Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/2498/17
Провадження № 2/376/1261/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2017 р. Сквирський районний суд Київської області

в складі головуючого судді Клочка В.М.,

при секретарі Якштас А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сквира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 районного відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з транспортного засобу та оголошення заборони його відчуження, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно ухвали Сквирського районного суду Київської області від 11.05.2017 року, він набув право власності на автомобіль ВАЗ 21112, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок розподілу спільного сумісного майна подружжя.

При зверненні до сервісного центру МВС у м. Біла Церква для реєстрації транспортного засобу, позивачу повідомили, що на підставі постанови заступника начальника відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 районного управління юстиції ОСОБА_4, від 11.04.2014 року на зазначений автомобіль накладено арешт. Арешт та заборону здійснювати відчуження накладено з тих підстав, що відповідачем ОСОБА_2 добровільно не виконується рішення суду, про стягнення боргу в сумі 18 805,32 грн.

Наклавши арешт на вказаний транспортний засіб, порушено його право на володіння та користування даним автомобілем, а тому я змушений захищати своє право у судовому порядку.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про зняття з нього арешту.

В судове засідання позивач не зявився, надав суду заяву , якою підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просив позов задовільнити.

Відповідачка ОСОБА_2 до суду не зявилася, надала суду заяву, якою позовні вимоги визнала та просила розгляд справи провести без її участі.

Представник відповідача ОСОБА_3 районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області надала суду заперечення ,позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.1ст. 3 ЦК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1ст. 321 ЦК Україниправо власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.4 постанови № 6 від 27 серпня 1996 року (з наступними змінами)Про судову практику в справах про виключення майна з акту опису, за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису (звільнення з-під арешту), розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Згідно розяснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, п.2 Постанови від 03.06.2016 №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути предявлений власником, а також особою яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на майно).

Згідно ст. 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованогоЗаконом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» № 1388 від 07.09.1998 року, власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі власники) зобовязані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби.

Згідност. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Ст. 319 ЦК Українивизначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно дост. 321 ЦК Україниправо власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зст. 391 ЦК Українивласник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Судом встановлено, що відповідно ухвали Сквирського районного суду Київської області від 11.05.2017 року, він набув право власності на автомобіль ВАЗ 21112, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок розподілу спільного сумісного майна подружжя. Протее при зверненні до сервісного центру МВС у м. Біла Церква для реєстрації транспортного засобу, позивачу повідомили, що на підставі постанови заступника начальника відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 районного управління юстиції ОСОБА_4, від 11.04.2014 року на зазначений автомобіль накладено арешт. Арешт та заборону здійснювати відчуження накладено з тих підстав, що відповідачем ОСОБА_2 добровільно не виконується рішення суду, про стягнення боргу в сумі 18 805,32 грн.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що позивачу дійсно належить майно, на яке накладено арешт, суд вважає за необхідне задоволити позов.

А тому, оскільки право власності позивача ніким не оспорюється, підстав для накладення заборони на відчуження автомобіля на даний час немає, тому суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог, зняття арешту з автомобіля марки ВАЗ 21112, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Керуючись ст.ст.321,387,391 ЦК України, ст. 60 Закону УкраїниПро виконавче провадження, керуючись ст.ст.10,11,60,174,197,212-215 ЦПК України,, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 районного відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з транспортного засобу та оголошення заборони його відчуження - задоволити.

Зняти арешт та заборону здійснювати відчуження з транспортного засобу - легкового автомобіля марки ВАЗ 21112, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, дата реєстрації 05.08.2008 року, номер шасі VIN XTA 5721, обєм двигуна 1596, колір червоний, накладений постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби ОСОБА_3 районного управління юстиції ОСОБА_4 від 11.04.2014 року № ВП 42561062.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Сквирський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: