Справа №642/1425/17ц
Провадження №2 /642/874/17
28 листопада 2017 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - Шрамко Л.Л. ,
з участю секретаря - Бондаренко В.П.,
представника позивача - ОСОБА_1,
представника відповідачки - ОСОБА_2,
представника органу опіки та піклування - ОСОБА_3,
розглянувши в відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, 3-я особа - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради ,
про визначення способу участь батька у вихованні дитини,
Позивач у березні 2017 року звернувся до суду з позовом до відповідачки про визначення способу участі у вихованні дитини. В остаточній редакції уточненої позовної заяви (а.с.91-93) просить визнати порядок спілкування та спосіб його участі у вихованні дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким чином: протягом кожної пятниці після занять у школі до 19 год. неділі, на родинних святах, днях народження: дитини - ОСОБА_6 - 13 грудня по черзі з матірю у цей день та у вихідний після; його - батька дитини - 3 грудня; Соні - сестри дитини - 8 січня; ОСОБА_7 дружини батька - 30 грудня; ОСОБА_8 - зведеного брата - 9 листопада, бабусі ОСОБА_9 - 6 квітня, дідуся ОСОБА_4 20 липня, ОСОБА_1 - двоюрідного брата - 17 квітня, ОСОБА_10 - дядька 20 червня; на офіційних вихідних та святах: Новий рік 31 грудня 1 січня по черзі з матірю, 8 березня по черзі у цей день та у вихідний після; 1 травня по черзі 1 та 2 травня; 9 травня по черзі у цей день або у наступний вихідний; ОСОБА_11 28 червня, ОСОБА_11 незалежності 24 серпня - по черзі з матірю у цей день або у наступний вихідний; Різдво 7 січня по черзі з матірю 6 і 7 січня; Великдень та Трійця - день з батьком, день з матірю, а також на шкільних канікулах, з урахуванням стану здоровя дитини, а у випадку хвороби та неможливості відвідувань, при наданні відповідних медичних документів, підтверджуючих її стан здоровя.
В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2006 року. Мають доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюб з відповідачкою розірвано 13 грудня 2014 року. Зазначає, що відповідачка з 20 жовтня 2016 року перешкоджає його спілкуванню з дитиною, настроює дитину проти нього та його родичів, разом зі своїм чоловіком погрожує йому фізичною розправою. Відповідачка не відчиняє йому двері, коли він приходить до дитини, не спілкується з ним з питань виховання дитини, та не дає розмовляти з донькою по телефону. Він вимушений звертатись до правоохоронних органів через те, що відповідачка позбавляє його можливості бачитись з донью та спілкуватись з нею. Він просить визнати зазначений порядок його участі у вихованні дитини з метою забезпечення її повноцінного спілкування з ним та його родичами. Також зазначає, що донька скаржилась йому на постійні сварки відповідачки з чоловіком, на те, що відповідачка висловлює їй образливі слова щодо його родини.
В судовому засіданні позивач позов підтримав, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Також зазначив, що донька бажає з ним спілкуватись, та раніше вона залишалась у нього на ніч, влітку 2016 року вони разом відпочивали на море. У нього дуже добрі відносини з дитиною, вона радіє зустрічам з ним, однак з восени 2016 року відповідачка через неприязні стосунки з ним чинить перешкоди у його спілкуванні з дитиною.
Представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала, пославшись на викладені в позовній заяві обставини.
Оскільки позивачем не надано доказів, що дочка позивача ОСОБА_13, його дружина ОСОБА_14, її син ОСОБА_15 народились у зазначені позивачем дні, вона заперечує проти визначення позивачу вказаного часу для спілкування з дитиною, однак при наданні підтверджуючих документів не заперечувала б проти спілкування у вказані дні з 16 до 20 год. Проти встановлення часу спілкування 20 липня на день народження дідуся ОСОБА_16 заперечує, оскільки він постійно проживає на окупованій території АР Крим. Також заперечує проти встановлення часу спілкування на день народження двоюрідного брата ОСОБА_17 17 квітня, оскільки останній постійно мешкає у м. Запоріжжі.
В судовому засіданні відповідачка позов визнала частково та зазначила, що вона не перешкоджає батьку спілкуватись з дитиною, він сам не спілкується з нею.
Представник відповідачки ОСОБА_2 послалась на викладені в письмових поясненнях обставини. Також зазначила, що позивачем не надано доказів дня народження всіх його родичів.
Представник 3-ї особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради ОСОБА_3 підтримала висновок від 16.06.2017 щодо встановлення порядку участі позивача у вихованні доньки ОСОБА_6 з визначенням йому часу для спілкування з дитиною: перша, третя субота місяця з 10 до 18 год. неділі, щосереди з 18 до 20 год., два тижні влітку.
Судом опитана у відсутності сторін, в присутності представника служби у справах дітей неповнолітня ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка пояснила, що мама казала їй, що згодна на спілкування її з батьком, однак без ночовок. Пояснила, що батько їй не телефонує. Мама казала їй, що він не батько, а родич. Також вона вважає, що якщо він хороший батько, то повинен покупати їй все, що вона забажає. Розповіла, що було таке, що дружина батька вигнала їх з будинку, та вони ночували з батьком в автомобілі. Вона перестала приїжджати до батька, оскільки її не пускає мати. Вона вважає, що краще б батько їй гроші дав, ніж сплачувати за послуги адвоката. Вона ображена на батька, оскільки він приніс їй не новий телефон. Коли до неї приїжджав батько, мати наказала їй не виходити та не виглядати, двері не відчинила. Їй відомо, що була викликана поліція. Коли бабуся приїжджала, також двері не відчиняли. Раніше батько забирав її в пятницю зі школи, та вона ночувала у батька, вони два дні були разом на вихідні, мама це дозволяла. Разом вони проводили час, спілкувались, було добре. Вона хоче, щоб було як раніше. Вона скучила за Сонею- своєю сестричкою, яку давно не бачила.
Суд, опитавши сторін, їхніх представників, малолітню дитину ОСОБА_6, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.
Сторони перебували в шлюбі з 16 червня 2006 року.
Мають дитину, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ВЛ №148538.
13 грудня 2014 року шлюб сторін розірвано.
Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати з матірю.
Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 08.02.2017 року з позивача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_18 по 800 грн. щомісячно.

Позивач створи другу сімю, перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7. Мають спільну дитину ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідачка також створила іншу сімю, перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_19, мають спільну дитину.

У сторін виник конфлікт з питань способу участі позивача у вихованні дочки ОСОБА_18 та спілкування з нею, для вирішення цього питання позивач звертався до органу опіки та піклування для вирішення питання щодо визначення його участі у вихованні дитини та спілкування з нею.

Згідно з актом обстеження його житлових умов від 25 листопада 2016 року комісії служби у справах дітей за адресою: м.Харків, вул. Високогірна, 31, умови його проживання задовільні, для виховання та розвитку дитини створені всі необхідні умови.

За вказаною адресою позивач проживає з дружиною ОСОБА_10,її сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, та спільною дитиною позивача та його дружини ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно з характеристикою, виданої майором поліції Фрунзенського ГУНП в Харківської області, за місцем проживання позивач та члені його сімї характеризуються позитивно.

Згідно з характеристикою учениці ІНФОРМАЦІЯ_5, виданою директором школи та класним керівником, ОСОБА_6 характеризується позитивно, вихованням та утриманням дитини займається мати, яка відвідує батьківські збори, підтримує звязок з класним керівником, бере учать у шкільному житті дитини, батько дитини декілька разів відвідував малолітню доньку в школі.

Управлінням служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як органом опіки та піклування, надано висновок № 365 від 16.06.2017 щодо встановлення порядку участі позивача у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_6, визначивши час: перша, третя субота місяця з 10 до 18 год. неділі, щосереди з 18 до 20 год., два тижні влітку.

Свідок ОСОБА_9 пояснив, що є сусідом позивача. Карина- дочка позивача, раніше часто бувала у позивача, залишалась у нього на ніч, вдень часто гуляла у дворі разом з його - свідка дочкою. У позивача з ОСОБА_6 були хороші стосунки. У 2016 році влітку позивач возив ОСОБА_6 на море. За проханням позивача рік тому він підвозив ОСОБА_6 від позивача додому на Холодну гору за місцем проживання дитини, він відвіз дитину за вказаною позивачем адресою, при цьому телефоном спілкувався з матірю дитини, та біля будинку у обумовлений час дівчинку забрали. З восени 2016 року він ОСОБА_6 вже не бачив у дворі. Зі слів позивача та сусідів йому відомо, що відповідачка заперечує проти спілкування позивача з дочкою, не дає йому дитину.

Свідок ОСОБА_10 брат позивача, пояснив, що до восени 2016 року ОСОБА_6 добре спілкувалась з батьком, ночувала у нього. Вони всі разом відпочивали більше місяця на море з батьками та ОСОБА_6, та ніяких проблем не було. ОСОБА_18 жила фактично на два будинки у матері, і у батька. Вона залишалась і й у нього- свідка, і у позивача на декілька днів. У них були хороші стосунки, однак після вересня 2016 року стосунки змінились, спілкування батька з дитиною припинилось, відповідачка настроює дитину проти їхньої сімї, не дає спілкуватись з дитиною телефоном. До цього у нього- свідка- були довірливі стосунки з дитиною, а з восени вона стала поводити себе відчужено, була сумна. Йому відомо, що чоловік відповідачки вимагав у позивача 500 доларів, та сказав, що якщо він не дасть гроші, побачень з дитиною не буде. ОСОБА_18 просила привезти їй смартфон, та вони у серпні цього року домовились з нею, що привезуть їй телефон, про це знала відповідачка, вони приїхали до ОСОБА_6 в обумовлений час, однак двері їм не відчинили. Відповідачка прямо казала, що поки позивач не дасть гроші, ОСОБА_6 не приїде до нього.

Отже, факт наявності перешкод з боку відповідачки щодо спілкування батька з дитиною знайшов підтвердження в судовому засіданні показаннями вказаних свідків та поясненнями малолітньої дитини.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991 р., дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 р.) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 9 вказаної Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини».

Згідно приписів Декларації, принциповим положенням є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (ст. 18 Конвенції «Про права дитини»).

Відповідно до ст. 27 Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У принципі 6 Конвенції проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Пунктом 54 рішення Європейського суду з прав людини по справі "Хант проти України" від 7 грудня 2006 року (Заява N 31111/04) зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у Справі Olssonv. Sweden (N 2) від 27 листопада 1992 року, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров'ю чи розвитку дитини (рішення у справі Johansen v. Norway від 7 серпня 1996 року, п. 78).

Згідно із ч. ч. 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно вимог ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішуються батьками спільно.

Той із батьків , хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

З пояснень вказаних свідків, а також неповнолітньої дитини судом встановлено, що відповідачка чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною.

Наявність у позивачки матеріальних претензій до позивача не є підставою для порушення прав батька на спілкування з дитиною, та права дитини на спілкування з батьком.

Судом встановлено, що як мати так і батько дитини мають однакові соціальні можливості для забезпечення дитини усім необхідним для її розвитку, включаючи матеріальне забезпечення, виховання доньки, піклування про її здоров'я, фізичний та моральний розвиток, обидві сторони відповідально ставляться до виконання своїх батьківських обов'язків, мають належні умови для забезпечення потреб малолітньої дитини.

Судом не встановлено аморальної поведінки батька, що може зашкодити розвиткові дитини.

Суд враховує прихильність дівчинки до батька та родичів з його боку, її потребу у спілкуванні як з батьком, так і з її сестричкою Сонею, іншими родичами, про що дитина зазначила в суді, та необхідність часу для відновлення довірливих відносин батька та дитини.

Порядок участі позивача у вихованні дитини, визначений органом опіки та піклування, враховує режим дня дитини, та не буде негативно впливати на організацію побуту та життя малолітньої ОСОБА_6, не порушує інтересів відповідачки, та відповідає інтересам дитини.

Суд також враховує, що ОСОБА_6 тривалий час провадила в сімї батька, залишалась на ніч на декілька днів, проводила з батьком канікули, спілкування батька з дитиною було тісним, що відповідало бажанням та інтересам дитини до того, як відповідачка почала чинити перешкоди у спілкуванні дочки з батьком.

Додаткові вимоги позивача щодо часу спілкування з дитиною на днях народження та святах суд задовольняє частково, визначає такий порядок спілкування позивача з дитиною на родинних та офіційних святах, а саме: на днях народження: ОСОБА_6 - 13 грудня - у найближчий вихідний день, з правом батька бути присутнім на святкуванні дня народження дитини; батька - ОСОБА_4 - 3 грудня; бабусі - ОСОБА_12 - 6 квітня з 16 до 20 год.; дядька ОСОБА_10 - 20 червня з 16 год. до 20 год.; на офіційні свята: Новий рік 1 січня з 10 год.00 хвил. до 20 год. 00 хвил., 8 березня у найближчий вихідний день з 10 до 20 год.; 1 травня - з 16 до 20 год; ОСОБА_11 28 червня, ОСОБА_11 незалежності 24 серпня - по черзі з матірю у цей день або у наступний вихідний; Різдво 7 січня - у найближчий вихідний день з 10 до 20 год; Великдень - по черзі з матірю; Трійця по черзі з матірю.

При цьому суд погоджується з доводами відповідачки, щодо відсутності доказів дат народження дочки позивача ОСОБА_13, його дружини ОСОБА_14, сина останньої ОСОБА_8.

Також не підлягають задоволенню вимоги позивача щодо встановлення часу спілкування на день народження дідуся, який проживає на окупованій території в Криму, та двоюрідного брата ОСОБА_17, який проживає в м. Запоріжжі.

Також заслуговують на увагу доводи відповідачки про те, що на Різдво приходять за місцем проживання дитини хрещені батька та мати її поздоровляти, тому цей день дитині слід проводити за місцем свого проживання.

Суд таж погоджується з доводами відповідачки щодо святкування дня народження дитини саме за місцем її проживання з правом батька бути присутнім на святкуванні дня народження дитини.

Суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо встановлення часу для спілкування його з дочкою на день його народження 3 грудня.

Щодо часу спілкування з дитиною на дні народження бабусі та дядька дитини, суд погоджується з доводами відповідачки щодо встановлення часу такого спілкування з 16 до 20 год.

Враховуючи, що 8 березня є жіночим днем, та в цей день мати з дочкою, які найближчі рідні, поздоровляють одна одну, суд погоджується з пропозицією відповідачки щодо встановлення часу спілкування позивача з дитиною у найближчий вихідний день з 10 до 20 год.

На думку суду, вказаний порядок спілкування батька з дитиною враховує режим дня дитини, відповідає як інтересам дитини, так і інтересам сторін.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В письмових запереченнях відповідачка погодилась на надання і іншого часу для спілкуванні батька з дитиною, однак суд розглядає справу в межах заявлених позивачем позовних вимог, а сторони не позбавлені можливості в інтересах дитини вирішити питання щодо додаткового часу спілкування дитини з батьком за взаємною згодою.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 61, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 157, 159 СК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати порядок спілкування та спосіб участь батька ОСОБА_4 у вихованні дитини - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши час спілкування: перша, третя субота кожного місяця з 10.00 до 18.00 неділі; щосереди з 18.00 до 20.00; два тижні влітку; а також на родинних та офіційних святах, а саме:

на днях народження:

- ОСОБА_6 - 13 грудня - у найближчий вихідний день, з правом батька бути присутнім на святкуванні дня народження дитини;

- батька - ОСОБА_4 - 3 грудня;

- бабусі - ОСОБА_12 - 6 квітня з 16 до 20 год.;

- дядька ОСОБА_10 - 20 червня з 16 год. до 20 год.;

на офіційні свята:

Новий рік 1 січня з 10 год.00 хвил. до 20 год. 00 хвил.

8 березня у найближчий вихідний день з 10 до 20 год.;

1 травня - з 16 до 20 год;

ОСОБА_11 28 червня, ОСОБА_11 незалежності 24 серпня - по черзі з матірю у цей день або у наступний вихідний;

Різдво 7 січня - у найближчий вихідний день з 10 до 20 год;

Великдень - по черзі з матірю;

Трійця по черзі з матірю.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення, через Ленінський районний суд м. Харкова.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя - Л.Л. Шрамко