Пров. №2/766/9923/17
26 грудня 2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Хайдарова І.О.,
за участю секретаря Сікорської Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Суворовської районної у м. Херсоні ради про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька, -
Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на ті обставини, що з 17.10.2003 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який 08.02.2011 року було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Протягом останніх років позивач та відповідач мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. По сьогоднішній день, маючи реальну можливість приймати участь у вихованні та забезпеченні дитини, відповідач з власної ініціативи самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, не спілкується з дитиною, участі у житті дитини свідомо не приймає. Дитина проживає разом з позивачкою.
В свою чергу позивач має намір забезпечити повноцінний відпочинок доньці в країнах ближнього та дальнього зарубіжжя, за для підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану її здоров'я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов'язків.
У зв'язку з цим ОСОБА_1 зверталася до відповідача з проханням з'явитися 22.11.2017 року на 11:00 год. у приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Нікодон О.О. для надання згоди на виїзд дитини за кордон, однак 29.11.2017 року їй було надано відповідь про те, що ОСОБА_2 22.11.2017 року для вчинення нотаріальної дії не звертався, тобто фактично відповідач відмовляється надати у передбачений законодавством України порядок дозвіл на виїзд малолітньої доньки разом з позивачем за кордон, тому остання вимушена звертатися до суду та просити суд надати дозвіл на виїзд дитини за кордон до Російської Федерації, Республіки Туреччини, Арабської Республіки Єгипет, Французської Республіки, Амстердаму, Республіки Швейцарії, Республіки Кіпр у період з 25.01.2017 року по 25.01.2018 року, без згоди батька
Позивач та її представник в судове засідання не з'явились, представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі.
Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Суворвоської районної у м. Херсоні ради в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Ухвалою суду від 26 грудня 2017 року суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступного.
Судом встановлено, що позивач з ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 08.02.2011 року, що підтверджується рішенням Суворовського районного суду м. Херсона.
Від шлюбу у них народилась дитина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2, від 02.11.2006 року.
Судом встановлено, що позивач позбавлена можливості отримати від відповідача - батька дитини згоду на виїзд дитини у позасудовому порядку.
Відповідно до ч. 7 ст. 6 Сімейного кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.
Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.
Згідно до ч.ч.1, 2 статті 27 Європейської Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 p., ратифікованої Україною 27 лютого 1991 p., за якою, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, батьки несуть основну відповідальність забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, східних для розвитку дитини.
Згідно ст. 150 та ч. 1 ст. 155 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, і здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, за якою батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Частиною 2 статті 141 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач проживає окремо від доньки та участі в її утриманні не приймає.
У відповідності до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.
Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.
Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.
П.18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.
З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Оскільки, у позивача є складнощі в отриманні згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги той факт, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та надання дозволу на виїзд дитини за кордон терміном на один рік.
Керуючись ст.ст. 280-282, ст. 313 ЦК України, ст. 4 п. 2 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст. ст.150, 154 СК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: служба у справах дітей Суворовської районної у м. Херсоні ради про надання дозволу на виїзд дитини за кордон без згоди батька - задовольнити.
Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, в її супроводі дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за межі України за кордон до Російської Федерації, Республіки Туреччини, Арабської Республіки Єгипет, Французської Республіки, Амстердаму, Республіки Швейцарії, Республіки Кіпр на період з 25.01.2017 року по 25.01.2018 року, без дозволу (згоди) та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, з обов'язковим поверненням дитини до постіного місця проживання.
Надати дозвіл ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, оформлювати документи для тимчасового виїзду неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, за межі України до Російської Федерації, Республіки Туреччини, Арабської Республіки Єгипет, Французської Республіки, Амстердаму, Республіки Швейцарії, Республіки Кіпр на період з 25.01.2017 року по 25.01.2018 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
СуддяІ. О. Хайдарова