Справа № 462/6463/16-ц
УХВАЛА

26 грудня 2017 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої-судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - Рущак Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові заяву ОСОБА_2 про відвід судді Ліушу Андрію Ігоровичу у цивільній справі № 462/6463/16-ц,-

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_2 заявив відвід судді Ліушу А.І. у цивільній справі № 462/6463/16-ц за його позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди. В обґрунтування заяви покликається на ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, п.2, 4 ст. 20 ЦПК (в редакції ЦПК, яка діяла на час подання заяви). Зазначає, що на стадії подання позову та відкриття провадження у справі у нього виникли сумніви в об?єктивності і неупередженості судді, оскільки суддя допустив ряд процесуальних порушень, зокрема, не пізніше трьох днів з дня надходження заяви до суду не відкрив провадження у справі, не надіслав копії ухвали про відкриття провадження, не призначив судове засідання протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі, не розглянув справу протягом двох місяців, не визнав поважною неявку в судове засідання, розгляд справи відклав більше, ніж на два місяці, не повідомив про час та місце розгляду справи, на неодноразові усні звернення не надав можливості ознайомитися з матеріалами справи. 06.06.2017 р. суддею постановлено ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду у зв?язку з його повторною неявкою, при цьому було порушено його права позивача на отримання резолютивної частини ухвали, ознайомлення з журналом судового засідання, технічним записом та матеріалами справи, був позбавлений у визначений законом строк подати належно оформлену апеляційну скаргу на ухвалу. 25.07.2017 р. ухвала суду першої інстанції скасована та колегією суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області встановлено порушення норм процесуального права, після чого суддя продовжує порушувати закон, присягу і на думку заявника, не має наміру розглядати справу за його позовом. Крім цього, суддя систематично відмовляє у задоволенні клопотань, чим проявляє упереджене ставлення. Таким чином, вважає, що має місце незаконна відмова у доступі до правосуддя, поведінка судді підриває авторитет правосуддя, порушення прав людини і основоположних свобод, а системний та цілеспрямований характер порушень вказують на заінтересованість судді у результатах розгляду даної справи та викликають сумнів в об?єктивності. Просить відвести суддю Ліуша А.І. від розгляду справи за його позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21.12.2017 р. зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди до вирішення питання про відвід.

15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів із дня надходження заяви про відвід судді. Згідно вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву про відвід судді Ліушу А.І., оглянувши матеріали цивільної справи № 462/6463/16-ц, суд прийшов до висновку, що така заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" від 10 грудня 2009 року, зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб'єктивного та об'єктивного критеріїв. За суб'єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об'єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії", "Веттштайн проти Швейцарії"). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" від 10 червня 1996 року). Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід в їх сукупності, суд приходить до висновку, що висловлені доводи щодо відводу судді Ліуша А.І. такими, що не ґрунтуються на вимогах п. 2, 4 ст. 20 ЦПК України (в редакції, чинній на час подання заяви), заявником не надано належних та допустимих доказів наявності особистої заінтересованості, упередженості та небезсторонності судді Ліуша А.І., а мотиви, викладені в заяві, фактично свідчать про незгоду заявника з процесуальними рішеннями судді Ліуша А.І.

Враховуючи наведене, підстави для задоволення заяви про відвід судді Ліуша А.І. відсутні.

Керуючись ст. ст. 36, 40 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Ліуша А.І. у цивільній справі № 462/6463/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз