19.12.2017 Справа № 756/5954/17
Унікальний № 756/5954/17
Справа № 2/756/3519/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Васалатія К.А.

за участі секретаря Євфіменко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 р. позивачі звернулись до суду із даним позовом. Свої вимоги обґрунтовую тим, що 02.11.1973 р. виконкомом Київської міської ради депутатів трудящих УРСР на підставі рішення № 489 від 06.08.1973 було видано ордер № Г216335 на АДРЕСА_1 на сім'ю з 5 осіб: позивача № 1 - ОСОБА_1, який зареєстрований з 13.02.1997 р., позивача № 2 ОСОБА_2, який зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідача № 1 ОСОБА_3, який зареєстрований з 19.11.1985 р., відповідача № 2 - ОСОБА_4, яка зареєстрована 21.09.1985 р., відповідача № 3 - ОСОБА_5 з 20.07.1989 р. При цьому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є братами, позивач № 1 ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2, ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_3, а ОСОБА_5 є племінницею ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Зі слів позивачів, фактично у спірній квартирі проживаю тільки позивачі № 1 та № 2, а відповідачі відсутні понад 6 місяців. Тому позивачі просять суд визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування АДРЕСА_1 в м. Києві.

У судовому засіданні позивач № 1 та представник позивача № 2 підтримали даний позов у повному об'ємі та подали оголошення у ЗМІ.

Відповідачі № 1 - № 3 у судове засідання так і не з'явились.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як було з'ясовано судом, 02.11.1973 р. виконкомом Київської міської ради депутатів трудящих УРСР на підставі рішення № 489 від 06.08.1973 р. було видано ордер № Г216335 на АДРЕСА_1 на сім'ю з 5 осіб: позивача № 1 - ОСОБА_1, який зареєстрований з 13.02.1997 р., позивача № 2 ОСОБА_2, який зареєстрований з ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідача № 1 ОСОБА_3, який зареєстрований з 19.11.1985 р., відповідача № 2 - ОСОБА_4, яка зареєстрована з 21.09.1985 р., відповідача № 3 - ОСОБА_5 з 20.07.1989 р.

У відповідності до ст. 29 ч. 1 та 4 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.

При цьому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є братами, позивач № 1 ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2, ОСОБА_4 є донькою ОСОБА_3, а ОСОБА_5 є племінницею ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідно до ст. 191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном на власний розсуд.

Як з'ясував суд, фактично у спірній квартирі проживаю тільки позивач № 1 ОСОБА_1 та позивач № 2- ОСОБА_2, а відповідачі відсутні понад 6 місяців

У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.

У п. 10 Постанови Пленуму ВСУ від 12.04.1985 р. № 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" зазначено, що у справах визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71 ЖК України, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.

У відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», - зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Зібраними у справі доказами підтверджується факт відсутності відповідачів № 1- № 3 за зареєстрованим місцем проживання без поважних причин з осені 2016 р., а тому суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог та задоволення позовних вимог щодо визнання відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування АДРЕСА_1 в м. Києві.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 02/02/2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», ст. 71 ст. 116, 157, 191 ЖК України, ст. 191, 321, 405 ЦК України, ст. 10-13, 18, 76-83, ст. 209, 211 ст. 258-261, 263, 273, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право користування АДРЕСА_1 в м. Києві.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя К.А. Васалатій