Справа № 702/498/17
Провадження № 2-о/702/16/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2017 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Мазай Н. В.,

з секретарем: Прилуцькою О.І.

з участю заявника : ОСОБА_1

представники заінтересованої особи Монастирищенської міської ради Черкаської області : не з"явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Монастирище справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Монастирищенська міська рада Черкаської області про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документа, посилаючись на те, що07.11.2016 року помер її батько ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СР № № 290911 виданого 09.11.2016 року. Після смерті батька, відкрилась спадщина на території м. Монастирище Черкаської області, яка складається з земельної ділянки площею 3,14 га, що належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 049574, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на землю за № 330 від 26.12.2003 року та земельної ділянки площею 0,43 га., яка належала померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія ЧР № 12-1-936, зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 229 від 05.04.2000 року. Вказані державні акти - зареєстровані та видані в Монастирищенській міській раді Черкаської області. Згідно ст.1261 ЦК України, вона має право на успадкування майна за законом, що належало її покійному батькові. Інших спадкоємців немає. Однак, оформити спадщину після смерті батька на земельні ділянки не може - через помилку в написанні прізвища батька в ОСОБА_3 акті на право власності на земельну ділянку (серія ЧР № 049574 від 26.12.2003 року) та ОСОБА_3 акті на право власності на землю (серія ЧР № 12-1-936 від 05.04.2000 року)- де прізвище батька, помилково записано, як Петриченко , а згідно свідоцтва про смерть батько записаний, як «Петреченко». Уповноважені органи, які приймали рішення про видачу вказаних правовстановлюючих документів, видали довідку № 226 від 24.05.2017 року про неможливість внесення змін в правовстановлюючі документи та необхідність вирішення вказаного питання в судовому порядку. Право на звернення до суду з заявою обґрунтовують п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України. Встановлення факту належності її батькові ОСОБА_3 актів на право приватної на земельні ділянки їй необхідно для оформлення спадщини після його смерті. Встановити даний факт іншим шляхом, крім судового порядку - неможливо. Просить фстановити факт, що ОСОБА_3 акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ЧР № 049574 від 26 грудня 2003 року, виданий на підставі рішення Монастирищенської міської ради від 24 січня 2003 року № 6-35 та ОСОБА_3 акт на право приватної власності на землю серія ЧР № 12-1-936 від 05 квітня 2000 року, виданий на підставі рішень Монастирищенської міської ради № 236 від 25.11.1999 року та № 12 від 27.01.2000 року на імя ОСОБА_4, належить ОСОБА_2, померлому 07 листопада 2016 року.

В судовому засіданні, заявник ОСОБА_1 заяву підтримала повністю, просить її задоволити та пояснила, що вона є рідною дочкою ОСОБА_2. Після смерті батька залишились земельні ділянки. Вона позбавлена можливості оформити спадщину після батька, оскільки в ОСОБА_3 актах допущено помилку в написанні прізвища батька, а саме зазначено «Петриченко» замість правильного «Петреченко».

Представники заінтересованої особи Монастирищенської міської ради Черкаської області в судове засідання не зявились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. На адресу суду подали лист, відповідно до якого позовні вимоги ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнають у повному обсязі. Просять справу розглядати без представника міської ради .

Заслухавши пояснення заявника, покази свідків, дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає до задоволення повністю виходячи з наступного.

Згідно роз»яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року „Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", із змінами та доповненнями, у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Судом встановлено, що ОСОБА_2, помер 07.11.2016 року, актовий запис № 121, свідоцтво про смерть серії І-СР № 290911 від 09.11.2016 року видане Монастирищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (а.с. 6,29).

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Заявник, ОСОБА_1, є рідною дочкою ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-УР № 0952901 від 02.02.1964 року ( а.с. 7), свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-СР № 000924 від 11.09.1996 року ( а.с. 34) та прийняла спадщину після ОСОБА_2 у встановленому законом порядку, що підтверджується даними спадкової справи № 264-2016 після померлого 07 листопада 2016 року ОСОБА_2 ( а.с. 29-39).

Відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 049574 від 26.12.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 330, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 3,14 га в межах с. Нове Місто Монастирищенського району Черкаської (а.с. 8), та відповідно до копії державного акта на право приватної власності на землю сереї ЧР 12-1-936 від 05.04.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 229 є власником земельної ділянки площею 0,49 га на території м. Монастирище Черкаської області (а.с. 9).

Той факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2, який помер, 07.11.2016 року, є одна і та сама особа, підтверджується: - копією свідоцтва про народження ОСОБА_2, який народився 10.08.1935 року, актовий запис за № 14, виданого Монастирищенським райвідділом ЗАГС, серія № ІІ-СР №489634 від 29.06.1987 року (а.с. 35), довідкою, видано виконавчим комітетом Монастирищенської районної ради № 4767 від 09.11.2016 року ( а.с. 36).

Крім того, той факт, що ОСОБА_4 та ОСОБА_4 , є однією і тією ж особою, підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6, які показали, що за життя ОСОБА_2 мав у власності дві земельні ділянки, біля будинку та пай. Однак, в документах, які посвідчують право власності ОСОБА_2, допущено помилку, а саме замість «Петреченко» зазначено «Петриченко».

Встановити іншим порядком даний факт, крім судового можливості немає, що підтверджується листом Монастирищенської міської ради № 226 від 24.05.2017 року ( а.с.12).

Таким чином, за вищеописаними документами, показами свідків, можна зробити висновок, що дійсно ОСОБА_2 та ОСОБА_4, який помер, 07.11.2016 року, є одна і та ж сама особа, за життя отримав у власність дві земельні ділянки, в ОСОБА_3 актах, які посвідчують право власності ОСОБА_2 на земельні ділянки допущено помилку в написанні прізвища «Петриченко» замість «Петреченко», заявник є спадкоємцем ОСОБА_2, прийняла спадщину у встановленому законом порядку, а тому суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 346, 1216, 218, 1264 ЦК України, ст. ст. 3, 5 - 8, 10, 11, 14, 60, 169, 208, 209, 222, 223, 256 - 259, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву задоволити повністю.

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_3 акт на право власності на земельну ділянку серія ЧР № 049574 від 26 грудня 2003 року, виданий на підставі рішення Монастирищенської міської ради від 24 січня 2003 року № 6-35 та ОСОБА_3 акт на право приватної власності на землю серія ЧР № 12-1-936 від 05 квітня 2000 року, виданий на підставі рішень Монастирищенської міської ради № 238 від 25.11.1999 року та № 12 від 27.01.2000 року на імя ОСОБА_4, належить ОСОБА_2, який помер 07 листопада 20016 року, актовий запис № 121, свідоцтво про смерть серії І-СР № 290911 від 09.11.2016 року видане Монастирищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через районний суд шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.В. Мазай

Повний текст рішення складено 19.08.2017 року.