Справа № 185/4703/17
Провадження № 2/185/2903/17
07 грудня 2017 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Головіна В.О.,
за участю секретаря Мерцалової Н.В.,
представник позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,-
14 червня 2017 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення боргу за договором позики.
В обґрунтування позову зазначив, що 01 квітня 2014 року він позичив відповідачу 2500,00 доларів США строком до 07 червня 2014 року. На підтвердження укладеного договору позики відповідач надав йому розписку. У встановлений договором строк відповідач борг не повернув, а лише 10 липня 2014 року частину боргу ним було повернуто в сумі 5000 грн., що на дату платежу за курсом НБУ 11,99 грн./1 долар США становило еквівалент в розмірі 417 доларів США, про що було зроблено відмітку на зворотному боці розписки. Отже станом на теперішній час розмір заборгованості становить 2083,00 доларів США. Тому, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу за договором позики грошей та судові витрати по справі.
Представник позивача - ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав і просив задовольнити його у повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вислухавши представника позивача та вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
У судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики на суму 2500,00 доларів США, строком до 07 червня 2014 року, що підтверджується розпискою від 01 квітня 2014 року (арк.с.6).
Зазначені кошти ОСОБА_3 були надані ОСОБА_2 у той же день.
У вищезазначеній розписці відповідач зобовязався повернути грошові кошти у строк до 07 червня 2014 року, однак у зазначений строк борг не повернув.
Відповідно до змісту ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений (строк) термін його виконання, відповідно закону, договору.
Проте, відповідач належним чином не виконав зобовязання та не повернув борг, як зазначено у розписці у зазначений строк.
10 липня 2014 року відповідачем було повернуто позивачу 5000 грн., що на дату платежу за курсом НБУ становить 417,00 доларів США.
Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Договором позики передбачено повернення грошових коштів в іноземній валюті, а саме доларах США. Станом на 31 травня 2015 року курс НБУ становить 26,3527 грн. за 1 долар США. Таким чином з відповідача необхідно стягнути на користь позивача суму грошових коштів за договором позики у розмірі 2083,00 доларів США.
Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.
Отже відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено судові витрати у розмірі 640 грн., понесені позивачем при подачі позовної заяви і які підтверджуються квитанцією (арк.с.1).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 57-61, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 1046, 1047 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_2 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) борг за договором позики грошей в розмірі 2038,00 (дві тисячі тридцять вісім) доларів США.
Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається в апеляційний суд Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: В. О. Головін