Справа № 352/803/17
Провадження № 2/352/1187/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2017 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Кукули О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Позивач 15.05.2017 р. звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 38332,88 грн.

Заявлений позов обґрунтовував тим, що відповідно до укладеної між сторонами Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 22.01.2016 р. відповідачка отримала кредит у розмірі 36564,40 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір між сторонами укладено у порядку ч.1 ст.634 ЦК України шляхом приєднання, відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами банку, викладеними на банківському сайті, складає між нею та банком договір. У звязку з неналежним виконанням відповідачкою зобовязань станом на 27.04.2017 р. утворилась заборгованість у сумі 38332,88 грн., що складається з 29642,67 грн. заборгованості за кредитом, 3295,42 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 3094,00 грн. заборгованості за пенею та комісією, 2300,79 грн. штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не зявився, у позовній заяві не заперечував у разі неявки в судове засідання відповідача щодо розгляду справи за відсутності представника банку та постановлення заочного рішення.

Відповідачка у судове засідання не зявилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути в її відсутності, позов визнала частково, просила відмовити у стягненні пені. Проти часткового задоволення позову не заперечувала.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що 22.01.2016 р. між сторонами укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н, згідно якого відповідачка отримала кредит у розмірі 36564,40 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір між сторонами укладено у порядку ч.1 ст.634 ЦК України шляхом приєднання, відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Генеральна угода разом з Умовами та правилами, Тарифами банку, викладеними на банківському сайті, складає між нею та банком договір (а.с. 5-30).

У звязку з неналежним виконанням відповідачкою зобовязань за вказаною генеральною угодою станом на 27.04.2017 р. утворилась заборгованість у розмірі 38332,88 грн., що складається з 29642,67 грн. заборгованості за кредитом, 3295,42 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом, 3094,00 грн. заборгованості за пенею та комісією, 2300,79 грн. штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди, згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.4).

Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Суд вважає необґрунтованим одночасне заявлення банком вимоги про стягнення заборгованості за пенею і комісією (при цьому сума пені і комісії не розмежована) та вимоги про стягнення штрафу.

Згідно п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобовязань клієнт сплачує банку пеню.

Згідно п. 2.2 Генеральної угоди при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 31 день позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 2300,79 грн.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника на основі закону невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Саме така правова позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 21.10.2015 р. у справі № 6-2003цс15, яка згідно з вимогою ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З урахуванням вказаної правової позиції суд вважає, що підлягає до задоволення лише вимога про стягнення штрафу в розмірі 2300,79 грн., а у вимозі про стягнення заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3094,00 грн. слід відмовити.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. З відповідачки слід стягнути на користь позивача 35238,88 грн. заборгованості за кредитним договором, що складається з 29642,67 грн. заборгованості за кредитом, 3295,42 грн. заборгованості за відсотками, 2300,79 грн. штрафу, та судові витрати у розмірі 1600 грн.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 526, 549, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 141, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки с. Угринів, вул. Незалежності, 216, Тисменицького району Івано-Франківської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , 35238 (тридцять пять тисяч двісті тридцять вісім) грн. 88 коп. заборгованості за кредитним договором, що складається з 29642,67 грн. заборгованості за кредитом, 3295,42 грн. заборгованості за відсотками, 2300,79 грн. штрафу, та 1600 (одну тисячу шістсот) грн. судових витрат, а всього 36838 (тридцять шість тисяч вісімсот тридцять вісім) грн. 88 коп.

У решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуюча М.М.Хоминець