У Х В А Л А

Справа № 183/7504/15

№ 2-р/183/7/17

04 грудня 2017 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого: судді Парфьонова Д.О., за участі: секретаря судового засідання Соловйової Т.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області заяву ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, за участю третьої особи Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на отримання земельного паю в порядку спадкування за законом,

встановив:

рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2016 року позовну заяву ОСОБА_1 до Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, за участю третьої особи Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на отримання земельного паю в порядку спадкування за законом задоволено.

24 листопада 2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення у справі, у відповідності до якої остання просить в порядку ст.221 ЦПК України надати розяснення щодо наведеного в рішенні формулювання «із земель колишнього Агропромислового об`єднання пайщиків «Вперед», розташованого на території Новостепанівської сільської ради» із зазначенням того факту, що при житті спадкодавець не отримав сертифікат на землю при розпаюванні та розраховує на земельну ділянку в межах АПОП «Вперед», яка є вільною на теперішній час та являється землею запасу чи будь-якого іншого резерву держави, та може отримати її від того органу, який розпоряджається землею.

Обґрунтовуючи клопотання заявник вказує, що на підставі судового рішення позивач отримала розпорядження Новомосковської РДА на земельну ділянку, розташовану на території, визначеній судом. Однак отримати земельну ділянку у власність не може, оскільки вільні землі колишнього АПОП «Вперед» є землями запасу сільськогосподарського призначення державної власності, розпорядником яких є ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Проект землеустрою, розроблений за замовленням заявника є недійсним з огляду на п.4 ст.122 ЗК України та у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06 вересня 2012 року № 5245-VІ, з 01 січня 2013 року землі державної власності в Україні вважаються розмежованими. Таким чином реалізувати право на отримання земельної ділянки можливо лише на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області про передачу земельної ділянки у власність, а не розпорядження Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, оскільки на даний час вільної земельної ділянки, яка розпайовувалася немає, а позивач розраховує отримати землю, яка є в наявності на території колишнього АПОП «Вперед», тобто земель запасу державної власності, розпорядником якої є ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Звернувшись до ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області з клопотанням про передачу земельної ділянки у власність на підставі рішення суду позивач отримала відповідь, що у судовому рішенні не вказано про те, що колишні землі АПОП «Вперед» є землями запасу, якими розпоряджається ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області.

В судове засідання сторони не з`явилися, заяв про розгляд заяви за їх відсутності не надавали. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Неявка сторін та третіх осіб не є підставою для не розгляду заяви у відповідності до ч.3 ст.221 ЦПК України.

Розглянувши подану заяву, заслухавши пояснення позивача судом встановлено наступне.

Встановлено, що 25 травня 2016 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалене рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, за участю третьої особи Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на отримання земельного паю в порядку спадкування за законом.

Судом встановлено факт включення ОСОБА_2 до списку осіб, що мають право на земельну частку (пай) під номером 463, викладеного в додатку до Державного акту на право колективної власності на землю серії ДПН в № 000006 від 05 лютого 1994 року, визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) із земель колишнього Агропромислового об`єднання пайщиків «Вперед», розташованого на території Новостепанівської сільської ради в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлого 30 липня 1993 року.

У відповідності до ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі або для державного виконавця, суд, за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 рішення суду є незрозумілим в частині порядку виконання, виникла необхідність у роз`ясненні рішення.

У відповідності до Указу Президента «Про порядок паювання земель, переданих в колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08.08.1995 року (надалі за текстом - Порядок паювання), паюванню підлягали землі саме сільськогосподарського призначення.

Пунктом 7 Порядку паювання передбачено, що при паюванні створювався резервний фонд, який використовувався для передачі у приватну власність земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств, або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

В разі, якщо за особою було визнане право на земельну частку (пай), але землі сільськогосподарського призначення, які підлягали паюванню були розпайовані, земля могла виділятися з резервного фонду.

У п.2 ст.19 Земельного кодексу України вказано, що земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі, в зв`язку з чим, право на отримання земельної частки (паю) може бути реалізоване за рахунок земель запасу.

Зазначені позиції висловлені в абз.3 п.24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 №7, відповідно до якої, вимоги щодо земельних часток (паїв) можуть задовольнятися за рахунок земель резервного фонду на підставі положень п.7 УП від 08.08.1995 №720 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», яким встановлено, що резервний фонд використовується для передачі у приватну власність земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств, або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. Також, аналогічно, існує практика визнання права на земельні частки (паї) з земель запасу та резервного фонду.

Правова основа для задоволення таких вимог є, адже паювання було здійснене державними органами, отже, держава повинна нести відповідальність за завдану при цьому шкоду (ст.1166, 1173, 1192 ЦКУ). У даному випадку заподіяна шкода може бути відшкодована в натурі, а саме - особі, права якої порушені, має бути надана земельна ділянка із земель запасу чи резервного фонду, який спеціально призначений для подальшого перерозподілу і використання за цільовим призначенням (ст. 5 ЗК України в редакції 1992 року, відповідно до яких було утворені масиви земель резервного фонду).

На підставі викладеного, керуючись 210, 221 ЦПК України, суд -

ухвалив:

роз`яснити рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 травня 2016 року у справі № 183/7504/15 за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, за участю третьої особи Управління Держгеокадастру у Новомосковському районі Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на отримання земельного паю в порядку спадкування за законом задоволено.

Роз`яснити, що право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за ОСОБА_1 може бути реалізоване за рахунок виділення земель резервного фонду чи земель запасу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подання в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.О. Парфьонов