П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2017 року м. Рівне

Апеляційний суд Рівненської області в складі колегії суддів : головуючого судді: Гордійчук С.О., суддів: Боймиструк С.В., Ковальчук Н.М., секретар судового засідання: Пиляй І.С.

Сторони за зустрічним позовом: позивач ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2,

розглянула у порядку спрощеного позовного провадженняапеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 вересня 2017 рокуухваленого суддею першої інстанції Бердій М.А. в м. Рівне у справі №569/4970/17 за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про визначення участі батька у вихованні неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 26 вересня 2017 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини задоволено.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 23 листопада 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції, актовий запис №1514, розірвано.

Малолітню дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено проживати з матірю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі понесені позивачем-відповідачем по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про визначення участі батька у вихованні неповнолітньої дитини, задоволено.

Визначено спосіб участі батька ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши наступний графік побачень:

1. Перший та третій тиждень кожного місяця починаючи з 8 години 00 хвилин понеділка до 18 години 00 хвилин неділі. За згодою матері, перших два тижні щомісяця з 8 години 00 хвилин понеділка до 18 години 00 хвилин неділі.

2. Спільний відпочинок в літній період на протязі трьох тижнів (для відпочинку та оздоровлення).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі понесені відповідачем-позивачем за зустрічним позовом по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн.

В поданій на рішення апеляційний скарзі в частині задоволення зустрічного позову щодо визначення участі батька у вихованні неповнолітньої дитини, ОСОБА_2 вказує на його незаконність, оскільки судом не враховано, що спору між сторонами щодо виховання дитини ніколи не було, адже будь-яких перешкод у спілкуванні батька з дитиною вона не чинить. Судом не взято до уваги принцип 6 Декларації прав дитини, яким встановлено, що малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матірю. Вважає, що такі виняткові обставини відсутні. Зазначає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд мав би врахувати інтереси самої дитини.

Зазначає, що висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради від 11 вересня 2017 року № 08-1460 враховує тільки інтереси батька, його бажання приймати більшу участь у вихованні дитини та можливість підлаштовуватись під його робочий графік, а не інтереси дитини, а тому такий висновок не можна вважати належним доказом по справі. Крім того, вказує, що про наявність такого висновку їй стало відомо лише під час судового засідання.

Просить рішення в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні зустрічного позову відмовити.

В частині задоволених позовних вимог щодо розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини рішення суду першої інстанції не оскаржене, а тому, у відповідності до ч. 1 ст. 367 ЦПК України та розяснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" апеляційним судом не перевіряється.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що що обоє батьків мають рівні права щодо спілкування з дитиною та участі у її вихованні незалежно від того, з ким проживає дитина та визначив способи участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки, дозволивши систематичні побачення із дочкою в присутності матері .

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Саме на підставі цих норм Закону позивач і заявив даний позов стосовно спілкування з дитиною та її виховання. Однак вимоги цих норм Закону при спорі у вихованні дитини вирішується з врахуванням вимог ст.159 СК України, відповідно до якої /ч.1/ якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод; /ч.2/ суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Тому, для застосування вимог зазначеної статті слід встановити, що особа, яка проживає з дитиною - в даному випадку це мама дитини-відповідач - чинить перешкоди батьку дитини-позивачу у спілкуванні та вихованні дитини. І це повинен довести позивач відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України (в редакції на час вирішення справи), аналогічна норма міститься в ч.2 ст.12 ЦПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи позивач не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів, які би підтверджували, що відповідачка ОСОБА_2 чинить йому перешкоди у спілкуванні з донькою та у її вихованні.

Із змісту рішення суду першої інстанції вбачається, що суд не встановив, які саме перешкоди відповідачка чинить позивачу у спілкуванні з дитиною та у її вихованні. В рішенні суду відсутнє посилання на докази, які би підтверджували вказані вище обставини та їх оцінка відповідно до правил ст. 212 ЦПК України.

Навпаки із матеріалів справи вбачається, що позивач часто забирає дитину із дошкільного закладу, спілкується з вихователями, багато приділяє увагу її вихованню та матеріальному забезпеченю, а мати дитини не заперечує щодо зустрічей батька і дитини (а.с.31)

Враховуючи наведене апеляційний суд дійшов висновку , що позовні вимоги є недоведеними, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 374, ст. 376, ст. 382-384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 26 вересня 2017 року скасувати.

В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради про визначення участі батька у вихованні неповнолітньої дитини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 640 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 21 грудня 2017 року.

Головуючий:

Судді: