Справа № 309/1619/17
Провадження № 2/309/1158/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2017 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Савицький С.А. при секретарі Росоха В.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хуст справу за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди внаслідок нестачі , -
ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення суми спричиненої матеріальної шкоди.
Позовні вимоги мотивовано тим, що у відповідності до наказу № ЭDN-KП-2016-7061358 від 05.09.2016р. ОСОБА_1 прийнята до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" на посаду касира-операціоніста, укладено трудовий договір від 09.09.2016р. за № ЭDN-KП-2016-7061358 від 05.09.2016р., який підтверджує факт виникнення трудових відносин між позивачем та відповідачем; укладено договір про повну матеріальну відповідальність 09.09.2016р. за №3.DN-СП-2016-7061358(15276581) від 09.09.2016р.
У визначенні п. 1.1 Договору про повну матеріальну відповідальність, посадою є визначена структурою і штатним розкладом структурна одиниця, на яку покладені установленими нормативними актами Роботодавця, перелік службових повноважень.
Предметом Договору про повну матеріальну відповідальність є прийом працівником на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілісності і/або схоронності матеріальних цінностей роботодавця при виконанні покладених трудовим договором та локальними актами роботодавця трудових обов'язків і покладених законодавством вимог, порушення яких тягне до фінансових втрат роботодавця.
Відповідно до вимог ст.ст. 509, 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у відповідності до умов договору.
Підставою для притягнення працівника до матеріальної відповідальності є заподіяний діями або бездіяльністю працівника матеріальний збиток і/або ушкодження матеріальних цінностей, які належать роботодавцеві і/або іншим особам, матеріальні цінності яких перебувають у користуванні Роботодавця на підставі відповідних угод між Роботодавцем і такими особами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Відповідно до ч. З п. З Постанови Пленуму Верховного суду України від 29 грудня 1992 р. за шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов'язків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з якими перебуває в трудових відносинах.
Представник позивача - ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_2 подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. Про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Про причини неявки суду не повідомила.
Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про слухання справи у його відсутності та у звязку з неявкою відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає до задоволення виходячи з наступного.
В ході судового розгляду встановлено, що у відповідності до наказу № ЭDN-KП-2016-7061358 від 05.09.2016р. ОСОБА_1 прийнята до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" на посаду касира-операціоніста, укладено трудовий договір від 09.09.2016р. за № ЭDN-KП-2016-7061358 від 05.09.2016р., який підтверджує факт виникнення трудових відносин між позивачем та відповідачем; укладено договір про повну матеріальну відповідальність 09.09.2016р. за №3.DN-СП-2016-7061358(15276581) від 09.09.2016р.
У визначенні п. 1.1 Договору про повну матеріальну відповідальність, посадою є визначена структурою і штатним розкладом структурна одиниця, на яку покладені установленими нормативними актами Роботодавця, перелік службових повноважень.
Предметом Договору про повну матеріальну відповідальність є прийом працівником на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілісності і/або схоронності матеріальних цінностей роботодавця при виконанні покладених трудовим договором та локальними актами роботодавця трудових обов'язків і покладених законодавством вимог, порушення яких тягне до фінансових втрат роботодавця.
Відповідно до вимог ст.ст. 509, 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином та у відповідності до умов договору.
Підставою для притягнення працівника до матеріальної відповідальності є заподіяний діями або бездіяльністю працівника матеріальний збиток і/або ушкодження матеріальних цінностей, які належать роботодавцеві і/або іншим особам, матеріальні цінності яких перебувають у користуванні Роботодавця на підставі відповідних угод між Роботодавцем і такими особами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.
Судові витрати про справі підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України. На користь позивача з відповідача підлягає до стягнення 1600 гривень судового збору.
Керуючись ст.ст.10,60,169,212-215,224-227 ЦПК України, ст.ст.509,526,1166 ЦК України, суд -
Позов ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем ОСОБА_1 протягом десяти днів з дня отримання його копії до Хустського районного суду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Закарпатської області.
Суддя Хустського
районного суду: підпис ОСОБА_3
Суддя Хустського
районного суду: ОСОБА_3