Провадження №22-ц/772/3084/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д. Т.
Доповідач :Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 рокуСправа № 136/1441/17м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука В.В.

суддів: Медвецького С.К., Сала Т.Б.,

за участю секретаря Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Липовецької міської ради Липовецького району на рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 02 листопада 2017 року (головуючий суддя Кривенко Д.Т.) у справі №136/1441/17 за позовом керівника Немирівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Липовецької міської ради Липовецького району до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Липовецька районна державна адміністрація Вінницької області про стягнення збитків, завданих безоплатним землекористуванням, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2017 року керівник Немирівської прокуратури звернувся в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що під час вивчення Немирівською місцевою прокуратурою стану дотримання інтересів держави під час сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності встановлено, що ОСОБА_3 05 грудня 2005 на підставі договору купівлі-продажу набув право власності на нежитлове приміщення, загальною площею 220,3 кв. м, яке розташоване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 Об'єкти нерухомості розташовано на землях комунальної власності Липовецької територіальної громади, розпорядником яких є Липовецька міська рада. Згідно рішення Липовецької міської ради №10 від 18 квітня 2006 ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо відведення земельної ділянки, на якій розташовано вищевказані нежитлові приміщення, однак з моменту набуття права власності на майно останній від укладення договору оренди вищезазначеної земельної ділянки ухиляється та використовує земельну ділянку комунальної власності без правовстановлюючих документів, будь-яких грошових коштів за її використання до місцевого бюджету не сплачує. Наявність порушення інтересів держави та бездіяльність органу, до компетенції якого віднесені представницькі повноваження у даній сфері, стало підставою для звернення прокурора до суду із даним позовом, а тому просив стягнути з ОСОБА_3 в рахунок відшкодування збитків, заподіяних безоплатним використанням земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 грошові кошти в сумі 172 327,33 грн. за період з 01 травня 2014 по 01 травня 2017 згідно проведеного розрахунку збитків шляхом їх зарахування до бюджету, а також вирішити питання судових витрат.

Рішенням Липовецького районного суду Вінницької області від 02 листопада 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, Липовецькою міською радою подано апеляційну скаргу, мотивовану тим, що відповідач не вчинив жодних дій, спрямованих на оформлення права користування земельною ділянкою, відтак ним нанесено збитки, заподіяні безоплатним використанням землі, а тому просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, при цьому зроблено посилання на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні представник Липовецької міської ради апеляційну скаргу підтримала з посиланням на викладені в ній обставини.

ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав, вказавши на її безпідставність та законність і обґрунтованість рішення суду.

Представники Немирівської місцевої прокуратури та Липовецької районної державної адміністрації в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права; обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вимогами ст. 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що позивачем не надано доказів та не наведено правових підстав користування земельною ділянкою попереднім власником нерухомого майна, не надано відповідних документів, не підтверджено розмір площі земельної ділянки, якою користувався попередній власник та віднесення її до категорії земель промисловості, при цьому відповідач в свою чергу довів відсутність його вини щодо неоформлення проекту відведення земельної ділянки та подальшого укладення договору оренди землі.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_3 є власником будівель загальною площею 202,2 кв. м та огорожі АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 05 грудня 2005 року. Право приватної власності зареєстровано за ОСОБА_3 07 лютого 2006 року, що підтверджується реєстраційним посвідченням на об'єкт нерухомого майна.

Рішенням виконавчого комітету Липовецької міської ради №86 від 20 липня 2017 року впорядковано адреси будинків по АДРЕСА_1, користувачем якої є ОСОБА_3, присвоєно НОМЕР_1.

29 березня 2006 року ОСОБА_3 було подано заяву до Липовецької міської ради про надання йому дозволу на виготовлення технічної документації по проекту відведення земельної ділянки, у зв'язку із купівлею майна (колишнього цегельного заводу) по АДРЕСА_1

Рішенням 1 сесії 5 скликання Липовецької міської ради від 18 квітня 2006 року ОСОБА_3 надано дозвіл на виготовлення технічної документації по проекту відведення земельної ділянки АДРЕСА_1, із земель Райсільгоспкомунгоспу для обслуговування куплених приміщень (згідно договору купівлі-продажу). Зобов'язано у двохмісячний термін укласти договори з відповідними ліцензованими землевпорядними організаціями на розміщення проекту відведення.

Звернувшись в суд з позовом керівником Немирівської місцевої прокуратури в інтересах Липовецької міської ради заявлено вимогу про стягнення збитків, завданих безоплатним землекористуванням, обґрунтовану тим, що відповідач використовував земельну ділянку без документів, що посвідчують право користування нею (договір оренди), що є порушенням вимог Земельного кодексу України, при цьому в добровільному порядку не відшкодовує збитків.

Із викопіювання з публічної кадастрової карти України, засвідченого підписом міського голови та печаткою Липовецької міської ради, будівлі належні ОСОБА_3, розташовані на земельній ділянці площею 2 га по АДРЕСА_1

Крім того, із викопіювання з публічної кадастрової карти України, засвідченого підписом міського голови та печаткою Липовецької міської ради, будівлі належні ОСОБА_3, розташовані на земельній ділянці площею 2,6181 га по АДРЕСА_1

З матеріалів справи видно, що Липовецькою міською радою Липовецького району проведено розрахунок збитків (без зазначення дати його проведення), який необхідно сплатити ОСОБА_3 за використання земельної ділянки по АДРЕСА_1

Вказаний розрахунок (у вигляді орендної плати) нараховано з площі 2,0 га за період з 01 травня 2014 року по 01 травня 2017 року, виходячи з категорії землі промисловості, від нормативної грошової оцінки землі за відповідні роки, з урахуванням коефіцієнта індексації нормативно-грошової оцінки землі за відповідний рік, із застосуванням відсотку від нормативно-грошової оцінки землі за відповідний рік, який склав 172 327, 33 грн. та підписаний головою міської ради ОСОБА_4.

Відповідно до Акта Липовецької районної державної адміністрації від 04 травня 2017 року визначено розмір збитків, який затверджений розпорядженням голови Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області від 10 травня 2017 року, відповідно до якого розмір збитків заподіяних територіальній громаді нарахований у вигляді орендної плати із земельної ділянки категорія - землі промисловості, площею 2,0 га склав 172 327, 33 грн. за період з 01 травня 2014 року по 01 травня 2017 року.

Крім того, з матеріалів справи видно, що Липовецькою міською радою в адресу ОСОБА_3 18 травня 2017 року направлено повідомлення, відповідно до якого останнього зобов'язано протягом 30-ти денного терміну з дати отримання повідомлення сплатити розмір визначених збитків в сумі 172 327, 33 грн. шляхом сплати їх на рахунок Липовецької територіальної громади, однак у визначений строк, відповідач в добровільному порядку не відшкодував збитки, що підтверджуються листом Липовецької міської ради.

Відповідно до п. б) ч. ст. 211 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Статтею 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» передбачено, що самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно із ст. 157 Земельного Кодексу України відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.ст. 125,126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно із ст. 206 Земельного Кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 269 Податкового Кодексу України передбачено, що платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Вимогами ст. 270 Податкового Кодексу України визначено, що об'єктами оподаткування є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 120 Земельного Кодексу України (в редакції чинній на момент укладення договору купівлі-продажу та виникнення права власності у ОСОБА_3 на об'єкти нерухомості) при переході права власності на будівлю і споруду право власності на земельну ділянку або її частину може переходити на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди. При відчуженні будівель та споруд, які розташовані на орендованій земельній ділянці, право на земельну ділянку визначається згідно з договором оренди земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що право на земельну ділянку в набувача будинку, будівлі або споруди виникає з моменту набуття права на будинок, будівлю або споруду незалежно від будь-яких подальших дій набувача щодо оформлення права на земельну ділянку, за умови належності земельної ділянки попередньому власнику будівель на праві користування.

З матеріалів справи видно, що відповідно до п. 1.3. договору купівлі-продажу від 05 грудня 2005 року земельна ділянка, на якій знаходяться зазначені будівлі не є власністю продавця; державний акт на право приватної власності не виготовлявся.

Колегія суддів звертає увагу, що суд першої інстанції вірно визначив, що у вказаному договорі купівлі-продажу від 05 грудня 2005 року відсутній розмір земельної ділянки, що належала попередньому власнику ОСОБА_5, на якій розташовані будівлі, відтак відсутня можливість перевірити правильність розрахунку розміру шкоди, заподіяної Липовецькій міській раді та використати його в якості достовірного доказу.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову.

Викладені в апеляційній скарзі твердження з посиланням на ст. 120 Земельного Кодексу України щодо переходу права власності на земельну ділянку або її частину у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є безпідставними, оскільки на момент придбання ОСОБА_3 будівель вказана норма діяла в інший редакції та не передбачала переходу права власності на земельну ділянку або її частину.

Посилання на наявність шкідливого результату протиправної поведінки відповідача у вигляді збитків та причинного зв'язку між протиправною бездіяльністю та збитками, не заслуговують на увагу, оскільки неможливо визначити площу земельної ділянки, яка фактично використовується відповідачем для обслуговування належного йому майна, при цьому в рішенні 1 сесії 5 скликання Липовецької міської ради від 18 квітня 2006 року не визначено розміру земельної ділянки, щодо якої надано ОСОБА_3 дозвіл на виготовлення технічної документації, що позбавляє можливості останнього оформити відповідний проект.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тобто ухвалене рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Рішення Липовецького районного суду Вінницької області від 02 листопада 2017 року залишити без змін, а апеляційну скаргу Липовецької міської ради залишити без задоволення.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду.

Головуючий: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ С.К. Медвецький

/підпис/ Т.Б. Сало

Згідно з оригіналом: В.В. Оніщук