Справа № 444/2254/17
Провадження № 2/444/1080/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Зеліско Р. Й.,

секретар судового засідання Мамедова Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори, третя особа: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 державної нотаріальної контори, третя особа: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 09 січня 1998 року помер його рідний брат - ОСОБА_5, який залишив майно по спадщині за законом, на яке він мав право.

До даного спадкового майна входить 1/4 чистина житлового будинку № 51, що знаходиться по вул. Грушевського в м. Рава - Руська, Жовківського району Львівської області, яку він прийняв після смерті матері ОСОБА_6, що померла 24.01.1997 року, проте не встиг оформити на себе.

Зазначає, що крім нього спадкоємцями є ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які є братами по матері, інших спадкоємців не має.

Вказує, що з свідоцтв про право на спадщину за законом виданих ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 вбачається, що 1/4 частина спадкового майна відкрита для ОСОБА_5.

Однак, коли він звернувся до нотаріуса щоб оформити спадщину, виявилось, що не може прийняти таку, так як пропустив строк для її прийняття.

Вважав, що прийняв спадщину після свого брата ОСОБА_5, так як вони вели спільне господарство та фактично вступив у володіння і управління спадковим майном після його смерті. А тому просить визначити йому додатковий строк, достатній для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5.

Позивач в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак його представник за довіреністю ОСОБА_7 подав на адресу суду заяву у якій просить справу розглядати у відсутності позивача, позовні вимоги підтримав повністю, просить задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду клопотання про розгляд справи без її участі, повністю покладається на рішення суду.

Треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не зявилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, однак подали на адресу суду клопотання про розгляд справи без їх участі, позов підтримали і просять такий задоволити.

А тому судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін та на підставі поданих до суду доказів постановити рішення по справі.

Оскільки сторони в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку .

09.01.1988 року помер ОСОБА_5, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ВН № 078281 виданим В/ЗАГС адміністрації Фрунзенського району міста Мінська.

З свідоцтв про право на спадщину за законом вбачається, що позивачу ОСОБА_1, третім особам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 належить по 1/4 спадкового майна після смерті ОСОБА_6, яка померла 24.01.1997 року.

З витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно виданих Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» та інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна вбачається, що позивачу та третім особам на праві власності належить по 1/4 житлового будинку № 51 по вулиці Грушевського в м. Рава-Руська, Жовківського району Львівської області.

Відповідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України від 16.01.2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Оскільки ОСОБА_5 помер у 09.01.1998 році, тобто спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України, то до правовідносин, що стосуються прийняття спадщини після її смерті слід застосовувати положення Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року.

Так, ст. 524 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, яким з урахуванням вимог ст. 525 зазначеного кодексу визнається день смерті спадкодавця.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 року встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців з дня її відкриття фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або подав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

З листа ОСОБА_2 державної нотаріальної контори № 466/01-16 від 22.09.2017 року вбачається, що позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата ОСОБА_5, який помер 09.01.1998 року, оскільки спадкоємцем пропущено строк для прийняття спадщини.

Водночас, даним листом повідомлено, що в ОСОБА_2 державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 149/2017 р. Заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом подана ОСОБА_1 22.09.2017 року за № 278.

Тобто з даного листа вбачається, що крім позивача із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 ніхто не звертався.

Той факт, що позивач ОСОБА_1 є рідним братом померлого ОСОБА_5 підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 23) та випискою з книги записів актів громадянського стану парафії Томашув за 1939 рік (а. с. 22).

Тобто позивач є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5.

Згідно ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач стверджує, що вважав, що прийняв спадщину після смерті брата ОСОБА_5, так як вели спільне господарство та фактично вступив в управління та володіння спадковим майном після його смерті.

Суд враховує, що інші спадкоємці першої черги підтримали позовні вимоги позивача.

У суду немає відомостей про те, що хтось звертався крім позивача із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, як і немає відомостей про те, що майно, належне ОСОБА_5, вже успадковано та на таке оформлено право власності.

Наведене свідчить про те, що надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати прав інших осіб.

Твердження позивача про те, що так як він проживав разом із ОСОБА_5, вів з ним спільне господарство, вступив в управління та володіння його майном, на його думку свідчило про прийняття спадщини, суд вважає поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

А тому для захисту прав позивача, враховуючи позицію відповідача та третіх осіб, суд вважає, що позивачу ОСОБА_1 слід визначити додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, який помер 09.01.1998 року, протягом 3 (трьох) місяців із дня набрання рішенням суду законної сили.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 10, 57, 60, ч. 2 ст. 197, ст. 212-215, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, який помер 09.01.1998 року, протягом 3 (трьох) місяців із дня набрання даним рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення суду ,можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подаються апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення ,якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Зеліско Р. Й.