ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5519/17
Провадження № 2-з/210/70/17
У Х В А Л А

"14" грудня 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Скотар Р.Є.,

при секретарі Ширинової К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку ч.2 ст.197 ЦПК України, заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову ,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігма Автолізінг" про про визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів .

Провадження у справі відкрито ухвалою суду від 14.12.2017 року.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій позивач просить накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Сігма Автолізінг», ідентифікаційний код юридичної особи: 41298109, місцезнаходження юридичної особи: 02121, м. Київ, вул. Харківське шосе,буд.182, що сплачені мною на рахунок №101, відкритий у ПАТ «ОСОБА_3 Дніпро», МФО 305749, в межах заявлених позовних вимог на суму 95187,20 грн.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд вважає у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову ( ч.2 ст.151 ЦПК України).

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду ( ч.2 ст.151 ЦПК України).

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі Постанова) судам розяснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивачем не зазначено у звязку з чим він просить застосувати захід забезпечення позову. Крім того, такий вид забезпечення позову може перешкоджати господарській діяльності юридичної особи, тому суд відмовляє в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153,293 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Р. Є. Скотар