Справа № 301/356/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 листопада 2017 року м. Ужгород

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючого Собослоя Г.Г.,

суддів Бисаги Т.Ю., Готри Т.Ю.,

секретарі Чучка Н.В.,

з участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Іршавського районного суду від 17 червня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, виконавчого комітету Дубрівської сільської ради Іршавського району, Іршавської районної державної нотаріальної контори про визнання незаконним свідоцтва про право власності, недійсним свідоцтва про право на спадщину та договору дарування, визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що її незаконно позбавлено права на спадкування 1/4 частини жилого будинку № 62 в селі Мала Розтока Іршавського району Закарпатської області, як спадщини після смерті батька ОСОБА_4, який помер 14 червня 1993 року, не склавши за життя заповіту, проте вона фактично прийняла спадщину, оскільки постійно проживала у спірному будинку, як до так і після смерті спадкодавця.

Рішенням Іршавського районного суду від 17 червня 2015 року у позові ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чинним законодавством для відмови у позові відсутні.

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_5 і представник Дубрівської сільської ради у судове засідання суду апеляційної інстанції не зявилися, про час, місце розгляду справи були належним чином повідомлені про що свідчить розписка про вручення їм поштового відправлення і дана обставина, у відповідності до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розгляду у їх відсутності.

Як встановлено судом, 14 червня 1993 року помер батько позивача - ОСОБА_4

Дубрівською сільською радою Іршавського району 10 листопада 2001 року видано свідоцтво про право власності на домоволодіння № 62 в селі Мала Розтока Іршавського району Закарпатської області, згідно якого вказаний будинок належить ОСОБА_4

21 жовтня 2003 року дружина спадкодавця ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з жилого будинку № 62 в селі Мала Розтока Іршавського району Закарпатської області.

За договором дарування від 06 жовтня 2005 року мати позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, подарувала спірний будинок своїй доньці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вказане свідоцтво про право власності видане на підставі рішення виконкому Дубрівської сільської ради №27 від 10.11.2001 року, тобто після смерті ОСОБА_4 14.06.1993 року у якого припинилася правоздатність, тобто здатність мати цивільні права і обовязки, внаслідок чого, померлій особі було видано свідоцтво про право власності на будинок, а ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на домоволодіння.

Спадкоємець померлого могла лише успадкувати ті права і обовязки, які за життя той мав. Так як, за час свого життя, ОСОБА_4 не оформив право власності на будинок, то і після його смерті, таке право у нього виникнути не могло.

Крім того, як слідує з відповіді Дубрівської сільської ради №02-28/267 від 05.07.2017 року рішення сесії або виконавчого комітету сільської ради №27 від 10.11.2001 року відносно ОСОБА_4 в архівних документах сільської ради не має.

З відповіді державного архіву Закарпатської області №114/01-24 від 03.07.2017 року слідує, що документи Дубрівської сільської ради Іршавського району прийняті на зберігання до архіву по 1970 рік включно.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія приходить до висновку, що правовстановлюючі та реєстраційні документи щодо права власності ОСОБА_4 на спірний будинок є не незаконними та такі підлягають скасуванню.

15 липня 2011 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.

Оскільки спадщина після смерті ОСОБА_4 відкрилася у 1993 році, тобто до 01 січня 2004 року, тому правовідносини сторін урегульовані нормами ЦК УРСР у редакції 1963 року.

Спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом (ст. 524 ЦК УРСР).

Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно ст. 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 2 п. 124 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, що була чинною до 07 липня 1994 року, доказом вступу в управління чи володіння майном можуть бути, зокрема: довідка управління будинками, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради депутатів трудящих про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взяте майно спадкодавця; запис в паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку в період шести місяців після дня смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначала про те, що була постійно прописана в спірному будинку до смерті спадкодавця ОСОБА_4 і до теперішнього часу.

Вказаний факт підтверджується записом в погосподарській книзі №2 основних виробничих показників селянського господарства №62 в с. Велика Розтока за 1991-1995 року (том 2 а.с. 39-42), довідками Дубрівської сільської ради Іршавського району №910 від 05.12.2014 року, №419 від 08.06.2015 року та №1332 від 05.11.2015 року, згідно яких позивач дійсно проживала та була зареєстрована у спірному будинку та акту комісії Дубрівської сільської ради з питань комунальної власності від 04.11.2015 року у якому зазначено, що ОСОБА_1 безпосередньо здійснювала нагляд за покійним батьком ОСОБА_4 та несла витрати по утриманню спадковим будинком разом з матірю, тощо.

Вказані факти відповідачем в апеляційній інстанції не спростовані, а тому вважаються належними доказами.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала в спірному будинку на момент смерті спадкодавця ОСОБА_4 і така фактично вступила у володіння спадковим майном, то за позивачем слід визнати 1/4 частину житлового будинку №62 у с. Мала Розтока, Іршавського району в порядку спадкування за законом.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення, у відповідності до п.п. 1,3,4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, яким позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити із вищезазначених підстав.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, судова колегія,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Іршавського районного суду від 17 червня 2015 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на домоволодіння №62 в с. Мала Розтока Іршавського району виданого Дубрівською сільською радою народних депутатів 10 листопада 2001 року та зареєстрованого в Іршавському бюро технічної інвентаризації 17 вересня 2003 року №20 реєстраційний номер 2690452.

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом серії ВАР №336835 від 21.10.2003 року, посвідченого Іршавською державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі №11-226 на імя ОСОБА_3 та зареєстрованого в Іршавському бюро технічної інвентаризації 28.10.2003 року за №20 реєстраційний номер 2690452.

Визнати недійсним договір дарування житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Мала Розтока, №62 Іршавського району нотаріального округу 26.10.2005 року та зареєстрованого в реєстрі за №3958.

Визнати за ОСОБА_1 у порядку спадкування право власності на 1/4 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою с. Мала Розтока №62.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді