Рішення

Іменем України

Справа № 712/11935/17

Провадження № 2/712/2731/17

05 грудня 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого /судді - МАРЦІШЕВСЬКОЇ О.М.

при секретарі Олефіренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Кредит-Союз» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Кредитна спілка «Кредит-Союз» звернулась до суду з вищезазначеним позовом до відповідачів, посилаючись на те, що між спілкою та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту № Че-0432 від 08.12.2015 року про надання кредиту в розмірі 5000 грн. строком на 12 місяців. Відповідно до п.3.1 Договору плата за користування кредитом становить 32% річних від суми залишку кредиту. 08.12.2015 року був укладений договір поруки № Че-0432-П між кредитною спілкою та ОСОБА_2, в забезпечення виконання зобов"язань позичальника ОСОБА_1 по договору кредиту. В звязку з порушенням позичальником умов кредитування виникла заборгованість за кредитним договором. Просить суд стягнути з відповідачів солідарно заборгованість в сумі 11661,20 грн. в тому числі: тіло кредиту- 4520,14 грн., проценти за користування кредитом 2437,16 грн., додаткові проценти у звязку з простроченням кредитних зобовязань - 4158,78 грн., сума інфляційних збитків за час прострочення 545,12 грн., судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача звернувся з заявою про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив задоволити.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про кредитні спілки, кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону.

За правилами ст. 5 Закону України Про кредитні спілки, кредитні спілки в Україні діють відповідно до цього Закону, інших законів України та виданих відповідно до них нормативно-правових актів.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України Про кредитні спілки кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Абзацом третім ч. 1 ст. 21 цього Закону передбачено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

З матеріалів справи видно, що між КС «Кредит-Союз» та ОСОБА_1 був укладений договір кредиту № Че-0432 від 08.12.2015 року про надання кредиту в розмірі 5000 грн. строком на 12 місяців. Відповідно до п.3.1 Договору плата за користування кредитом становить 32% річних від суми залишку кредиту. Відповідно до п.3.2 кредитного договору у разі несвоєчасного надходження (прострочення планового платежу) повністю або частково з першого дня прострочення, цей кредит визнається кредитом з підвищеним ризиком та застосовується процентна ставка в розмірі 90% річних.

Згідно з п.2.1. кредитного договору строк дії договору 12 місяців. Відповідно до п.8.2 договору у випадку наявності непогашеного залишку кредиту після закінчення строку, умови договору щодо нарахування процентів за користуваня кредитомі обов"язку їх сплати продовжують діяти до фактичного погашеня процентів і кредиту.

08.12.2015 року був укладений договір поруки № Че-0432-П між спілкою та ОСОБА_2, який поручився за виконання зобов"язання ОСОБА_1 по договору кредиту, Поручитель і боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Строк припинення поруки сторонами узгоджено тривалістю 8 років з дня укладання договору ( п.п. 3.2, 4.1 договору поруки.

ОСОБА_1 був прийнятий у члени кредитної спілки та отримав кредит, що відповідачем не заперечувалось та підтверджено заявами про видачу кредиту, заявою анкетою на отримання кредиту, прибутковим касовим ордером №5438 від 06.11.2015р. та видатковим касовим ордером від 08.12.2015 року.

Згідно з Законом України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг діяльність кредитної установи з надання фінансових кредитів за рахунок капіталу самої кредитної установи, внесків членів кредитної спілки, не потребує отримання ліцензії.

У зв'язку з порушенням ОСОБА_1 умов кредитного договору виникла прострочена заборгованість за кредитним договором станом на 20.09.2017 року, відповідно до розрахунку позивача, який відповідачі не оспорювали, у сумі 11661,20 грн., з яких 4520,14 грн.- заборгованість по тілу кредиту, процентів за користування кредитом 2437,16 грн., донарахованих процентів - 4158,78 грн., сума інфляції за час прострочення 545,12 грн.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Верховний Суд України 1 жовтня 2014 року у справі № 6-113 цс 14, предметом якої був спір про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних правовий висновок, відповідно до якого будь-яке зобовязання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобовязанням незалежно від правових підстав його виникнення і в разі його порушення підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Підписанням кредитного договору, фактом отримання і використання кредиту, частковим погашенням позичальником підтверджено, що останній в повному обсязі ознайомлювався з умовами кредитування в банку та орієнтовною сукупною вартістю кредиту і прийняв на себе зобов'язання щодо його виконання. Крім того, взаємні права обовязки сторін детально визначені у підписаному сторонами кредитному договорі.

У заяві-анкеті на отримання кредиту від 08.12.2015р. позичальником підтверджено про письмове повідомлення йому про кредитні умови, орієнтовну вартість кредиту.

Під час укладення договору кредиту, договору поруки в забезпечення кредитних зобовязань відповідачі заперечень щодо їх змісту не мали. Такі умови укладених між сторонами договорів були погоджені у встановленому законом порядку та сторони проти них не заперечували. Отже, такі умови договорів є результатом домовленості сторін, що відповідає п. 3 ст. 3 ЦК України. При укладенні зазначених правочинів не існувало ніяких умов, які б примусили відповідачів прийняти їх умови на вкрай невигідних для себе умовах.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки обґрунтовані на законі та відповідають умовам укладеного між сторонами кредитного договору та договору поруки, згідно із ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними.

Відповідно до ст.88 ЦПК України до стягнення з відповідачів в рівних частках підлягають понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1600 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60,88, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 16, 509, 526, 527, 530, 554, 589, 590, 1050, 1054 ЦК України, Законом України Про кредитні спілки,суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Кредит-Союз» заборгованість по кредитному договору в сумі 11661,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Кредитної спілки «Кредит-Союз» судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1600 грн., по 800 грн. з кожного.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції на протязі 10 днів з моменту проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: