Справа № 500/5860/17
Провадження № 2/500/3263/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Адамова А.С.,

при секретарі Івановій Ю.П,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

26.10.2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2, померлої 30.10.2014 року, право власності на земельну ділянку площею 4,2703 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП ім.. Кірова, частка (пай) №884, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:004:0011; земельну ділянку площею 5,23 гектарів, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, мотивуючи тим, що нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що відсутні оригінали Державних актів на право власності на спадкові земельні ділянки.

Позивач, сповіщений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи без його участі.

Відповідач, сповіщений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав до суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №010673, виданого 09.02.2004 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №10-08-591, ОСОБА_2є власником земельної ділянки площею 4,2703 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП ім.. Кірова, частка (пай) №884, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:004:0011.

Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії РІ №469694, виданого 28.10.2002 року Кислицькою сільською Радою народних депутатів, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД№10-08-324, ОСОБА_2є власником земельної ділянки площею 5,23 гектарів, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Вказане також вбачається із листа Міськрайонного управління у Ізмаїльському районі та м. Ізмаїлі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 30.11.2017р. за №3524/126-17.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД №394456, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_2 померла 30.10.2014 року.

Після смерті ОСОБА_2 згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить: земельна ділянка площею 4,2703 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП ім.. Кірова, частка (пай) №884, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:004:0011; земельна ділянка площею 5,23 гектарів, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до заповіту від 22.06.2004р., посвідченого секретарем виконавчого комітету Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого у книзі для записів нотаріальних дій за №528, зареєстрованого в Спадковому реєстрі, ОСОБА_2 заповіла право на земельну частку за державним актом серія РІ №469694 розміром 5,23 га, розташовану на території Кислицької сільської ради, а також земельну ділянку по державному акту серії ОД №010673, розміром 4,2703 га, розташовану на території Кислицької сільської ради, майнові паї ОСОБА_1.

Заповіт є чинним, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 39604137 від 12.02.2015р.

Згідно свідоцтва про народження серії ЯД №828643 від 24.10.1955р. позивач ОСОБА_1 є сином спадкодавця ОСОБА_2.

Позивач являється спадкоємцем за заповітом та спадщину після смерті матері прийняв, оскільки в установлений законом шестимісячний строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією відповідної заяви, наявної у матеріалах справи.

На день смерті спадкодавця, час відкриття спадщини, зі спадкодавцем ОСОБА_2був зареєстрований її син ОСОБА_3, який помер 22.04.2015р., що підтверджується довідкою Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №472 від 28.03.2017р.

На звернення позивача до Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області з приводу отримання свідоцтва про спадщину за заповітом після смерті матері, листом нотаріуса за № 1481/02-14 від 18.11.2017р. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з тим, що відсутні оригінали Державних актів на право власності на земельні ділянки.

Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Частиною 1 ст. 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно із п.п. 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів. Спадкоємець повинен надати нотаріусу правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на нерухоме майно.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Згідно п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ст. 316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Належність спадкодавцю майна, про яке зазначає позивач у позовній заяві, підтверджується, у том числі, листом Міськрайонного управління у Ізмаїльському районі та м. Ізмаїлі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 30.11.2017р. за №3524/126-17.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до роз'яснень п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Стаття 57 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у тому числі, з огляду на те, що відповідач визнав позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 213-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 30.10.2014 року, право власності на

земельну ділянку площею 4,2703 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП ім.. Кірова, частка (пай) №884, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:004:0011 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД №010673, виданий 09.02.2004 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №10-08-591);

земельну ділянку площею 5,23 гектарів, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, (Державний акт на право приватної власності на землю серії РІ №469694, виданий 28.10.2002 року Кислицькою сільською Радою народних депутатів, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за ОД№10-08-324).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 14.12.2017р.

Суддя: ОСОБА_4