АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/2435/17 22-ц/774/1666/К/17
Справа № 214/2435/17 Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/1666/К/17 суддя Прасолов В.М.
Категорія 59 (IV) Доповідач Барильська А.П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого, судді Барильської А.П.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар Видрик А.А.,

за участі: представників Публічного акцонерного товариства «Криворіжгаз» - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

позивачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,

представника позивачів ОСОБА_17, ОСОБА_8 та ОСОБА_3 - ОСОБА_18,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 червня 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_19, ОСОБА_3, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_4, ОСОБА_22, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_7, ОСОБА_17, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_8, ОСОБА_38, ОСОБА_9, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_45 Володимирівни, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_16, ОСОБА_50 до Публічного акцонерного товариства «Криворіжгаз» про визнання незаконним акту, визнання незаконним та скасування рішення комісії, покладення зобовязання виконати певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2017 року позивачі звернулись з позовом до Публічного акцонерного товариства «Криворіжгаз» про визнання незаконним акту, складеного ПАТ «Криворіжгаз», який засвідчує відмову позивачів від встановлення загально-будинкового вузла обліку газу на обєкті по вул. Володимира Великого, будинок 42 в м. Кривому Розі, визнання незаконним та скасування рішення комісії ПАТ «Криворіжгаз» про зміну позивачам, як споживачам, які мешкають в будинку 42 по вул. Володимира Великого в м. Кривому Розі, норми природного газу з 7,1 м.кв. на 18,3 м. кВ. на людину та покладення зобовязання на ПАТ «Криворіжгаз» виконати певні дії, а саме поновити позивачам, як споживачам, які мешкають в будинку 42 по вул. Володимира Великого в м. Кривому Розі, режим нарахування природного газу по нормі природного газу 7,1 м.кв. на людину.

Уточнивши позовні вимоги позивачі просили суд визнати за ними право на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок ПАТ «Криворіжгаз»; визнати, що ПАТ «Криворіжгаз», відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», зобовязано за свій рахунок, в термін до 01.01.2018 року, здійснити встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам, а саме позивачам по справі в їх квартири, які мешкають в будинку 42 по вул. Володимира Великого в м. Кривому Розі; визнати, що пропозиція ПАТ «Криворіжгаз» щодо врегулювання відносин щодо встановлення вузла обліку природного газу, зняття показань будинкового (загально будинкового) вузла обліку газу шляхом укладення відповідного договору є такою, що суперечить вимогам статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Ухвалою суду від 16 червня 2017 року прийнята відмова позивачів від позовних вимог в частині визнання незаконним акту, визнання незаконним та скасування рішення, покладення зобовязання поновити режим нарахування норм газу та закрито провадження по даній цивільній справі в частині визнання незаконним акту, визнання незаконним та скасування рішення, покладення зобовязання поновити режим нарахування норм газу.

В обґрунтування уточненого позову позивачами зазначено, що на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2500 між позивачами по справі та ПАТ «Криворіжгаз» був укладений типовий договір постачання природного газу споживачам. Відповідно до п. 1.3. Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2498, цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк.

Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Доказом факту приєднання всіх споживачів до типового договору розподілу природного газу вважають щомісячне споживанням ними природного газу та здійснення щомісячної сплати рахунків за спожитий природний газ.

Вказують, що права та обовязки споживачів виникли з однієї підстави та, що предметом даного спору є однорідні права та обовязки. Права та обовязки споживачів чітко визначені Типовим договором постачання природного газу споживачам, а саме Розділом IV. «Ціна, порядок обліку та оплати природного газу», Розділом V. «Права та обов'язки споживача» та Розділом VІ. «Права і обов'язки постачальника». Зміст типового договору, викладений в Постанові Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2500, констатує, що права та обовязки для всіх споживачів є ідентичними.

Згідно п. 2.1. даного договору, ПАТ «Криворіжгаз» взяло на себе зобов'язання постачати природний газ споживачам в необхідних обємах (обсягах), а вони взяли на себе зобов'язання своєчасно сплачувати вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Позивачі вказують, що сумлінно виконуючи всі умови даного договору, регулярно оплачували послуги за договором в терміни, визначені в рахунках. Жодної заборгованості перед ПАТ «Криворіжгаз» не мають. Даний факт підтверджують розрахунковими квитанціями. В квітні 2017 року мешканцями будинку № 42 по вулиці Володимира Великого міста Кривого Рогу були проведені загальні збори співвласників багатоквартирного будинку. На даних зборах було прийнято рішення щодо ініціювання звернення власників квартир, які не обладнані індивідуальними лічильниками газу, до ПАТ «Криворіжгаз» з заявами про забезпечення та встановлення індивідуальних лічильників газу за рахунок ПАТ «Криворіжгаз» на підставі статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного облік природного газу».

Але, листом ПАТ «Криворіжгаз» від 27.04.2017 року № Кд 02.3.2-ЛВ-7688-0417 позивачів було повідомлено, що ПАТ «Криворіжгаз» не передбачено фінансування робіт з встановлення індивідуальних лічильників газу у кожній квартирі будинку № 42 по вулиці Володимира Великого міста Кривого Рогу, та було запропоновано врегулювати з ПАТ «Криворіжгаз» відносини щодо встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу, зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку та лічильників газу, встановлених у квартирах споживачів шляхом укладення відповідного договору.

Дану позицію працівників ПАТ «Криворіжгаз» позивачі вважають неправомірною, оскільки побутовим споживачам було відмовлено у забезпеченні та встановленні індивідуальними газовими лічильниками за рахунок ПАТ «Криворіжгаз».

Відповідно до положень статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - до 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - до 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року. У разі не встановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України. Таким чином, забезпечити комерційний облік природного газу кожному споживачу газу у будинку № 42 по вулиці Володимира Великого міста Кривого Рогу зобовязане газорозподільне підприємство ПАТ «Криворіжгаз» в термін до 1 січня 2018 року. При цьому, ОСОБА_51 відокремлює категорії споживачів за видами споживання та не передбачає обов'язку встановлювати загальнобудинковий лічильник замість індивідуальних лічильників газу в квартирах кожного споживача газу.

Крім того, будь-яких пільг для визначення черговості встановлення газових лічильників чинне законодавство не передбачає.

Позивачі відзначають, що ПАТ «Криворіжгаз» є суб'єктом господарювання, що здійснює розподіл природного газу на території Саксаганського району м. Кривого Рогу. Згідно структури тарифу для споживачів на послуги розподілу природного газу ПАТ «Криворіжгаз» в період з 2011 року по теперішній час закладається встановлення квартирних лічильників газу, як це передбачено статтею 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», де визначено, що фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, тобто покладено на ПАТ «Криворіжгаз». Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Нормою ч. 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров'я і життєдіяльності. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно із вимогами ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до вимог ст. ст. 662 та 663 ЦК України, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу у встановлений у договорі строк. Нормою ч. 2 ст. 693 ЦК України передбачено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати. Відповідно до п. 5 ст. 9 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору.

Зважаючи на численні порушення ПАТ «Криворіжгаз» прав позивачів, вони вимушені звернутись до суду з даним позовном та просили суд визнати за ними право на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок ПАТ «Криворіжгаз»; визнати, що ПАТ «Криворіжгаз», відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», зобовязано за свій рахунок, в термін до 01.01.2018 року, здійснити встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам, а саме позивачам по справі в їх квартири, які мешкають в будинку 42 по вул. Володимира Великого в м. Кривому Розі; визнати, що пропозиція ПАТ «Криворіжгаз» щодо врегулювання відносин щодо встановлення вузла обліку природного газу, зняття показань будинкового (загально будинкового) вузла обліку газу шляхом укладання відповідного договору є такою, що суперечить вимогам статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного облік природного газу».

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 червня 2017 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_19, ОСОБА_3, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_4, ОСОБА_22, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_52, ОСОБА_17, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_53, ОСОБА_33, ОСОБА_54, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_8, ОСОБА_38, ОСОБА_9, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_55, ОСОБА_16, що проживають в будинку за адресою: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вулиця Володимира Великого, будинок № 42, право на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок ПАТ «Криворіжгаз».

Вирішено, що ПАТ «Криворіжгаз», відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» зобовязано за свій рахунок, в термін до 01.01.2018 року, здійснити встановлення в квартирах індивідуальних газових лічильників побутовим споживачам ОСОБА_19 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/2), ОСОБА_3 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/6), ОСОБА_20 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/8), ОСОБА_21 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/10), ОСОБА_4 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/11), ОСОБА_22 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/14), ОСОБА_5 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/15), ОСОБА_6 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/17), ОСОБА_23 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/18), ОСОБА_24 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/19), ОСОБА_25 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/21), ОСОБА_26 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/25), ОСОБА_27 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/26), ОСОБА_28 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/32), ОСОБА_52 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/32), ОСОБА_17 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/31), ОСОБА_29 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/33), ОСОБА_30 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/34), ОСОБА_31 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/36), ОСОБА_53 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/38), ОСОБА_33 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/50), ОСОБА_54 ОСОБА_56 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/52), ОСОБА_35 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/51), ОСОБА_36 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/49), ОСОБА_37 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/55), ОСОБА_8 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/58), ОСОБА_38 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/69), ОСОБА_9 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/72), ОСОБА_39 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/82), ОСОБА_40 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/84), ОСОБА_10 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/95), ОСОБА_11 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/104), ОСОБА_12 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/116), ОСОБА_41 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/113), ОСОБА_42 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/126), ОСОБА_43 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/125), ОСОБА_44 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/123), ОСОБА_13 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/119), ОСОБА_14 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/117), ОСОБА_15 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/167), ОСОБА_45 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/159), ОСОБА_46 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/144), ОСОБА_47 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/143), ОСОБА_48 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/136), ОСОБА_55 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/131), ОСОБА_16 (м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 42/127).

Визнано, що пропозиція ПАТ «Криворіжгаз» щодо врегулювання відносин щодо встановлення вузла обліку природного газу, зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку газу шляхом укладання відповідного договору є такою, що суперечить вимогам статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного облік природного газу».

Стягнуто з ПАТ «Криворіжгаз» на користь держави судовий збір в сумі 30080 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «Криворіжгаз» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивачів, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, вважає, що судом не було враховано ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», якою на субєктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газ на відповідній території, покладено обовязок забезпечити встановлення лічильників газу для населення до 01 січня 2018 року.

При цьому, поняття лічильник охоплює як індивідуальний, так і загальнобудинковий прилад обліку газу.

Інвестиційною програмою ПАТ «Криворіжгаз» на 2016 рік, яка включена до Плану розвитку газорозподільної системи ПАТ "Дніпропетровськгаз" на 2016-2025 роки, передбачено встановлення загальнобудинкових лічильників газу та індивідуальних лічильників газу для споживачів, у яких не передбачено встановлення загальнобудинкових ВОГ.

Особливості встановлення лічильників газу споживачам визначаються Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». ОСОБА_51 визначає правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу та здійснення контролю за використанням ресурсів імпортованого природного газу і природного газу власного видобутку. Відповідно до частини першої статті 3 вказаного Закону, фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів субєктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством. Статтею 2 цього Закону встановлені умови комерційного обліку, за яких здійснюється постачання природного газу та кінцеві строки забезпечення обліку газовими лічильниками (комерційний облік).

Таким чином, представник ПАТ «Криворіжгаз» зауважує, що підприємство відповідача діяло в межах наявних у нього повноважень та відповідно до закону, а тому відсутні правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог.

Також, представник відповідача зазначає, що законодавством не передбачено погодження зі споживачами встановлення загальнобудинкового приладу обліку газу. Права позивачів, які здійснюють оплату за природний газ згідно норм споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України, та які не забезпечені лічильником газу не порушені та після 01.01.2018 також не будуть порушені, так як у разі не встановлення лічильника газу з вини оператора ГРМ, такий споживач не може бути відключений, а нарахування відповідно залишаться на рівні встановленому постановою КМУ від 23.03.2016 №203.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представники позивачів ОСОБА_18 та ОСОБА_17 зазначають, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивачів про визнання за позивачами права на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок відповідача; визнання того, що ПАТ «Криворіжгаз» зобовязанно за свій рахунок, в термін до 01.01.2018 року, здійснити встановлення в квартирах позивачів індивідуальних газових лічильників; визнання, що пропозиція ПАТ «Криворіжгаз» щодо врегулювання відносин щодо встановлення вузла обліку природного газу, зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку газу шляхом укладення відповідного договору є такою, що суперечить вимогам статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного облік природного газу», та стягнення з відповідача на користь держави судового збору в розмірі 30080 грн., суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості позовних вимог позивачів.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується учасниками справи, позивачі по справі проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1, та є споживачами послуг відповідача з надання природного газу.

Позивачі регулярно оплачували рахунки про сплату послуг з газопостанчання.

06 жовтня 2016 року виконком Криворізької міської ради повідомив ОСОБА_57 України про те, що мешканці міста відмовляються від встановлення приладів газу на весь багатоквартирний будинок, вимагають соціальної справедливості, адже багатьом городянам вже встановлені індивідуальні лічильники газу за рахунок складової тарифу. В цьому зверненні також зазначається, що ПАТ «Криворіжгаз» посилається на неможливість встановити лічильники до 1 січня 2018 року у звязку з відсутністю коштів. З аналогічними повідомленнями виконком Криворізької міської ради звертався до НКРЕКП.

11 жовтня 2016 року відповідачем був складений акт, в якому було зазначено про відмову мешканців будинку 42 по вул. Володимира Великого в м. Кривому Розі від встановлення загальнобудинкового лічильника газу, на підставі якого 13 жовтня 2016 року позивачам було змінено режим нарахування природного газу.

31 жовтня 2016 року НКРЕКП повідомила Криворізьку міську раду, що відповідач здійснює господарську діяльність з розподілу газу на території м. Кривого Рогу.

Наприкінці березня 2017 року, кожний з позивачів, склав заяву до ПАТ «Криворіжгаз» з проханням встановити йому в квартирі безоплатно індивідуальний лічильник газу в строк одного місяця з отримання заяви.

В квітні 2017 року мешканці будинку № 42 по вулиці Володимира Великого міста Кривого Рогу були проведені загальні збори співвласників багатоквартирного будинку. На даних зборах було прийнято рішення щодо ініціювання звернення власників квартир, які не обладнані індивідуальними лічильниками газу, до ПАТ «Криворіжгаз» з заявами про забезпечення та встановлення індивідуальних лічильників газу за рахунок ПАТ «Криворіжгаз» на підставі статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного облік природного газу».

03 квітня 2017 року позивачі звернулися до відповідача з приводу встановлення індивідуальних лічильників газу.

На звернення мешканців будинку №42 по вул. Володимира Великого від 03 квітня 2017 року, відповідач 24 квітня 2017 року надав відповідь, в якій зазначив, що ПАТ «Криворіжгаз» не передбачено фінансування робіт з встановлення індивідуальних лічильників газу у кожній квартирі будинку № 42 по вулиці Володимира Великого м. Кривого Рогу, та було запропоновано врегулювати з ПАТ «Криворіжгаз» відносини щодо встановлення вузла обліку природного газу, зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку та лічильників газу, встановлених у квартирах споживачів шляхом укладення відповідного договору.

Як вбачається із матеріалів справи, спір виник з приводу невідповідності дій відповідача, а саме невідповідності їх, на думку позивачів, ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», яка виражається у відмові встановлення індивідуальних лічильників газу у кожній квартирі будинку № 42 по вулиці Володимира Великого м. Кривого Рогу, де мешкають позивачі, за рахунок відповідача.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що на відповідача по справі повинно бути покладено обовязок забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками мешканців багатоквартирного будинку № 42 по вулиці Володимира Великого м. Кривого Рогу, позивачів по справі.

Проте, колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим, з огляду на наступне.

Так, особливості встановлення лічильників газу споживачам визначаються Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», який визначає правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу та здійснення контролю за використанням ресурсів імпортованого природного газу і природного газу власного видобутку.

Статтею 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» встановлено, що постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: 1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; 2) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані: забезпечити встановлення лічильників газу: для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року.

Фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: - коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; - коштів відповідного бюджету; - інших джерел, не заборонених законодавством (ч.1 ст. 3 Закону).

Правила комерційного обліку природного газу визначені Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015.

Відповідно до пункуту 1 глави 5 розділу 9 Кодексу газорозподільних систем, за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу.

При цьому, балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ.

Можливість встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу на багатоквартирний будинок передбачено і пунктом 4 Тимчасового Положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку газу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 р. N 620 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 2016 р. N 46).

За цим Положенням ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи. Встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом газорозподільних систем.

Встановлення будинкового вузла обліку, в тому числі витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку.

У разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти.

Встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом газорозподільних систем.

Власник (власники) будинку (будинків) (квартир), особа, відповідальна за експлуатацію будинку (будинків) (далі - експлуатаційна організація), балансоутримувач будинку (будинків) тощо та оператор газорозподільної системи зобов'язані врегулювати між собою договірні відносини щодо зняття показань будинкового вузла обліку та лічильників газу, установлених у квартирі (далі - квартирні лічильники газу) (за їх наявності), а також забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового вузла обліку. У разі неврегулювання зазначених питань газопостачання такому будинку, групі будинків, групі споживачів може бути припинено відповідно до законодавства.

У разі незгоди власників квартир (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти.

Отже, відповідач вправі встановити загальнобудинковий лічильник газу і ОСОБА_51 не покладає на нього обов'язок безоплатно встановити індивідуальний газовий лічильник у квартирі позивачів на час розгляду справи.

Крім того, фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів газорозподільних підприємств, що передбачені в структурі тарифу на послуги розподілу природного газу, а не за рахунок виділених бюджетних коштів на встановлення індивідуальних лічильників газу.

Запровадження індивідуального обліку у абонентів тільки з газовою плитою потребує значних коштів у звязку з високою загальною вартістю встановлення приладу індивідуального обліку та тривалих термінів встановлення приладу індивідуального обліку.

Враховуючи вищевикладене, з метою недопущення зростання тарифів на розподіл природного газу, ліцензіатами з 01.10.2015 року проводяться заходи щодо забезпечення споживачів обліком природного газу, зокрема, в частині запровадження масштабного встановлення будинкового обліку природного газу, що потребує значно менше коштів.

Заходи зі встановлення загальнобудинкових лічильників газу та встановлення індивідуальних лічильників газу, там де будуть встановлюватись загальнобудинкові лічильники газу, передбачено у відповідних Планах розвитку газорозподільної системи ліцензіатів на 2016-2025 роки, зокрема у 1 розділі таких планів - Інвестиційних програмах на 2016 рік.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів щодо визнання за позивачами права на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок відповідача, визнання того, що ПАТ «Криворіжгаз» зобовязано за свій рахунок, в термін до 01.01.2018 року, здійснити встановлення в квартирах позивачів індивідуальних газових лічильників, визнання, що пропозиція ПАТ «Криворіжгаз» щодо врегулювання відносин щодо встановлення вузла обліку природного газу, зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку газу шляхом укладання відповідного договору є такою, що суперечить вимогам статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного облік природного газу», задоволенню не підлягають, оскільки, відповідно до Кодексу газорозподільних систем, за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу.

При цьому, балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ.

Можливість встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок передбачено і пунктом 4 Тимчасового Положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 р. N 620 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 2016 р. N 46).

За цим Положенням ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи. Встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом газорозподільних систем.

Обовязок забезпечення саме індивідуальними лічильниками газу не передбачений ні Законом, ні Кодексом газорозподільних систем, ні умовами Типового договору розподілу природного газу, укладеного з позивачами, ні ОСОБА_51 України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

На думку колегії суддів, пропозиція ПАТ «Криворіжгаз» щодо встановлення вузла обліку природного газу, зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку шляхом укладення відповідного договору була здійснена відповідачем на виконання вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» в частині своєчасного забезпечення населення споживачів газовими лічильниками, а отже вона жодним чином не суперечить йому.

Отже, висновок суду першої інстанції про визнання за позивачами права на установку індивідуальних безкоштовних газових лічильників та зобовязання ПАТ «Криворіжгаз» здійснити безоплатну установку індивідуальних лічильників позивачам не ґрунтується на обставинах справи і суперечить положенням діючих нормативних актів, які регулюють спірні правовідносини. Такий обовязок не передбачений ні Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015 року, ніЗаконом, ні умовами Типового договору розподілу природного газу. А постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2002 року № 620 (із змінами та доповненнями внесеними постановою КМУ від 27.01.2016 року № 46) «Про затвердження Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку» передбачено, що у разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти.

У звязку з наведеним вище, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги представника відповідача заслуговують на увагу, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового ріщення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог позивачів.

Посилання в запереченнях на апеляційну скаргу на ті обставини, що Постанова НКРЕКП № 547 від 31.03.2016 року жодним чином не звільняє ПАТ «Криворіжгаз» від обовязку встановити безоплатні індивідуальні лічильники газу позивачам по справі, які сплатили витрати на їх встановлення у попередні роки колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки вказаною постановою газорозподільні підприємства не зобовязані встановлювати саме індивідуальні лічильники газу споживачам, а визначено, що газорозподільні підприємства мають право встановити, як індивідуальні лічильники газу споживачам, так і встановити загальнобудинковий прилад обліку. При цьому, поняття лічильник охоплює як індивідуальний, так і загальнобудинковий прилад обліку.

Слід зазначити, що вказана Постанова НКРЕКП № 547 від 31.03.2016 року є чинною та позивачами по справі не оскаржувалась.

Не можуть бути прийняті до уваги доводи заперечень на апеляційну скаргу стосовно того, що суд першої інстанції вірно зобовязав відповідача за власний рахунок встановити безоплатні лічильники природного газу, оскільки як зазначено вище, відповідно до Кодексу газорозподільних систем, за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Вказані норми Кодексу газорозподільних систем узгоджуються з Постановою НКРЕКП № 547 від 31.03.2016 року.

Колегія суддів не погоджується і з доводами позивачів стосовно того, що позивачам навязано умови одержання послуги, які ставлять їх, як споживачів, у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушення принципу рівності сторін договору, визначення належним чином ціни продукції. Позивачами не доведено вчинення відповідачем неправомірних дій. Останній, пропонуючи встановлення загальнобудинкового лічильника, діяв в межах свої прав і обовязків, що передбачені умовами Типового договору розподілу природного газу, з якими позивачі погодилися, підписавши заяву-приєднання до Типового договору і на виконання вимог Закону, Кодексу газорозподільних систем та Інвестиційної програми газорозподільного підприємства ПАТ «Криворіжгаз». В даному випадку позивачами не доведено, відповідно до вимог ст. 24 Конституції України, що має місце істотний дисбаланс в правах та обовязках кожної із сторін договору про надання послуг із газопостачання, не на користь споживачів.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно зясовано обставини справи, порушено норми процесуального права та невірно застосовано норми матеріального права, у зв'язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з підстав, передбачених п.п.1,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п.п. 1,4 ч. 1 ст. 376, ст..ст. 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» задовольнити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 20 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_19, ОСОБА_3, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_4, ОСОБА_22, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_7, ОСОБА_17, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_8, ОСОБА_38, ОСОБА_9, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_16, ОСОБА_50 до Публічного акцонерного товариства «Криворіжгаз» про визнання незаконним акту, визнання незаконним та скасування рішення комісії, покладення зобовязання виконати певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 грудня 2017 року.

Головуючий:

Судді: