Справа № 466/998/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І.
Провадження № 22-ц/783/6610/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

28 грудня 2017 року суддя судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області Ніткевич А.В., перевіривши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 28 вересня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 28 вересня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 58778,30 грн. відшкодування матеріальної шкоди, 800 грн. витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження, 2100 грн. витрат на правову допомогу та 616,78 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_2, подавши апеляційну скаргу (а.с. 152), однак при поданні апеляційної скарги, апелянт не сплатив судовий збір, як це передбачено у Законі України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 р. № 3674-VI (з наступними змінами).

02 листопада 2017 року ухвалою судді-доповідача апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху, апелянту запропоновано у визначений термін оплатити судовий збір, як це передбачено у п.п. 6 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», розяснено наслідки невиконання такої.

Копія ухвали Апеляційного суду Львівської області від 02.11.2017 року надсилалась апелянту ОСОБА_2 за адресою, зазначеною в апеляційній скарзі, рекомендованою кореспонденцією, однак конверт з ухвалою повернуто на адресу апеляційного суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 167).

Іншої адреси у апеляційній скарзі та матеріалах справи, ОСОБА_2 не зазначав.

З вищенаведеного вбачається, що судом вжиті всі необхідні заходи для скерування апелянту ОСОБА_2 копії ухвали Апеляційного суду Львівської області від 02.11.2017 року за вказаною нею в апеляційній скарзі адресою.

Згідно із ч. 1 ст. 77 ЦПК України (у редакції на час надсилання копії ухвали) особа, яка бере участь у справі зобовязана повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Аналогічне положення закріплено у ч. 1 ст. 131 ЦПК України (у редакції на час постановлення даної ухвали).

Згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У відповідності до п.п. 99, 102 постанови Кабінету Міністрів від 05.03.2009 року № 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку» (далі Правила) в об'єкті поштового зв'язку вручаються рекомендовані поштові відправлення, рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, не вручені адресатам під час доставки. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного рекомендованого повідомлення про вручення поштових відправлень.

Встановлено, що протягом строку зберігання поштового відправлення (п. 116 Правил) апелянт ОСОБА_2 не з»являвся за отриманням поштового відправлення, кореспонденція повернута відправнику, про що свідчить відмітка на конверта у зв»язку із «закінченням терміну зберігання».

На переконання суду, дії апелянта ОСОБА_4, який не забирає рекомендовану кореспонденцію з суду у поштовому відділенні, є зловживанням своїми правами, спрямованими на затягування розгляду справи.

Крім цього, звертаю увагу на те, що рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до положень ст. 357 ЦПК України у разі невиконання апелянтом ухвали суду про залишення скарги без руху у встановлений строк, скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала, що не позбавляє апелянта можливості подати апеляційну скаргу повторно, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Враховуючи те, що станом на 28.12.2017 р. вимоги ухвали про залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 28 вересня 2017 року апелянт не виконав, є всі підстави для визнання скарги неподаною та повернення її апелянту.

Керуючись ст. ст. 121, 297 ЦПК України ,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 28 вересня 2017 року вважати неподаною та повернути апелянту.

Роз»яснити, що повернення апеляційної скарги не позбавляє апелянта можливості подати апеляційну скаргу повторно, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Суддя А.В. Ніткевич