ОСОБА_1 документу 30.11.2017
Справа № 2-481/06
Провадження № 4-с/334/53/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя

у складі : головуючого-судді Ісаккова Д.О.,

при секретарі Гопка Л.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державних виконавців Дніпровського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулась в суд зі скаргою на бездіяльність державних виконавців Дніпровського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області при примусовому виконанні рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя № 2-481/2006 від 20.03.2006 року про стягнення з ОСОБА_3 на її користь боргу в сумі 12684 грн. 78 коп.

У скарзі вона вказала, що на виконання вищевказаного рішення нею був отриманий виконавчий лист № 2-481/2006, виданий 11.07.2006 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя, який був пред`явлений до виконання в Ленінський ВДВС.

Державному виконавцю вона повідомила місце роботи боржника ОСОБА_3 та про наявність у нього автомобіля. Коли боржнику виповнилось 60 років, він оформив пенсію, про що нею також було повідомлено державному виконавцю.

З відповіді начальника УПФ вбачається, що ОСОБА_4 з 28.09.2008 року по 31.10.2015 року перебував на обліку в пенсійному фонді України та отримував пенсію.

Втім, рішення суду до жовтня 2013 року не виконувалось. Спочатку виконавче провадження перебувало на виконанні у державного виконавця Персидської Т.О., потім у ОСОБА_5 Лише 05.02.2013 року державний виконавець Шотіна К.Л. винесла постанову про звернення стягнення на пенсію боржника.

На її звернення до Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області їй було повідомлено, що виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_3 на її користь коштів був пред`явлений до виконання лише 24.04.2012 року. На її запитання чому судове рішення не виконувалось з липня 2006 року відповіді вона не отримала.

Додатково зазначила, що виконавчий лист № 2-481/2006, виданий 11.07.2006 року Ленінським районним судом м.Запоріжжя був втрачений державним виконавцем, у зв`язку з чим вона вимушена була звертатись до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та повторно пред`являти його до виконання.

Вважає, що причиною невиконання судового рішення є бездіяльність державних виконавців Дніпровського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Просила визнати неправомірними бездіяльність державних виконавців Дніпровського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області при виконанні рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя № 2-481/2006 від 20.03.2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на її користь боргу в розмірі 12684,78 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її представник адвокат ОСОБА_1 підтримали доводи скарги, просили її задовольнити в повному обсязі.

Державний виконавець Огарко М.О. в судовому засіданні пояснила, що згідно перевірки Автоматизованої системи виконавчих проваджень було встановлено, що:

18.07.2012 року до відділу надійшов виконавчий лист № 0814/2-481/2006 від 24.04.2012 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 12684,78 грн.

18.07.2012 року державним виконавцем Смірновою С.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження яку за вих.№20403/12 направлено сторонам для виконання та до відома.

31.07.2012 року виконавче провадження № 33463559 було передано від державного виконавця Смірнової С.М до державного виконавця Персидської Т.О. згідно акта приймання-передавання.

17.08.2012 року за вих.20019/12 державним виконавцем Персидською Т.О. зроблено запит до УПФУ у Ленінському районі, щодо наявності отримання доходів у боржника.

18.09.2012 року державним виконавцем зроблено запит до Головного управління Держкомзему у Запорізькій області.

25.09.2012 року до відділу надійшла відповідь з Головного управління Держкомзему у Запорізькій області, у якій зазначається, що земельних ділянок у власності та користуванні за ОСОБА_3 не зареєстровано.

24.12.2012 року виконавче провадження № 33268553 було передано від державного виконавця Персидської Т.О. до старшого державного виконавця Шотіної К.Л. згідно акта приймання-передавання.

05.02.2013 року старшим державним виконавцем Шотіною К.Л. винесено постанову про звернення стягнення на пенсію, яку за вих. 3608/12 направлено до УПФУ у Ленінському районі до виконання.

Відповідно до постанови про звернення стягнення на пенсію, з пенсії ОСОБА_6Г утримувались кошти, які надходили на депозитний рахунок Ленінського ВДВС. Утримані кошти перераховувались розпорядженнями державного виконавця на реквізити вказані стягувачем. Загальна сума стягнутих та перерахованих коштів за період з 04.10.2013 року по 19.12.2014 року становить 1458,78 грн.

Відібрати пояснення у старшого державного виконавця Шотіної К.Л щодо підстав винесення та направлення постанови про звернення стягнення на пенсію неможливо, у звязку з її звільненням.

02.04.2014 року виконавче провадження було передано державному виконавцю Гришуновій Т.А.

Згідно інформаційної довідки від 16.04.2014 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо реєстрації за боржником нерухомого майна відсутні.

До відділу надійшло повідомлення УПФУ у якому зазначається, що 04.10.2014 року боржник помер.

27.08.2015 року державним виконавцем Гришуновою Т.А. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.3 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважає, що державними виконавцями здійснено всі заходи, щодо своєчасного здійснення виконавчого провадження.

Просить в задоволенні скарги відмовити.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст.82 ч.4 Закону України „Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Суд враховує положення ч. 1 ст. 11 ЦПК України, яка визначає, що суд розглядає справу у межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Судом встановлено, що рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя № 2-481/2006 від 20.03.2006 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 12684 грн. 78 коп.

На виконання вищевказаного рішення ОСОБА_2 отримала виконавчий лист № 2-481/2006, виданий 11.07.2006 року, який нею був пред`явлений до виконання в Ленінський ВДВС ГУЮ в Запорізькій області.

Факт перебування на виконанні в Ленінському ВДВС ЗМУЮ виконавчого листа у 2007 році підтверджується відповіддю ОП ЗМБІ на адресу Ленінського ВДВС, згідно якої право власності на об`єкти нерухомості за ОСОБА_3 не зареєстровано.

З відповіді начальника УПФ вбачається, що ОСОБА_4 з 28.09.2008 року по 31.10.2015 року перебував на обліку в пенсійному фонді України та отримував пенсію.

Оскільки виконавчий лист № 2-481/2006 був втрачений, ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, який вона отримала 16.07.2012 року та 18.07.2012 року пред`явила до виконання.

18.07.2012 року державним виконавцем Смірновою С.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію якої направлено сторонам для виконання та до відома.

31.07.2012 року виконавче провадження № 33463559 було передано державному виконавцю Персидській Т.О.

17.08.2012 року державним виконавцем Персидською Т.О. зроблено запит до УПФУ у Ленінському районі, щодо наявності отримання доходів у боржника.

18.09.2012 року державним виконавцем зроблено запит до Головного управління Держкомзему у Запорізькій області.

У відповіді від 25.09.2012 року зазначено, що земельних ділянок у власності та користуванні за ОСОБА_3 не зареєстровано.

24.12.2012 року виконавче провадження № 33463559 було передано старшому державному виконавцю Шотіної К.Л.

Втім, лише 05.02.2013 року старшим державним виконавцем Шотіною К.Л. винесено постанову про звернення стягнення на пенсію, яку направлено до УПФУ у Ленінському районі м.Запоріжжя, для виконання. З пенсії ОСОБА_6Г утримувались кошти, які надходили на депозитний рахунок Ленінського ВДВС. Утримані кошти перераховувались розпорядженнями державного виконавця на реквізити вказані стягувачем. Загальна сума стягнутих та перерахованих коштів за період з 04.10.2013 року по 19.12.2014 року становить - 1458,78 грн.

02.04.2014 року виконавче провадження було передано державному виконавцю Гришуновій Т.А.

Згідно інформаційної довідки від 16.04.2014 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості щодо реєстрації за боржником нерухомого майна відсутні.

До відділу надійшло повідомлення УПФУ у якому зазначається, що 04.10.2014 року боржник помер.

27.08.2015 року державним виконавцем Гришуновою Т.А. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.3 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_3

Державним виконавцем не вказано та не надано доказів, які ним були вжиті заходи, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", для виконання рішення суду, не перевірено майновий стан боржника за місцем проживання. Не зазначено відомостей про виконання виконавчого листа в період до 2012 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», що діяв на час виконання рішення, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 3.12. «Інструкції з організації примусового виконання рішень» (затверджено наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5) встановлено, що організацію розшуку майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби. Державної реєстраційної служби України, банків. Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Постанова № 6 від 07.02.2014 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснює, що відповідно до частини п'ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - та за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст.30 ч.2 Закону України "Про виконавче провадження", що діяв на час виконання рішення, державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Таким чином, судом встановлено, що неправомірна бездіяльність державних виконавців Дніпровського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області стала причиною несвоєчасного виконання судового рішення, що призвело до порушення прав стягувача.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, Закону України "Про виконавче провадження", що діяв на час виконання рішення, суд

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державних виконавців Дніпровського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області - задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність державних виконавців Дніпровського відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області при виконанні рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя № 2-481/2006 від 20.03.2006 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 12684 грн. 78 коп.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом 5-ти днів.

Суддя Ісаков Д.О.