Справа №583/2223/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Ільченко В. М.
Номер провадження 22-ц/788/2004/17 Суддя-доповідач - Кононенко О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Кононенко О. Ю.,

суддів - Криворотенка В. І. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання -Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 листопада 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, страхової компанії «АСКО-Медсервіс» про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и л а :

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути на його користь з СК «АСКО-Медсервіс» 6931 грн. 55 коп. на відшкодування майнової шкоди, а також стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 20000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Вимоги мотивував тим, що 01 липня 2015 року близько 10 години ОСОБА_4, керуючи автомобілем «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_1 та, рухаючись по вул. Леніна с. Високе Охтирського району Сумської області, наближаючись до Т-подібного перехрестя проїзної частини, маючи намір виконати маневр повороту вліво, не впевнився в небезпеці для виконання маневру і під час повороту вчинив зіткнення зі скутером Alpfa-ZS50F під його керуванням, котрий, виїхавши на ліву смугу автодороги, також виконував маневр повороту вліво.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди йому було заподіяно тілесні ушкодження у вигляді забійної рани області лоба, правої щоки, контузії правого ока, відкритої черепно-мозкової травми, забою речовини головного мозку тяжкого ступнею, лінійного перелому лобної кістки зліва. Перелому верхньощелепної пазухи зправа, гемо синуса, двобічного пластинчатого субдурального крововиливу, які є небезпечними для життя в момент заподіяння і відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. За цим фактом СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області внесені відомості до ЄРДР за ст. 286 КК України, наявне кримінальне провадження № 00000534, яке тривалий час не завершене.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи № 137 від 11 вересня 2015 року та № 2599 від 17 травня 2016 року, в діях водія ОСОБА_4 наявні порушення п. 9.2 «б», п. 9.4; п. 10.1; п. 10.4 Правил дорожнього руху України. Порушення пунктів 10.1 та 10.4 ПДР України з технічної точки зору знаходиться в прямому причинному зв'язку з подією та наслідками, тобто заподіянням ОСОБА_3 тяжких тілесних ушкоджень.

Внаслідок отриманих ушкоджень він проходив лікування в Охтирській ЦРЛ з 01 до 02 липня 2015 року, але в зв'язку з тяжкістю отриманих травм та загрозою для життя, необхідністю допомоги нейрохірургів, з 02 липня 2015 року до 20 липня 2015 року проходив лікування в Сумській обласній клінічній лікарні. На придбання ліків ним було витрачено 6931 грн. 55 коп.

Власником автомобіля є ОСОБА_6, який надав нотаріально засвідчену довіреність ОСОБА_5 Відповідальність перед третіми особами ОСОБА_5 застрахував в СК «АСКО-Медсервіс» згідно із страховим полісом № АІ/68 97089 від 01 липня 2015 року (строк дії з 00 год.00 хв.).

Крім того, внаслідок отриманих ушкоджень йому було заподіяно моральної шкоди через моральні та фізичні страждання, які позначили негативні зміни у житті: думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, страх можливого їх повторення, негативні спогади та переживання, насторога, емоційні та тілесні реакції при згадуванні, важкість виконання повсякденних обов'язків, фіксованість уваги на проблемі одужання та реабілітації, тимчасова відірваність від соціального життя, знижений та нестійкий настрій, порушення сну, неприємні сновидіння, емоційна напруга, нервозність, дратівливість, реакції замикання, бажання уникати контактів, почуття образи, обурення, приниженої гідності, побоювання щодо майбутнього стану здоров'я.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 листопада 2017 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позову.

При цьому вказує, що вина водія ОСОБА_4 у вчиненні ДТП підтверджується висновком автотехнічної експертизи та показаннями свідків. Крім того, не закінчення досудового слідства по кримінальному провадженню не є підставою для відмови у позові.

Сторони повідомлені про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, але в судове засідання не з'явились.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції установлено та з матеріалів справи убачається, що 01 липня 2015 року близько 10 год. на Т-подібному перехресті вул. Леніна с. Високе Охтирського району Сумської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю скутера Alpfa-ZS50F під керуванням ОСОБА_3, який, виїхавши на ліву смугу автодороги, виконував маневр повороту вліво, та автомобіля «ВАЗ-2106», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався попереду в попутному напрямку та виконував маневр повороту вліво.

У результаті зіткнення водій скутера Alpfa-ZS50F ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани області лоба, правої щоки, контузії правого ока, відкритої черепно-мозкової травми, забою речовини головного мозку тяжкого ступеню, лінійного перелому лобної кістки зліва, перелому верхньощелепної пазухи справа, гемосинуса, двобічного пластинчатого субдурального крововиливу та 01 липня 2015 року був госпіталізований до КЗ «Охтирська ЦРЛ».

З 02 липня 2015 року до 20 липня 2015 року ОСОБА_3 знаходився на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні КЗ СОР «Сумська обласна клінічна лікарня».

По вищевказаному факту СВ Охтирського ВП ГУНП в Сумській області внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню № 00000534, в якому остаточне процесуальне рішення не прийнято.

Постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 січня 2016 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_3 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП про адміністративні правопорушення, у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

З матеріалів справи убачається, що власником автомобіля ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1, є ОСОБА_6

ОСОБА_5 володіє вищевказаним автомобілем на підставі нотаріально посвідченої довіреності, виданої ОСОБА_6

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 березня 2016 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 стягнуто 10922,49 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля та 1101,20 грн. судових витрат.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з недоведеності підстав для відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції ухвалене правильне по суті рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Норми ч. 1 ст. 1166, ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначають загальні підстави відшкодування майнової і моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Підстави та порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, та шкоди, завданої внаслідок взаємодії цих джерел, визначені нормами ст. ст. 1187, 1188 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Отже, відповідно до змісту вищевказаних норм, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв'язок між ними, а також вину заподіювача. За зобов'язаннями, що виникають внаслідок заподіяння шкоди, притягнення до цивільно-правової відповідальності можливе за одночасної сукупності зазначених юридичних фактів.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_4 у дорожньо-транспортній пригоді.

Як убачається з матеріалів справи, постанова про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності не приймалась, будь-яким іншим судовим рішенням вина його у вчиненні ДТП не встановлена.

Натомість, матеріали справи містять докази порушення саме ОСОБА_3 п.п.1.5, 14.2-б, 14.6-а Правил дорожнього руху України та визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Посилання ОСОБА_3 на висновок судової автотехнічної експертизи № 2599 від 17 травня 2016 року, як на належний доказ підтвердження вини водія ОСОБА_4 у порушенні п. 10.1 та п.10.4 Правил дорожнього руху України, не заслуговують на увагу, оскільки вказана експертиза була проведена під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, процесуальні рішення за наслідками якого про пред'явлення підозри та обвинувачення, не прийнято, а тому є неналежним доказом вини ОСОБА_4 у скоєнні ДТП та її наслідках.

Всупереч вимогам процесуального закону, ОСОБА_3 не доведено наявності чи відсутності у діях водія ОСОБА_4 невідповідності правилам дорожнього руху та безпосереднього причинного зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками, оскільки за його клопотанням ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12 липня 2017 року була призначена судова автотехнічна експертиза, проте не була проведена у зв'язку з відмовою позивача від її оплати.

Доводи апеляційної скарги про те, що наявність вини ОСОБА_4 в ДТП підтверджується показаннями свідків, є безпідставними, оскільки судом першої інстанції надана правова оцінка показанням свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Місцевий суд правильно вважав, що вони не мають доказового значення в обґрунтування позову ОСОБА_3

Отже, за встановлених обставин справи та вимог закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для відшкодування з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Також є правильним висновок суду першої інстанції про те, що не підлягають задоволенню позовні вимоги ОСОБА_3 до СК «АСКО-Медсервіс», оскільки обов'язок відшкодування шкоди на підставі договору страхування цивільно-правової відповідальності виникає лише в разі настання страхового випадку та при підтвердженні протиправних дій водія забезпеченого транспортного засобу.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні справи судом першої інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, правильно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доказам сторін і зібраним у справі доказам.

Таким чином, підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке б могло бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, не убачається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381, 382 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 21 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набрала законної сили з дня її прийняття і з цього часу на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді -