Номер провадження 22-ц/788/1897/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Левченко Т. А. , Кононенко О. Ю.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 листопада 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5, про зменшення розміру аліментів на неповнолітню дитину,

в с т а н о в и л а:

Звернувшись до суду із позовом, ОСОБА_3 просив суд зменшити розмір стягуваних з нього аліментів на підставі рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.06.2014 року на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на 1000,00 грн. щомісячно, а також відкликати виконавчий лист, що був виданий з приводу стягнення аліментів за вказаним рішення суду.

Свої вимоги мотивує тим, що з 06.06.2015 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 та мають двох малолітніх дітей: Маргариту, 29.08.2013 року та Мирославу, 10.08.2017 року. Тому вимушений звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів у зв'язку із зміною сімейного стану і народженням двох дітей, яких він також утримує, а дружина перебуває у відпустки по догляду за дитиною. З його заробітної плати стягують аліменти у середньому у розмірі 2500,00 грн., що, вважає, є занадто великою сумою, яка становить четверту частину його доходу.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.11.2017 року в задоволенні позову ОСОБА_7 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне зясування та невідповідність висновків обставинам справи, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та постановити нове про задоволення позову у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки, сімейне становище позивача змінилось після народження двох доньок від іншого шлюбу, у зв'язку з чим змінилось його і матеріальне становище, оскільки позивач несе значні витрати на утримання своїх доньок, а інших доходів крім заробітної плати він не отримує.

Позивач та його представник доводи апеляційної скарги підтримали та просили задовольнити.

Представник відповідач проти скарги заперечив та просив рішення залишити без змін.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявилася, але про місце та час його проведення повідомлена належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріальне становище позивача не змінилося, навпаки він має постійне джерело доходу у вигляді заробітної плати, тому підстави для зміни розміру аліментів відсутні.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком місцевого суду виходячи з наступного.

Як вбачається із цивільної справи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 22.03.2008 року по 30.09.2014 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 10).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.09.2014 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, до її повноліття, починаючи стягнення з 18.08.2014 року (а.с. 10).

Також встановлено, що з 06.06.2015 року ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, від якого мають дітей: Маргариту, ІНФОРМАЦІЯ_2, та Мирославу, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 5, 8, 9). Дружина позивача ОСОБА_5 не працює через народження другої дитини.

Позивач має постійне місце роботи і на протязі 2017 року мав постійний заробіток, розмір якого становив від 11000 грн. до більш 12000грн. в місяць. За період з 01.01.17 по 31.10.17 на утримання сина з позивача було стягнуто 22450,66грн., а в місяць становило від 2200грн. до 2700грн.

Підставами позовних вимог ОСОБА_3 є зміна його сімейного стану у звязку з народження у нього двох дітей від другого шлюбу, які знаходяться на його утриманні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Статтями 182, 183 СК України передбачено порядок визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, але мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктами 17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Отже, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може змінюватися зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя платника або одержувача аліментів

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не звернув на це уваги і в порушення викладених норм матеріального права безпідставно відмовив у задоволенні позову.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що умови матеріального забезпечення всіх трьох дітей позивача повинні бути рівними, а тому через зміну матеріального стану позивача, його вимоги про зменшення розміру аліментів підлягають задоволенню частково шляхом зменшення частки, яка утримується із заробітку позивача на сплату аліментів на утримання сина з ? частки до 1/6 з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання рішенням законної сили.

Вимоги про відкликання виконавчого листа не підлягають задоволенню, оскільки не ґрунтується на вимогах закону.

На підставі ст. 309 ЦПК України рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України позивачі від сплати судового збору звільняються у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, але ОСОБА_4 в судому засіданні заявив про відмову від виплати йому компенсації фактично понесених витрат.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 07 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове.

Позов задовольнити частково.

Зменшити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_3 за рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 30.06.2014 року на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1/4 до 1/6 частки усіх видів заробітку ( доходу) щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: