Справа № 574/1264/17
Провадження № 2/574/587/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2017 року м.Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Воронкова Д.В.

при секретарі Лігерко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду справу за позовом ОСОБА_1, в особі ОСОБА_2, до ОСОБА_3 сільської ради Буринського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту належності заповіту,

в с т а н о в и в:

23.11.2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що 10.09.2008 року помела її мати ОСОБА_4, яка на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким все своє майно заповіла ОСОБА_1 (позивачці по справі). Але позивачка у шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звернувся, оскільки на протязі тривалого часу хворіла. Коли вона у подальшому звернулася до нотаріальної контори, їй було розяснено, що строк, визначений законом на прийняття спадщини, вона пропустила і їй потрібно звернутися до суду. Крім того, у заповіті прізвище спадкодавця записане як «Орєхова» замість вірного «Орехова». Вказані обставини перешкоджають заявниці отримати свідоцтво про право на спадщину шляхом її нотаріального оформлення. Просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, так як пропустила його з вказаних поважних причин та встановити факт належності ОСОБА_4 заповіту.

У судове засідання позивачка та її представник не зявилися, надали до суду заяви, в яких підтримали позов, просили розглянути справу у їх відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради до суду не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розглядати справу у його відсутності.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст. 211,ч.2 ст.247 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне.

10.09.2008 року померла ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про смерть серія 1-БП №087768 від 11.09.2008 року (а.с. 8)

За життя ОСОБА_5 04.02.2008 року склала заповіт на користь ОСОБА_1, який посвідчено сільським головою та зареєстрованого в реєстрі за №19. З тексту вказаного заповіту вбачається, що прізвище спадкодавця записано як «Орєхова» (а.с. 9).

Суд набуває висновку, що має місце орфографічна помилка, через яку у заповіті невірно записано прізвище спадкоємця «Орєхова» замість вірного «Орехова». Вказана описка носить технічних характер, була вчинена у наслідок невірного перекладу прізвища спадкодавця, та не може впливати на права та інтереси спадкоємця.

За вказаних обставин, в силу ст.. 315 ЦПК України, суд вважає встановленим у судовому засіданні факту належності вказаного заповіту ОСОБА_4, яка заповіла ОСОБА_1 все своє майно.

Із матеріалів справи убачається, що позивачка у визначений законодавством строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини не зверталася, але бажає прийняти спадщину, відсутня її письмова заява про відмову в прийнятті спадщини.

Інші спадкоємці за законом з приводу отримання спадщини у встановленому законом порядку не зверталися, про що свідчить лист приватного нотаріуса №1377/01-16 від 04.09.2017 року, та інформаційна довідка зі спадкового реєстру.

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згода Червонослобідіської сільської ради Буринського району Сумської області на задоволення позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб .

Суд приходить до переконання, що строк подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори був пропущений позивачкою з поважних причин, оскільки остання тривалий час хворіла та неодноразово знаходилась на стаціонарному лікуванні, що підтверджується копією медичної документації (а.с.14-20).

Такі обставини, з огляду на те, що в матеріалах справи відсутні фактичні данні про заперечення будь-кого щодо переходу до позивача спадкового майна належного спадкодавцю, спадщина до теперішнього часу залишається відкритою, суд визнає поважними, оскільки вони були для позивачки об'єктивними, непереборними та істотними труднощами, що завадили їй своєчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Стаття 2 Цивільного процесуального кодексу України закріплює, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

В силу ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З рішення Європейського суду з прав людини по справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06. 2000 року вбачається, що при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру.

Виходячи із сформованої практики цього ж Суду, ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, по своїй суті, є гарантом права власності, оскільки визнає право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном.

Виходячи із положень книги 6 Цивільного кодексу України, спадкове право захищає власність фізичних осіб.

Позивач, пов'язаний зі спадкодавцем кровним походженням, усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини в розумінні ст.1 Першого протоколу до Конвенції, становитиме майно позивача виходячи із законодавчого визначення спадкових правовідносин, суб'єктом яких він є.

Зібрані по справі докази, встановлені судом фактичні обставини справи, а також з урахуванням норм європейського законодавства по правах людини, дозволяють задовольнити позов в повному обсязі і таке рішення, на думку суду, буде відповідати не тільки принципу законності, а і справедливості.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 5, 7, 10, 12, 13, 81, 211, 213, 246, 247, 259, 265, 315 ЦПК України, статтями 1268, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Буринського району Сумської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та встановлення факту належності заповіту,- задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт про те, що заповіт, складений 04.02.2008 року від імені ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1, фактично складений від імені ОСОБА_4, яка померла 10 вересня 2008 року.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, додатковий строк для прийняття спадщини терміном один місяць з дня набрання чинності рішення суду, що залишилася після ОСОБА_4, яка померла 10 вересня 2008 року.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий