АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 686/8752/17
Проваджння № 22-ц/792/2126/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Спірідонової Т.В.,

суддів: Купельського А.В., Янчук Т.О.,

секретар - Лапко Ю.В.,

за участю: представника апелянта - ОСОБА_1,

позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/8752/17 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2017 року (суддя Карплюк О.І.) у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

встановила :

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом та просила стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за минулий час (з березня 2016 року по травень 2017 року) у розмірі 10000грн. за кожен місяць та в подальшому стягувати 50% від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем перебувала у шлюбі з 23 листопада 2003 року. Від даного шлюбу у них народилися діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають разом з позивачем. Відповідач офіційно працює. З березня 2016 року сторони не проживають однією сім'єю, шлюбні відносини фактично припинені, спільного господарства не ведуть.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21листопада 2017 року позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/2 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 11 травня 2017 року і до повноліття сина ОСОБА_4, а потім на утримання неповнолітніх дітей: синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до повноліття __________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Карплюк О.І.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія: 50

сина ОСОБА_5 та в подальшому на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно і до його повноліття, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В решті вимог відмовлено. Вирішено питання про стягнення судового збору. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення змінити та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір аліментів до 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), а також зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню за період з 11 травня 2017 року по 30 листопада 2017 року на 21000 грн. Посилається на те, що приймав участь в утриманні дітей та перераховував позивачу кошти на їх утримання. Крім того, при визначенні розміру аліментів судом не було враховано, того, що на утриманні апелянта знаходяться його непрацездатні батьки.

Апелянт ОСОБА_3 повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився.

Представник апелянта ОСОБА_3 - ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав.

Позивач ОСОБА_2, заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначила, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.

Заслухавши учасників справи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, на даний час офіційно працевлаштований. Крім того, позивачем не надано доказів вживання нею заходів щодо звернення з позовом про стягнення аліментів за минулий час, тому в цій частині позовних вимог у задоволенні позову відмовлено.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Встановлено, що сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з 23.11.2003 року перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 квітня 2017 року.

Від шлюбу сторони мають трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, які проживають разом з позивачем.

З липня 2016 року відповідач ОСОБА_3 працює в Управлінні Служби безпеки України в Луганській області.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч.1, 2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Оцінивши в сукупності надані докази, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що відповідач не надає в достатній мірі позивачу кошти на утримання неповнолітніх дітей.

Відповідачем сплачено кошти на утримання дітей у сумі 21000грн. за період з травня 2017 року по листопад 2017 року, що визнала у судовому засіданні позивач.

Разом з тим, сплата добровільно коштів на утримання дітей не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про стягнення аліментів, а сплачені відповідачем суми можуть бути враховані в подальшому при визначення розміру заборгованості аліментів за вказаний період.

Посилання апелянта на утримання ним батьків не впливають на висновки суду, оскільки кошти відповідачем надаються батькам добровільно, крім того вони щомісячно отримують пенсію. Також, ОСОБА_3 не доведено, що вони потребують матеріального утримання саме з його боку.

Посилання позивача на те, що відповідач не приймає участі у додаткових витратах на дитину не заслуговують на увагу, оскільки додаткові витрати на дитину не є предметом спору та позивач не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою тощо).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 26.12.2017 року.

Головуюча /підпис/ Т.В.Спірідонова

Судді: /підпис/ А.В. Купельський

/підпис/ Т.О. Янчук

З оригіналом згідно: суддя Апеляційного суду Т.В. Спірідонова