Справа №591/3666/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Бурда Б. В.
Номер провадження 22-ц/788/1777/17 Суддя-доповідач - Криворотенко В. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання»

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11 жовтня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації, -

В С Т А Н О В И Л А :

13 липня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що з 05 жовтня 2012 року він перебував у трудових відноснах з ПАТ «Сумське НВО», працюючи старшим бухгалтером контрольно-ревізійного відділу.

23 січня 2017 року він був звільнений за власним бажанням у зв'язку із невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України.

Усупереч вимогам закону, відповідач у день звільнення не провів з позивачем остаточний розрахунок та не здійснив виплату заборгованості в розмірі 34791,62 грн. Остаточний розрахунок відповідач провів з позивачем лише 16 травня 2017 року.

Остаточно уточнивши позовні вимоги, позивач просив стягнути на свою користь з ПАТ «Сумське НВО» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 24 січня 2017 року по 15 травня 2017 року в сумі 24228,75 грн. та компенсацію у сумі 911,17 грн.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11 жовтня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Сумське НВО» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 24228,75 грн., 911,17 грн. компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, а всього 25139,92 грн. з утриманням з вказаної суми при виплаті податків та інших обов'язкових зборів та платежів.

Стягнуто з ПАТ «Сумське НВО» в дохід держави судовий збір у сумі 640 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумське НВО», посилаючись на незаконність рішення, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду змінити в частині стягнення з ПАТ «Сумське НВО» на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, зменшивши суму стягнення у цій частині з 24228 грн. 75 коп. до 13890 грн. 72 коп. з послідуючим утриманням податку з доходів фізичних осіб та військового збору, а також просить скасувати рішення суду в частині стягнення компенсації втрати частини заробітку у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати в сумі 911 грн. 17 коп.

При цьому зазначає, що суд першої інстанції при визначенні середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні не врахував той факт, що у ПАТ «Сумське НВО» діє режим неповного робочого тижня (понеділок, вівторок, середа), встановлений наказом товариства № 75 від 21 березня 2014 року.

Вказує, що місцевим судом невірно застосовано положення Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків її виплати», оскільки його положення на правовідносини після припинення трудового договору між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ПАТ «Сумське НВО» не поширюються.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 05 жовтня 2012 року по 23 січня 2017 року ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське НВО» (а.с. 13-14).

Згідно з наказом ПАТ «Сумське НВО» № 624/ВК від 23 січня 2017 року позивача звільнено з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с. 6).

З довідки ПАТ «Сумське НВО» № 16-07/1000 від 04 вересня 2017 року вбачається, що середньоденна заробітна плата позивача становить 323 грн. 04 коп. (а.с. 36).

Відповідно до наказу ПАТ «Сумське НВО» № 75 від 21 березня 2014 року, у ПАТ «Сумське НВО» встановлений режим неповного робочого тижня, а саме триденний робочий тиждень з робочими днями: понеділок, вівторок, середа (а.с. 37).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач у порушення вимог ст. ст. 47, 116 КЗпП України своєчасно не провів розрахунок при звільненні позивача, не виплативши заборгованість по заробітній платі за період з 23 січня 2017 року по 16 травня 2017 року в розмірі 24228,75 грн. Тому, керуючись ст. 117 КЗпП України і Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості з виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строку її виплати.

Проте, з таким висновком суду повністю погодитись не можна.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно із ч. 1 ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, за положеннями ст. 117 КЗпП України обов'язковою умовою для покладення на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства.

Відповідно до абз. 3 п. 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, середньомісячна заробітна плата визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно із п. 5 Порядку нарахування виплат у випадках збереження середньої заробітної плати провадиться, виходячи з розміру середньоденної заробітної плати.

Пунктом 8 постанови передбачено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Враховуючи, що на момент звільнення позивача належні йому від підприємства суми при звільненні не були виплачені вчасно, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність підстав для задоволення вимог ОСОБА_3 про стягнення на його користь середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати.

Проте, визначаючи середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, що підлягає стягненню на користь позивача, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи. Судом не враховано, що згідно з наказом ПАТ «Сумське НВО» № 75 від 21 березня 2014 року на підприємстві встановлений триденний робочий тиждень з робочими днями: понеділок, вівторок, середа.

З урахуванням наказу ПАТ «Сумське НВО» № 75 від 21 березня 2014 року про триденний робочий тиждень, кількість робочих днів на підприємстві за період з 23 січня 2017 року по 16 травня 2017 року складає 43 робочих дні (січень - 4 робочих дні; лютий - 12 робочих днів; березень - 12 робочих днів; квітень - 11 робочих днів; травень - 4 робочих дні). Враховуючи, що середньоденна заробітна плата позивача становить 323,04 грн., на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку в сумі 13890,72 грн. (323,04 грн. х 43 робочих дні) з утриманням всіх податків та інших обов'язкових платежів, а не у розмірі 24228,75 грн., як стягнено судом першої інстанції.

Що стосується вимог позивача про стягнення грошової компенсації втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати в розмірі 911,17 грн., апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга в цій частині задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Оскільки відповідач порушив законодавство про оплату праці та не виплатив позивачу своєчасно належну йому заробітну плату за за період з 23 січня 2017 року по 16 травня 2017 року, то позивач відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» має право на компенсацію втрати частини заробітної плати, незалежно від її нарахування роботодавцем, в розмірі 911,17 грн., який за обсягом не оспорюється відповідачем.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції в частині наявності підстав для виплати позивачу вказаної суми.

Доводи апеляційної скарги у вищевказаній частині є безпідставними.

Наведені обставини дають підстави для визнання доводів апеляційної скарги обґрунтованими і такими, що дають підставі для зміни рішення місцевого суду в частині розміру середнього заробітку, який підлягає стягненню на користь позивача та в частині розподілу судових витрат.

З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, у зв'язку із частковим задоволенням позову на 58,88 % ((13890,72 грн. + 911,17 грн.) * 100 % /25139,92 грн.)), слід стягнути з ПАТ «Сумське НВО» в дохід держави 376,83 грн. судового збору за розгляд справи судом першої інстанції та у зв'язку із задоволенням апеляційної скарги на 93,84 % (13890,72 грн. * 100 % /14801,89 грн.) компенсувати ПАТ «Сумське НВО» за рахунок позивача 660,63 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги та стягненням з позивача на користь держави 263,17 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції. Законних підстав для звільнення позивача від сплати судового збору колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та розподілу судових витрат на підставі ст. 376 ЦПК України.

В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 11 жовтня 2017 року змінити в частині виплати розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та розподілу судових витрат.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 23 січня 2017 року по 16 травня 2017 року в сумі 13890 грн. 72 коп. з подальшим відрахуванням податків та інших обов'язкових платежів та в дохід держави 376 грн. 83 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» 660 грн. 63 коп. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції та на користь держави 263 грн. 17 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

В іншій оскаржуваній частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий -

Судді -