РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17664/17

пр. № 2-о/759/552/17

08 грудня 2017 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва

під головуванням судді Сенька М.Ф.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Святошинський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 в листопаді 2017 року звернулася до суду із заявою, за якою просила встановити факт, що її мати ОСОБА_2, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьку.

Вимоги заяви мотивовані тим, що документи, видані їй на підтвердження факту смерті матері, не визнаються в Україні, що в свою чергу перешкоджає їй отримати свідоцтво про смерть..

ОСОБА_1 просила розглянути справу без її участі на наявних матеріалах справи.

Представник зацікавленої особи в суд не з'явилися. Заперечень на заяву не надходило.

Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог заяви за таких підстав.

З огляду на особисті документи заявника, її матір'ю є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1

За копією паспорту, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новомихайлівка Булатського р-ну Актюбінської обл., з 11.07.1969р. була зареєстрована і проживала в м. Донецьку.

Згідно з довідкою лікаря КП «Первинна медико-санітарна допомога №9 м. Донецька» від 24.07.2017р., ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 86 років, від атеросклеротичної хвороби серця.

Судом встановлено, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, тому встановлення факту смерті необхідне заявнику для оформлення свідоцтва про смерть..

Згідно з п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Статтею 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є: документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Оскільки, дані, що містяться в довідці про причини смерті, узгоджуються з даними приватних документів померлої, з урахуванням того, що останні документи знаходяться у заявника, факт рідства померлої із заявником підтверджено належними документами, то суд знаходить доведеним, що ОСОБА_2 дійсно померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Донецьку у віці 86 років.

Належного документу на підтвердження смерті ОСОБА_2, як це вбачається з наведеного, не має, а тому суд погоджується із заявником, що такий факт може бути підтверджено лише в судовому порядку, відповідно і на підставі ст. ст. 256, 257-1 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215, 256-259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Новомихайлівка, Булатського району, Актюбинської області, громадянка України, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьку у віці 86 років.

Рішення є підставою для реєстрації факту смерті в установленому законом порядку.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва у відповідності до вимог ст.ст. 291 - 296 ЦПК України.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Головуючий Сенько М.Ф.