Справа № 479/187/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(з а о ч н е)

29 серпня 2017 року Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Микитей Л.Л.,

при секретарі судового засідання Шумській Т.С.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Криве Озеро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" про розірвання договору оренди землі , стягнення заборгованості по орендній платі та пені,

В С Т А Н О В И В :

02 березня 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" про розірвання договору оренди землі № 22/Ск від 01 січня 2006 року, зареєстрованого у Державному реєстрі земель 01.11.2006 року за № 83.

24 травня 2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" про стягнення заборгованості по орендній платі та пені за вказаним договором оренди землі.

Ухвалою суду від 10.08.2017 року справи об'єднані в одне провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що між орендодавцем - ОСОБА_2 і орендарем ТОВ "Агрофірма Корнацьких" укладено 01 листопада 2006 року договір оренди земельної ділянки № 22/Ск, зареєстрованого 01.11.2006 року за № 3, площею 2, 92 га., розташованої в межах території Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Після смерті батька ОСОБА_2, померлого 25.08.2009 року, на підставі рішення Кривоозерського районного суду від 05.11.2015 року , та відповідно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, де 11.09.2016 року проведена державна реєстрація, вона стала власником вказаної земельної ділянки , переданої за життя батьком в оренду відповідачу строком на 50 років.

Користуючись земельною ділянкою, відповідач не виплачує за період 2009 - 2016 роки орендну плату, визначену договором оренди в грошовій формі в сумі 571 грн. 53 коп., внаслідок чого виникла заборгованість .

Посилаючись на приписи Закону України "Про оренду землі" щодо переходу до нового власника прав та обов'язків орендодавця за договором оренди земельної ділянки та на викладені обставини, позивач просить достроково розірвати договір оренди землі , стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за період 2009-2016 р.р. в сумі 4 000 грн. 71 коп., а також пеню в сумі 4 014 грн. 09 коп.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про місце і час судового розгляду цивільної справи повідомлений належним чином, в надісланому запереченні на позов про розірвання договору оренди землі позовні вимоги не визнав просив здійснити розгляд справи про розірвання договору оренди землі за відсутності представника відповідача. Щодо позовних вимог про стягнення орендної плати та пені заяви про розгляд справи за відсутності представника, відповідач в суд не надіслав.

У відповідності до ст.ст. 224-225 ЦПК України, постановлена ухвала про заочний розгляд справи.

Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як вбачається із матеріалів справи 01 січня 2006 року між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" укладено договір оренди землі , відповідно до якого, належна на праві власності ОСОБА_2 земельна ділянка, площею 2,92 га., розташована в межах території Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, передана відповідачу в оренду на строк 50 років.

Договір оренди зареєстрований Кривоозерським реєстраційним відділом МРФ ДП ЦДЗК 01.11.2006 року за № 83 (а.с. 30-33).

25.08.2009 року ОСОБА_2 помер. Відповідно до рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 05 листопада 2015 року за позивачкою в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, визнано право власності на земельну ділянку розміром 2,92 га, розташовану в межах території Секретарської сільської ради Кривоозерського району, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належну спадкодавцю ОСОБА_2

11.09.2016 року проведена державна реєстрація права власності на вказану земельну ділянку за позивачем , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 3).

Згідно ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Вказане положення Закону зазначено в договорі оренди землі № 22/Ск від 01.01.2006 року, укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ "Агрофірма Корнацьких" (п. 40).

Виходячи з цього, позивач, мала право ставити питання про виплату їй орендної плати і як спадкоємцю, і як особі, до якої внаслідок спадкування перейшли права та обов'язки орендодавця. При цьому вона як особа, що не укладала договору оренди землі, повинна була довести товариству своє право на отримання орендної плати.

Відповідно до ст.ст. 13, 15, ч. 2 ст. 23 Закону України "Про оренду землі", розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою

2

сторін у договорі оренди. Орендна плата за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, переглядається лише за згодою сторін.

Умови згаданого договору про розмір, строк, форму і порядок виплати орендної плати сторонами не переглядалися.

