РІШЕННЯ

іменем України

"19" грудня 2017 р. 145/1624/17

2/145/869/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г. ,

при секретарі Мигдальській Н.М.,

за участі позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні смт.Тиврів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

встановив :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що з 2015 року вона перебувала в фактичному шлюбі з ОСОБА_2. 16 вересня 2015 року вона народила доньку, ОСОБА_4, відносно дитини відповідач в даній справі встановив батьківство, в свідоцтві про її народження він записаний батьком.

В липні 2017 року вони припинили їх відносини і проживають окремо один від одного. Донька проживає з нею і перебуває на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дитини відповідач відмовляється, тому вона вимушена звернутись до суду з даною заявою.

Вона позбавлена можливості працювати, так як перебуває в декретній відпустці по догляду за донькою ОСОБА_4, веде домашнє господарство та здійснює догляд за дітьми, яких в неї, крім ОСОБА_4, ще четверо. Її доходів не вистачає для того, щоб належним чином забезпечувати дитину самим необхідним та сплачувати комунальні послуги і забезпечувати свою власну життєдіяльність.

Відповідач працездатний, може працювати і допомагати їй в утриманні доньки. Не дивлячись на те, що на даний час відповідач не має постійного місця роботи і стабільного доходу, він може допомогти їй в утриманні дитини.

Просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 1500 щомісячно на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, до її повноліття, починаючи з дня подачі даної заяви.

Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі за один місяць просить звернути до негайного виконання.

В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати по 750 грн. щомісячно на утримання дитини, оскільки засуджений до 2 місяців арешту і в нього скрутне матеріальне становище.

Суд, вислухавши позивача, відповідача, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Сторони перебували у фактичному шлюбі.

16.09.2015 року у них народилась дочка ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с. 3).

Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою про склад сім'ї виданої виконавчим комітетом Ворошилівської сільської ради № 549 від 11.10.2017 року (а.с. 4).

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обовязком обох батьків.

Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 р." прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить 1426 грн., віком від 6 до 18 років - 1777 грн.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму.

Сама позивачка не в змозі забезпечити належні умови проживання й виховання дітей, їх нормальний розвиток, так як вона не працює.

Відповідач працездатний, а тому взмозі приймати участь в утриманні дітей.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На підставі ст.ст.180-182, 184 СК України, керуючись ст.ст.ст. ст. 4, 12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд ,

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти, в розмірі по 800 (вісімсот) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 13.10.2017 року до повноліття дитини.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Вінницької області.

Суддя Мазурчак А. Г.