи зазначене питання, суд першої інстанції врахував відомості адміністративних протоколів та постанов, винесених у справі, а також висновок спеціаліста № 021-04(Д)/17 від 03.05.2017 року, як належний та допустимий доказ у справі в розумінні вимог ст. 57, 64 ЦПК України, а саме, як письмовий доказ, що містить відомості про обставини, які мають значення для справи, з огляду на те, що відповідачем не спростовано його змісту та не було заявлено клопотання про проведення відповідної судової експертизи.

За висновком спеціаліста за результатами проведення комплексного експертного транспортного-трасологічного та автотехнічного дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригоди № 021-04(Д)/17 від 03.05.2017 року, проведеного у позасудовому порядку за заявою ОСОБА_1, було встановлено, що форма спричинених деформацій лівого борту а/м Toyota та зафіксовані пошкодження лакофарбового покриття в правій задній частині кузова причепа KogelYN18, д.н.з. НОМЕР_3 дають підстави для висновку щодо контактної взаємодії між вказаними об'єктами за рахунок переміщення задньої частини причепа в бік автомобіля Toyota під час проїзду останнього повз вказаний причеп. При цьому, оскільки ліве переднє крило автомобіля Toyota будь-яких механічних пошкоджень не отримало , то втрата бокового інтервалу між лівим бортом автомобіля Toyota та правим заднім кутом причепа KogelYN18, яке спричинило їх контактну взаємодію, з технічної точки зору відбулось виключно за рахунок поперечного переміщення причепа KogelYN18, яке, в дорожніх умовах місця пригоди (засніжене дорожнє покриття), могло бути спричинено лише внаслідок бокового заносу причепа вправо під час виконання автопоїздом маневру лівого повороту. Виходячи із механізму зіткнення транспортних засобів в даній дорожній обстановці водій а/м Volvo FH 12, д/н НОМЕР_2 ОСОБА_4 при виконанні маневру лівого повороту, з технічної точки зору, повинен був діяти у відповідності до вимог п. 10.1., п.12.1. ПДР України. Оскільки в процесі маневру лівого повороту відбувався занос причепа автопоїзда на сусідню смугу, дії водія ОСОБА_4 з технічної точки зору не відповідали вимогам п. 10.1., 12.1. ПДР України. В обставинах даної пригоди в діях водія «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_1 невідповідності вимогам правил дорожнього руху України, які перебували б в причинному зв'язку з виникненням пригоди, зокрема, невідповідності вимогам п. 13. ПДР України, з технічної точки зору не вбачається ( а.с. 9-36).

Таким чином, судом першої інстанції було зроблено вірний висновок про те, що водій ОСОБА_4.в умовах, що передували ДТП, порушив вимоги п.10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, які прописували водієві перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху необхідність переконатися в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху необхідність ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Внаслідок недотримання водієм ОСОБА_4 зазначених положень Правил.., в процесі маневру лівого повороту, здійсненого останнім, відбувся занос причепа автопоїзда на сусідню смугу та було пошкоджено автомобіль «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_4, належний на праві власності ОСОБА_1

Положеннями п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Цивільну відповідальність володільця транспортного засобу Volvo FH 12, д/н НОМЕР_2 з причепом Kogel YN 18, д/н НОМЕР_3 було застраховано у ПрАТ «Акціонерна Страхова Компанія «Омега» відповідно до полісу № АК/1570728 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів від 12.08.2013 року.

Приписами ч. 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до звіту № 857/17 про оцінку вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу - автомобіля легкового «Toyota Corolla», д.н.з. НОМЕР_4, що належить фізичній особі ОСОБА_1, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу внаслідок його пошкодження у ДТП 14.02.2017 року складає 44 146, 17 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу становить 38 914 грн. 65 коп. ( а.с. 39-48). В той же час. Під час розгляду справи судом першої інстанції, позивачем було фактично здійснено ремонт автомобіля «Toyota Corolla» та згідно рахунку № 26 від 24 жовтня 2017 року сплачено за проведений ремонт 38040 грн, що за матеріалами справи підтверджено копією квитанції до прибуткового касового ордеру №27 від 24.10.2017 року, рахунком на оплату та актом виконаних робіт ПП ОСОБА_7.(а.с.131-136)

Виходячи з наведених обставин, суд першої інстанції вірно, відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дійшов вірного висновку про стягнення на користь позивача з ПрАТ «Акціонерна Страхова Компанія «Омега» 38 040 грн. у рахунок відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Задовольняючи позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції вірно виходив з принципів розумності та справедливості та стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 3000 грн. у відповідності з положеннями ст. 1167 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що суд поклав в основу рішення висновок судового експерта ОСОБА_8 від 03.05.2017 року, який є неналежним доказом у справі, не можуть бути взятими до уваги апеляційним судом, оскільки суд першої інстанції вірно оцінив належність, допустимість та достовірність зазначеного доказу окремо та у сукупності з іншими доказами, поданими сторонами.

Судом першої інстанції було вірно встановлено обставини справи, піддано їх належній правовій оцінці та постановлено законне і обґрунтоване рішення.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, підстави для скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції відсутні.

Під час розгляду справи, представником ОСОБА_4 було подано клопотання про повернення надлишково сплаченого судового збору в сумі 624 грн. 37 коп. Клопотання мотивовано тим, що при зверненні з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції ним на вимогу судді доповідача було сплачено судовий збір в сумі 1408 грн., в той час, як виходячи з ціни позову, сплаті підлягав судовий збір в сумі 765 грн. 63 коп.

Зазначене клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

За таких обставин, виходячи з того, що позовні вимоги позивача складались з однієї вимоги майнового характеру (відшкодування майнової шкоди) та однієї вимоги немайнового характеру (відшкодування моральної шкоди), при зверненні з апеляційною скаргою ОСОБА_4 мало бути сплачено судовий збір в сумі 1408 грн у відповідності з приписами п.п. «1», «2», «6» п. 1, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

З врахуванням наведенного, підстави для задоволення клопотання про повернення надлишково сплаченого судового збору в сумі 624 грн. 37 коп. відсутні.

Керуючись ст. 374, 375, 381,382,383, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 25 жовтня 2017 року - без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:Судді: