Справа № 386/346/17
Провадження № 2/386/269/17
18 грудня 2017 року смт. Голованівськ
Голованівський районний суд Кіровоградської області
В складі головуючого судді Гарбуз О. С.
з участю: секретаря судового засідання Фенюшиної Ю.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «СОЮЗНАТУРПРОДУКТ», третя особа фермерське господарство «БУЧАЦЬКИЙ», про визнання недійсним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації,
06 червня 2017 року за клопотанням представника позивача судом було постановлено ухвали про витребування доказів, якими у відповідача витребувано примірник оспорюваного договору оренди земельної ділянки, а в Голованівської районної державної адміністрації Кіровоградської області - реєстраційну справу цього договору.
На виконання ухвали суду від 06.06.2017 року Голованівська районна державна адміністрація Кіровоградської області 19.06.2017 року надала суду реєстраційну справу спірного договору з примірником такого договору.
Разом з тим витребуваний примірник оспорюваного договору на адресу суду відповідачем надано не було, хоча копію ухвали про витребування доказів ним отримано 13.06.2017 року, що підтверджується повідомленням про вручення (а.с. 59).
28.09.2017 року за клопотанням представника позивача ухвалою суду призначено судово-почеркознавчу експертизу та зупинено провадження у справі, яке відновлено ухвалою суду від 14.11.2017 року після отримання висновку експерта №239 від 06.11.2017 року.
В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не надійшло.
Представник позивача в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Не заперечує про заочний розгляд справи.
Представник відповідача ТОВ «Союзнатурпродукт» в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується повідомленням про отримання судового виклику (а.с. 125), заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив та заперечення не подавав.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати в його відсутність.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання.
У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання правочину недійсним.
03 січня 2007 року між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю агропромислова компанія "Розкішна" було укладено договір оренди землі, який зареєстрований у Голованівському районному відділі Кіровоградської регіональної філії Державного підприємства «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 30.04.2007 року за №596, за умовами якого, ОСОБА_2 передала орендарю в оренду земельну ділянку загальною площею 4,07 га., яка належить їй на підставі Державного акту серії І-КР №034601 на строк 10 років (а.с. 11-13).
Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору та умови, що визначені законом як істотні.
Відповідно до частин 1, 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
За нормою ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі»).
Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 Земельного кодексу України (далі - ЗК України).
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (презумпція правомірності правочину).
У п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що угода може бути визнана недійсною лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.
За нормами ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Під час розгляду справи за клопотанням позивача було призначено судово-почеркознавчу експертизу з метою підтвердження чи спростування доводів представника позивача про те, що спірний договір ОСОБА_2 не підписувався, за наслідками чого до суду надійшов висновок №239 судово-почеркознавчої експертизи від 06.11.2017 року, в якому експерт прийшов до висновку про неможливість визначення чи дійсно підписувався спірний договір ОСОБА_2 або іншою особою, оскільки надані експерту підписи ОСОБА_2 не співставні з підписом, який міститься під прізвищем ОСОБА_2 в спірному договорі (а.с. 104-112).
Таким чином, суд вважає доведеним той факт, що спірний договір ОСОБА_2 особисто не підписувала, що свідчить про відсутність її волевиявлення на укладення договору і є підставою для визнання правочину недійсним в зв'язку з відсутністю волевиявлення сторони правочину.
Про відсутність волевиявлення позивача на укладення спірного договору також свідчить наявність іншого договору оренди тієї ж самої земельної ділянки, який нею було укладено з іншою юридичною особою, а саме ТОВ АПК "Розкішна", та який діяв в момент реєстрації спірного договору.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, отримавши копію позовної заяви та додані до неї документи, своїх заперечень суду не подав.
Конституція України (ст. 41) та статті 316-319, 321 ЦК України передбачають, що власник на свій розсуд володіє, користується та розпоряджається належним йому майном. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право приватної власності є непорушним. Оскільки право власності складається з таких його невідємних складових як право володіння, користування та розпорядження, то позбавлення особи хоча б одного з них ущемить права власника, які охороняються законом.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини, які національні суди, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», повинні застосовувати як джерело права.
Так, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 29.11.1991 року у справі "ОСОБА_5 Девелопментс ЛТД" проти Ірландії" зазначив, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.
За змістом ст. 13 Конвенції на національному рівні має бути гарантований правовий захист задля реального забезпечення прав і свобод, передбачених цією Конвенцією, коли держава має певні свободу розсуду щодо форм засобів захисту, але у всякому випадку, забезпечує їх ефективність як на практиці, так і за законом: можливість розглянути вимогу за суттю і надати захист в сенсі запобігання чи припинення подальшого тривання стверджуваного порушення (рішення Європейського Суду з прав людини від 26.10.2000 року у справі «Кудла проти Польщі»).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що спірний зареєстрований договір оренди землі не відповідає чинному законодавству, оскільки укладений без волевиявлення позивача, а тому має бути визнаний недійсним, а його реєстрація - скасована, з метою захисту права власності позивача.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Представником позивача не заявлено вимог щодо стягнення судових витрат з відповідача.
Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2, жительки с. Новосілка Голованівського району Кіровоградської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, до товариства з обмеженою відповідальністю «СОЮЗНАТУРПРОДУКТ», яке розташоване по вул. Піонтковського, 10 в м. Умані Черкаської області, ідентифікаційний код юридичної особи 38215813, третя особа фермерське господарство «БУЧАЦЬКИЙ», яке розташоване по вул. Леніна, 27 в с. Свірневе Голованівського району Кіровоградської області, ідентифікаційний код юридичної особи 38884591, про визнання недійсним договору оренди землі та скасування його державної реєстрації - задовольнити.
Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 23.06.2016 року укладений між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Союзнатурпродукт», зареєстрований 23.06.2016 року державним реєстратором приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_3, номер запису про інше речове право 15164302.
Скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 23.06.2016 року укладеного між ОСОБА_2 та товариством з обмеженою відповідальністю «Союзнатурпродукт», зареєстрований 23.06.2016 року державним реєстратором приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу ОСОБА_3, номер запису про інше речове право 15164302.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Кіровоградської області апеляційної скарги. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Голованівський районний суд Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Гарбуз О. С.