Провадження № 22-ц/773/1540/17 Категорія: 39 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Матвійчук Л. В., Федонюк С. Ю.,

з участю секретаря Губарик К. А.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Луцької міської ради про визнання права власності на спадкове майно, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 жовтня 2017 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, Покликався на ті обставини, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його дружина ОСОБА_2

Після смерті дружини, він як єдиний спадкоємець першої черги за законом успадкував належну померлій частку у їх спільній квартирі, що по АДРЕСА_1

Крім того позивач зазначав, що його дружиною, на орендованій земельній ділянці по АДРЕСА_2 було побудовано і здано в експлуатацію торговий кіоск НОМЕР_1. Однак за життя свідоцтво про право власності на цей об'єкт спадкодавець ОСОБА_2 не отримала. Тому постановою нотаріуса другої Луцької державної нотаріальної контори від 04 вересня 2015 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом із-за відсутності належно оформлених правовстановлюючих документів на спадкове майно, що знаходиться по АДРЕСА_2 - торговий кіоск.

За таких обставин позивач просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_2 на зазначене спадкове майно по АДРЕСА_2.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 жовтня 2017 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно після смерті дружини ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а саме - на будівельні матеріали та металеву конструкцію, з яких складається тимчасова споруда - торговий кіоск АДРЕСА_3

У поданій на рішення апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить його скасувати із-за неповноти з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким оскаржуване рішення змінити і визнати за ним право власності на спадкове майно - торговий кіоск НОМЕР_1, що знаходиться по АДРЕСА_2.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті дружини, вчинив всі передбачені законом дії, необхідні для прийняття спадщини. Спадкове майно, на яке він просить визнати право власності, є тимчасовою спорудою торгівельного призначення, яка встановлена на орендованій земельній ділянці і не відноситься до нерухомого майна та не підлягає державній реєстрації, а тому позивач має право лище на спадкування будівельних матеріалів та металевої конструкції, з яких складається зазначена тимчасова споруда.

Такій висновки суду є правильними.

Встановлено, що 28.01.2015 року померла спадкодавець ОСОБА_2 (а.с. 4). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, у тому числі і тимчасову споруду - торговий кіоск АДРЕСА_2 (а.с. 15 - 16). Позивач, як чоловік спадкодавця, є єдиним спадкоємцем першої черги за законом, та у встановлений законом строк, подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (а.с. 37-42).

У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно у спадкодавця, позивачу постановою державного нотаріуса Луцької державної нотаріальної контори № 3 від 14 вересня 2015 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено (а. с. 6).

Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знесення та зміни їх призначення.

Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Відповідно до ст. 28 ч. 2 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виродів(будівель і споруд) і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

З наявних в матеріалах справи письмових доказів: рішення виконкому Луцької міської ради від 31 липня 2001 року № 427; акту технічної комісії про прийняття в експлуатацію об'єкта; технічного паспорта на об'єкт; договору оренди землі від 23 серпня 2007 року вбачається, що спірне спадкове майно, на яке просить визнати право власності позивач ОСОБА_1 у порядку спадкування, є тимчасовою спорудою-торговим кіоском для зайняття підприємницькою діяльністю, і з урахуванням вимог ст. 181 ЦК України не являється нерухомим майном (а. с. 8-14, 48-55).

Саме такого висновку дійшов суд першої інстанції і він є правильним.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції встановивши наведені обставини, давши їм вірну правову оцінку, підставно й обґрунтовано, з дотриманням вимог закону, частково задовольнив позов ОСОБА_1 та визнав за ним право власності в порядку спадкування після смерті дружини ОСОБА_2 на будівельні матеріали та металеву конструкцію, з яких складається тимчасова споруда кіоску.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Тому на думку колегії суддів, оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 жовтня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку упродовж двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді