Справа №: 653/4169/17
Провадження № 2/653/1375/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

16 листопада 2017 року

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Шарко Н.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, зміну черговості одержання права на спадкування, визнання права власності у порядку спадкування,

встановив:

15 листопада 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, зміну черговості одержання права на спадкування, визнання права власності у порядку спадкування.

Розглянувши матеріали вказаного позову, суд прийшов до наступного висновку.

Стаття 3 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду (ст.118 ЦПК України).

Стаття 119 ЦПК України передбачає вимоги, які ставляться до позовної заяви, серед яких зазначено, що позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав звільнення від доказування.

Також, згідно ч.5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, або звільнити від його оплати судових витрат.

У позові ОСОБА_1 порушує питання про відстрочення їй сплати судового збору, посилаючись на те, що на даний час не працює.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» дано роз'яснення щодо застосування статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК, а саме, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З вищевказаного вбачається, що існує вичерпний перелік підстав для відстрочення або розстрочення сплати судового збору та звільнення від його сплати.

Суддя зазначає, що посилання позивача на відсутність працевлаштування, ще не свідчить про скрутне матеріальне становище, та відсутність можливості сплатити судовий збір, у звязку з чим позивачу необхідно надати належні докази на підтвердження свого скрутного матеріального становища.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання про відстрочку сплати судового збору слід відмовити.

Також, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам п.3 ч.2 ст. 119 ЦПК України, а саме: позивачем у її позовній заяві заявлено вимогу про становлення факту, що має юридичне значення, однак вказана вимога є вимогою окремого провадження, для заявлення якої передбачений цивільним процесуальним законом інший порядок звернення до суду (заява, а не позов, заявник, а не позивач) та інший порядок їх розгляду.

У той же час, за заявлену одну вимогу не майнового характеру та одну вимогу майнового характеру позивачем не сплачено судовий збір.

Частиною третьою ст. 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновим характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та не майнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог не майнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу не майнового характеру.

Згідно вимог п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір за ставкою 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640,00 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (8000 грн.).

Згідно до п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви не майнового характеру слід сплатити судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 640,00 грн.

За таких обставин, позивачу слід сплатити судовий збір за немайнову вимогу у розмірі 640 грн., та визначитись з ціною майнової вимоги (надати докази вартості майна), та сплатити 1 % ціни позову, який не може бути меншим за 640 грн.

Відповідно до частини 1 статті 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, суддя дійшов висновку про необхідність залишення позову без руху з наданням позивачу часу для усунення указаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 119-121 ЦПК України, суддя

ухвалив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху, надавши позивачу для виправлення недоліків строк п'ять днів з дня отримання копії ухвали.

У разі не усунення недоліків у зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_3