АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Волошиної В.М. Кравець В.А.

при секретарі: Дука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

в с т а н о в и л а :

у лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просила стягнути з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 5 000 грн. посилаючись на те, що дитина проживає з нею та знаходяться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.05.2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки у розмірі 2 000 грн. щомісячно починаючи з 23.02.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Справа № 753/3514/17 Апеляційне провадження № 22-ц-796/8015/2017
Головуючий у суді першої інстанції: Даниленко В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить змінити рішення суду в частині розміру стягнення аліментів, встановивши його розмір у 500 грн.. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не взяв до уваги, що він не ухиляється від утримання своєї доньки, по мірі своїх можливостей надає матеріальну допомогу. Крім того, постійного місця роботи він не має, виконує сезонні роботи та земельного паю не має, як про те зазначає позивач.

У судовому засіданні відповідач підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Позивач просила апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони з 08.08.2015 року по 17.02.2016 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає разом з матір'ю.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дитина проживає з матір'ю та знаходиться на її утриманні, а відтак другий з батьків зобов'язаний надавати кошти на її утримання. Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі суд виходив з того, що відповідач не має постійного доходу.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходів її матері, батька і у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст. 182 цього ж Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів суд першої інстанції керувався вимогами зазначених норм.

Позивач зайнята доглядом за дитиною до трьох років. Вимог про стягнення аліментів на своє утримання позивач не заявляла.

Відповідач же є працездатним та будь - яких інших осіб на утриманні не має.

При розгляді справи відповідач зазначив, що має дохід, проте офіційно не працевлаштований.

Доказів того, що відповідач не міг працевлаштуватися, звертався у службу зайнятості з питання працевлаштування та отримання допомоги по безробіттю також не надано.

Про наявність інших стягнень з відповідача за виконавчими листами апелянт у апеляційній скарзі не зазначає.

Виходячи з викладеного колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313- 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 18 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді