Провадження № 2/522/8551/17
07 листопада 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Свяченої Ю.Б.,
при секретарі Шеян І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
Позивачка звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 30 % від усіх видів заробітку до досягнення ними повноліття.
ОСОБА_1 обґрунтовує позовні вимоги тим, що з 14 жовтня 2011 року сторони знаходились у зареєстрованому шлюбі. Від сумісного проживання в них народилося два сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.
24 жовтня 2016 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси шлюб між сторонами було розірвано, а діти залишились проживати разом з матірю.
Також позивачка вказує, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Сама утримувати синів належним чином вона не в змозі.
ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила задовольнити в повному обсязі, подала заяву про розгляд справи в заочному порядку.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином в порядку ст. 74 ЦПК України. Заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав та про причини неявки суд не повідомляв.
У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності -
повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.
До суду повернулось поштове повідомлення з відміткою «за закінченням терміну зберігання», що свідчить про те, що відповідач до операторів поштового зв'язку не звертався. Вищевикладене свідчить про недобросовісне виконання процесуальних обов'язків відповідачем тому суд вважає, що останній про розгляд справи був сповіщений належним чином.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
На підставі викладеного, з урахуванням дотримання судом вимог ст. 74 ЦПК України про сповіщення, суд визнає неявку відповідача у судове засідання неповажною, та вважає за можливе розглядати справу за його відсутності в заочному порядку.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходились у зареєстрованому шлюбі про що свідчить свідоцтво про шлюб серії І- ЖД № 161366 від 14 жовтня 2011 року, актовий запис № 788. Проживали однією сімєю та вели спільне господарство.
Під час сумісного проживання у сторін народилося двоє синів - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до свідоцтва про народження серії І-ЖД 357999, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції серії та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, відповідно до свідоцтва про народження серії І ЖД № 309443, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції батьком дітей вказаний ОСОБА_2
У судовому засіданні було встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано, після чого сини залишились проживати разом з матірю та знаходяться на її утриманні. Сторони не проживають разом.
У судовому засіданні позивачка пояснила, що ОСОБА_2 матеріально допомагає дітям, та надає кошти у розмірі 2 000 - 4 000 тис. грн., однак не кожного місяця.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. N 789-XII, частин 7, 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
В силу ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Ч. 1 ст. 141 СК України гарантовано, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до ст. 180 СК України та роз'яснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У відповідності з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.
Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Згідно ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.
У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 7 Закону України « Про Державний Бюджет на 2017 рік» передбачено, що у 2017 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років : з 1 травня 2017 року 1426 грн.,
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Таким чином, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, та вважає за можливе стягнути з ОСОБА_2. на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання синів ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), на кожного, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 26 липня 2017 року і до досягнення повноліття ОСОБА_4 тобто до 24 травня 2030 року.
З 24 травня 2030 року стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення ОСОБА_3С повноліття, тобто до 18 червня 2031 року.
Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць на кожного.
У звязку зі звільненням позивачки від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд вирішив стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 640,00 грн.
Керуючись ст. 51 Конституції України, Конвенцією про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 р. № 789-XII, п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 7, 84, 141, 166, 180, 199 СК України, ст. ст. 3, 4, 10, 11, 57, 60, 88, 208-209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх синів ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), на кожного, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 26 липня 2017 року і до досягнення повноліття ОСОБА_4, тобто до 24 травня 2030 року.
З 24 травня 2030 року стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення ОСОБА_3 повноліття, тобто до 18 червня 2031 року. Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць на кожного.
Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави суму судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок ) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя Ю.Б. Свячена