АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 537/1899/17 Номер провадження 22-ц/786/2201/17Головуючий у 1-й інстанції Маханьков О.В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Бондаревська С.М., Пилипчук Л.І.

при секретарі Ткаченко Т.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання договорів дарування недійсними, скасування державної реєстрації права власності.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2017 року ОСОБА_3 в особі представника - адвоката ОСОБА_5 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання договорів дарування недійсними, скасування державної реєстрації права власності.

Рішенням Крюківського райсуду м. Кременчука Полтавської області від 03 липня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 в особі представника адвоката ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 за участі третіх осіб державного реєстратора - нотаріуса ОСОБА_6, державного реєстратора нотаріуса ОСОБА_7 про визнання договору дарування недійсним, задоволено в повному обсязі.

Визнано договір дарування №3146 від 28.11.2013 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями по пров. Військовому,10/50 в м. Кременчуці Полтавської області (номер запису про право власності 3580185) - недійсним.

Скасовано рішення Державного реєстратора - приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_7, індексний номер 8419038 від 28.11.2013 11:19:57 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, форма власності: приватна, вид спільної власності: спільна часткова, розмір частки: 1/2, власники: ОСОБА_2.

Визнано договір дарування №4112 від 29.11.2013 року 1/2 частки житлового будинку з господарськими будівлями по пров. Військовому, 10/50 в м. Кременчуці Полтавської області (номер запису про право власності 3604339) - недійсним.

Скасовано рішення Державного реєстратора - приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_6, індексний номер 8479422 від 29.11.2013 року 12:05:53 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, форма власності: приватна, вид спільної власності: спільна часткова, розмір частки: 1/2, власники: ОСОБА_2.

Вирішено питання про судові витрати.

З рішенням суду не погодилася відповідачка ОСОБА_2, оскарживши його в апеляційному порядку. У поданій апеляційній скарзі відповідачка з підстав порушення та неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, прохає скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову ОСОБА_3

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що висновки суду про порушення права власності позивачки на спірне домоволодіння не ґрунтуються на законі, оскільки користувачем вказаного домоволодіння, яке складалося з жилого будинку літ. «А», сараю літ. «Б», вбиральні літ. В», була ОСОБА_8, яка не мала жодних правовстановлюючих документів на зазначене домоволодіння, які і померлий батько позивачки ОСОБА_3 - ОСОБА_9

Також посилається на відсутність доказів про те, що ОСОБА_9 за життя розпочав оформлення правовстановлюючих документів на вказане домоволодіння та земельну ділянку під спірним домоволодінням.

Тому вважає, що права на спірне домоволодіння не могли перейти в порядку спадкування до позивачки, оскільки спадкодавець не був власником зазначеного майна та не мав жодних майнових прав на нього.

Вважає себе добросовісним набувачем новоствореного домоволодіння за вказаною адресою, а рішенням порушено її права як власника.

Оскільки позивачка не є стороною договорів дарування, вона не має права на звернення до суду з даним позовом.

Заперечення на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції іншими учасниками справи не подавалися.

Відповідачка ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у судове засідання не зявилися; про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином за адресою: с. Придніпрянське (Дзержинське) АДРЕСА_1, де вони проживають разом з дочкою ОСОБА_2 з 2013 р., згідно акту обстеження комісії у складі депутата та секретаря Потоківської сільської ради Кременчуцького району, сусідів ОСОБА_10 та ОСОБА_11, та підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення судової повістки дочці та засвідчено підписом в одержанні 11.12.2017 р.

15.12.2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, п. 9 статті 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень якого передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України (у редакції, чинній з 15.12.2017 р.), неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідачів.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи та перевіривши рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 28.10.2011 року рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука було визнано за ОСОБА_4 право власності на нерухоме майно - домоволодіння по пров. Військовому 12, в м. Кременчуці Полтавської області, яке складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 20,1 кв.м та земельної ділянки площею 255 кв.м в порядку набувальної давності.

04.10.2013 року додатковим рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука визнано право власності за ОСОБА_4 на домоволодіння по пров. Військовому,10/50 в м. Кременчуці, Полтавської області, яке складається з житлового будинку, сараю літ. «Б» та вбиральні літ. «В».

Зобовязано ТОВ «Бюро технічної інвентаризації міжрегіональне» провести поточну технічну інвентаризацію домоволодіння по пров. Військовому, 10/50 в м. Кременчуці Полтавської області.

Зобовязано реєстраційну службу Кременчуцького міського управління юстиції зареєструвати за ОСОБА_4 право власності на домоволодіння по пров. Військовому, 10/50 в м. Кременчуці Полтавської області (а.с. 11).

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 18.10.2013 року внесено виправлення у вищевказане додаткове рішення від 04.10.2013 року, яким вважати правильним та читати по всьому тексту рішення замість «житловий будинок» - «новостворений житловий будинок» (а.с. 12).

Відповідно до договору дарування № 3146, посвідченого 28.11.2013 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_7, ОСОБА_4 безоплатно передала в дар, а ОСОБА_2 прийняла 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями по пров. Військовому, 10/50 в м. Кременчуці Полтавської області та цим же нотаріусом, як реєстратором, прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 8419038 від 28.11.2013 11:19:57 та здійснено відповідну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями за вказаною адресою (номер запису про право власності 3580185).

Згідно з договором дарування № 4112, посвідченого 29.11.2013 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_6 ОСОБА_4 безоплатно передала, а ОСОБА_2 прийняла в дар 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями по пров. Військовому, 10/50 в м. Кременчуці Полтавської області та цим же нотаріусом, як реєстратором, було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 8479422 від 29.11.2013 року 12:05:23 та здійснено відповідну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями вказаною адресою (номер запису про право власності 3604339).

Як убачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 11.04.2016р. власником вказаного житлового будинку по пров. Військовий, 10/50 в м. Кременчуці Полтавської області та земельної ділянки за цією ж адресою є ОСОБА_2 (а.с. 15-16).

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 26.07.2016 року, яке набрало законної сили, додаткове рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 жовтня 2013 року та ухвала Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 18 жовтня 2013 року скасовані, а у задоволенні заяв ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення та виправлення описки відмовлено (а.с. 13-14).

Цим рішенням встановлено, що ОСОБА_4 не надала доказів щодо технічних характеристик домоволодіння по пров. Військовому, 10/50 у м. Кременчуці, його належності чи реєстрації в органах БТІ, підстав набуття права власності.

За матеріалами інвентарної справи КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації», станом на 11.03.2016 року домоволодіння по пров. Військовому, 10/50 у м. Кременчуці зареєстровано з 1960 року за ОСОБА_8, яка померла 19.02.1979 року.

У спірному домоволодінні проживав та був зареєстрований ОСОБА_9, який знятий з реєстрації 09.07.2013 року у звязку зі смертю. Там же зареєстрована його дочка ОСОБА_3 з малолітньою дитиною.

Зазначені обставини не потребують доведенню в силу ч. 4 ст. 81 ЦПК України (в редакції, чинній з 15.12.2017 р.)

Крім цього, судом першої інстанції було встановлено, що постановою державного нотаріуса від 24.03.2016 р. ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_9, оскільки право власності на будинок по пров. Військовому, 10/50, в м. Кременчуці зареєстровано за іншою особою.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що укладені відповідачами договори дарування домоволодіння за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, пров. Військовий, 10/50, та рішення про державну реєстрацію права власності на спірне домоволодіння за відповідачкою ОСОБА_2 порушують права позивачки ОСОБА_3, як спадкоємиці після померлого батька ОСОБА_9, на спірне домоволодіння та були укладені неуповноваженою особою.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України, визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 5 ст. 203 ЦК України, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦПК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Як розяснено в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9, відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (частина перша статті 203, частина перша статті 215 ЦК України).

Згідно з частинами другою та третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Загальним правовим наслідком недійсності правочину (стаття 216 ЦК України) є реституція, яка застосовується як належний спосіб захисту цивільного права та інтересу за наявності відносин, які виникли в звязку з вчиненням особами правочину та внаслідок визнання його недійсним.

При цьому правом оспорювати правочин і вимагати проведення реституції ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, але й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як «заінтересовані особи» (статті 215, 216 ЦК України).

З огляду на зазначені приписи, правила статей 15, 16 ЦК України, а також статей 1, 2-4, 14, 215 ЦПК України кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обовязковий елемент конкретного субєктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою субєктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Таким чином, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має права власності чи речового права на предмет правочину та/або не претендує на те, щоб майно в натурі було передано їй у володіння. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав (правова позиція, висловлена Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 р. при розгляді справи №6-605цс16) .

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Приймаючи до уваги те, що рішенням апеляційного суду від 26.07.2016 року, яке є чинним, скасовані додаткове рішення та ухвала Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області, на підставі яких було визнано право власності за ОСОБА_4 на домоволодіння по пров. Військовому, 10/50, в м. Кременчуці, Полтавської області, яке складається з новоствореного житлового будинку, сараю літ. «Б» та вбиральні літ. «В», ОСОБА_4 не мала повноважень на укладення оспорюваних договорів дарування, оскільки не являлась власником спірного домоволодіння. У звязку з чим оформлені на підставі вказаного рішення договори дарування №3146 від 28.11.2013 р. та № 4112 від 29.11.2013 року про передання ОСОБА_4 в дар ОСОБА_2 спірного нерухомого майна є недійсними на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірних висновків про скасування рішень про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_2 на вказане нерухоме майно.

Посилання відповідачки ОСОБА_2 на те, що до позивачки ОСОБА_3 не могли перейти права на спірне домоволодіння в порядку спадкування після померлого батька, який не був його власником, не мав правовстановлюючих документів на нього, як і його померла мати, - на увагу колегії суддів не заслуговують, оскільки питання щодо спадкування чи права власності на спірне нерухоме майно не є предметом даних позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів, вірних висновків суду не спростовують, тому на увагу колегії суддів не заслуговують.

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, на підставі вірно встановлених обставин справи, підстав для його скасування з наведених в апеляційній скарзі мотивів колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 382-384, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 03 липня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосереднього до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст постанови складено 26.12.2017 р.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_12

/підпис/ ОСОБА_13

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного

суду Полтавської області ОСОБА_1