Провадження №22-ц/772/3082/2017
Головуючий у суді 1-ї інстанції Лисак О. І.
Доповідач :Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 рокуСправа № 141/918/17м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука В.В.

суддів: Медвецького С.К., Сала Т.Б.,

за участю секретаря Безрученко Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу судді Оратівського районного суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року (головуючий суддя Лисак О.І.) у справі №141/918/17 за заявою представника ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - служба у справах дітей Хмільницької міської ради про визнання договору позики недійсним,-

в с т а н о в и л а :

В провадженні Оратівського районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - служба у справах дітей Хмільницької міської ради про визнання договору позики недійсним.

В листопаді 2017 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, посилаючись на те, що на даний час на примусовому виконанні у ВПВР УДВС ГТУЮ у Вінницькій області знаходиться виконавче провадження за виконавчим документом №127/4467/17, виданим Вінницьким міським судом Вінницької області. Відповідно до вказаного виконавчого документа на користь ОСОБА_5, на підставі рішення Вінницького міського суду Вінницької області №127/4467/17 від 18 квітня 2017 року, стягнуто з ОСОБА_4 1 477 213, 24 грн. боргу. Зазначив, що кошти в сумі 1 477 213, 24 грн. відділом ПВР УДВС ГТУЮ у Вінницькій області через Державну казначейську службу у Вінницькій області перераховано на банківський рахунок ОСОБА_5 у «ПриватБанк» НОМЕР_2, КОД ОКПО отримувача №14360570; КОД ОКПО Банку 14360570; МФО Банку 305299 для поповнення карти НОМЕР_3, що підтверджується копією розпорядження заступника начальника ВПВР УДВС ГТУЮ у Вінницькій області Калинчука С.І від 02 серпня 2017 року. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на банківські рахунки може утруднити виконання можливого рішення у даній справі, а тому просив накласти арешт на банківські рахунки ОСОБА_5, РНОКПП: НОМЕР_1, що проживає по АДРЕСА_1, в тому числі на рахунок у «ПриватБанк» НОМЕР_2, КОД ОКПО отримувача №14360570: КОД ОКПО Банку 14360570: МФО Банку 305299 для поповнення карти НОМЕР_3.

Ухвалою судді Оратівського районного суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року в задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою і вважаючи її незаконною, представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, мотивовану тим, що при розгляді заяви не було дотримано принцип рівності перед судом та обмежено право сторони на доступ до правосуддя, а тому просив ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою заяву задовольнити та забезпечити позов.

В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне в її задоволенні відмовити.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, виходив з того, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору позики недійсним, тобто з позовними вимогами немайнового характеру, тому ним не наведено фактів, що у разі невжиття заходів забезпечення позову буде неможливим чи утруднить виконання судового рішення.

Судова колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Аналогічні положення містяться в ст.ст. 151, 152 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи в суді першої інстанції.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

На підставі цього пункту з метою забезпечити виконання судового рішення в майбутньому можна накласти арешт також на випущені у будь-якій формі акції, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, оскільки такий арешт не зупиняє та не обмежує інші права учасників товариства, у тому числі право на участь в управлінні останнім, на одержання інформації про його діяльність і дивідендів.

Крім того, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства про розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи видно, що має місце спір про визнання договору позики недійсним, відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач звернувся до суду з вимогою немайнового характеру, а тому останнім не наведено фактів, що у разі невжиття заходів забезпечення позову буде неможливим чи утруднить виконання судового рішення, при цьому заявлена позивачем вимога про визнання договору недійсним та вимога про забезпечення позову шляхом накладення арешту на банківські рахунки є не співмірною.

Викладені в апеляційній скарзі твердження про не дотримання принципу рівності перед судом та обмеження права сторони на доступ до правосуддя, на увагу не заслуговують, оскільки належними доказами не обґрунтовані і взагалі не зазначено в чому виразились вказані порушення.

Таким чином, судова колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову відповідає вимогам закону та обставинам справи і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Ухвалу судді Оратівського районного суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ С.К. Медвецький

/підпис Т.Б. Сало

Згідно з оригіналом: В.В. Оніщук