Відповідно до п. 9 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом видачі орендодавцю готівкою відповідної грошової суми із каси Орендаря або перерахуванням її на банківський рахунок орендодавця. Щорічний розмір орендної плати складає (з урахуванням прибуткового податку, який сплачується відповідно до вимог законодавства) фіксовану грошову суму у розмірі 571 грн. 53 коп.

Як вказує позивач, вона неодноразово усно, письмово зверталася до відповідача про виплату орендної плати, проте її звернення залишалися без відповіді та задоволення (а.с. 35-43). В черговий раз 13.02.2017 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з письмовою заявою про виплату орендної плати, включаючи заборгованість за попередні роки, додавши при цьому документи, що підтверджують її право власності на земельну ділянку, яка перебуває у користуванні відповідача відповідно до спірного договору (а.с. 43-44).

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разу істотного порушення договору другою стороною та інших випадках, встановлених договором або законом.

Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 цього Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Згідно п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди є систематична несплата орендної плати.

Зазначений висновок відображено в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 146цс12.

В запереченнях проти позову в частині дострокового розірвання договору оренди представник відповідача пояснював, що товариство було не в змозі своєчасно виплатити заборгованість по орендній платі, оскільки про особу спадкоємця відповідачу стало відомо тільки після звернення позивача до ТОВ "Агрофірма Корнацьких", з наданням доказів про своє право вимоги невиплоченої орендної плати.

Ці обставини підтверджено й заявою позивача на адресу відповідача від 13 лютого 2017 року про виплату орендної плати та долучення документів, що підтверджують права спадкодавця (а.с. 44).

Інших доказів на підтвердження тих фактів, що відповідачу було раніше відомо про права ОСОБА_1 на отримання орендної плата за договором оренди землі, укладеного її батьком, позивачем відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надано.

3

За такого, суд вважає, що обов'язок відповідача виплати орендну плату ОСОБА_1, як спадкоємцю після смерті орендодавця ОСОБА_2, виник з лютого 2017 року, позивач звернулася з позовом до суду 02 березня 2017 року.

Отже, з огляду на ці обставини відсутні підстави для розірвання договору оренди землі з підстав систематичної несплати орендної плати, а відтак ця вимога позивача не підлягає задоволенню.

Між тим, як встановлено судом заборгованість по орендній платі не виплачена відповідачем до теперішнього часу.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі за 2009-2016 роки у розмірі 4 000 грн. 71 коп. підлягають задоволенню.

Стосовно вимог про стягнення пені в розмірі 0,3 % несплаченої суми за кожний день прострочення за порушення строків виплати орендної плати, передбаченої п. 14 Договору, судом встановлено, що позивачем недоведено порушення відповідачем строків виплати орендної плати, відповідно до п. 11 Договору (щорічно до 20 грудня того року, за який здійснюється розрахунок). В склад спадщини на момент смерті ОСОБА_2 до позивача перейшло у порядку спадкування право на отримання орендної плати за умовами договору оренди землі, а відповідальність за порушення умов договору, яка за договором оренди була передбачена за життя орендодавця, після смерті останнього не входить до складу спадщини. Позивачем не надано доказів того, що нею доведено товариству право отримання орендної плати, оскільки надання документів про її право власності на земельну ділянку, позивачем надіслано на адресу відповідача лише 13.02.2017 року, тому відсутні підстави вважати, що з вини відповідача була невнесена орендна плата у строки визначені договором за період з 2009 по 2016 роки, за такого наявні підстави для відмови в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми пені.

Керуючись ст.ст. 3, 6, 10, 11, 58, 59, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-225 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" на користь ОСОБА_1 4 000 грн. 71 коп. заборгованості по орендній платі за договорами оренди землі № 22/Ск від 01 січня 2006 року. В решті позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма Корнацьких" судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. на розрахунковий рахунок 0001 ГУК у м. Києві.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Миколаївської області через Кривоозерський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовоюзаявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя Кривоозерського районного суду Л.Л. Микитей