АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/6298/16-ц 22-ц/774/1723/К/17
Справа № 212/6298/16-ц Головуючий в 1 -й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1723/К/17 суддя Ваврушак Н.М.
Категорія - 68 ( І ) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
ПОСТАНОВА

Іменем України

26 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Барильської А.П., Бондар Я.М.

за участю секретаря: Кислиці І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі апеляційну скаргу заявника ОСОБА_2, від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_3, на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 08 червня 2017 року про залишення без задоволення заяви ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 листопада 2016 року по справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи служба у справах дітей виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Кривому Розі ради, Комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок дитини «Дніпропетровської обласної ради», Комунальний заклад «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей № 1», про усиновлення.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представник заінтересованої особи Комуналього закладу «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей № 1» - Пащак Світлана Ярославівна, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 листопада 2016 року по справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи служба у справах дітей виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Кривому Розі ради, Комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок дитини «Дніпропетровської обласної ради», Комунальний заклад «Центр соціально - психологічної реабілітації дітей № 1», про усиновлення.

В обґрунтування поданої заяви зазначила, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 листопада 2016 року задоволено її заяву про усиновлення малолітніх громадян ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Дитину ОСОБА_7 заявник ОСОБА_2 забрала з дитячого будинку 06 грудня 2016 року, він поводив себе дуже неадекватно, був збуджений, кричав, у зв'язку з чим вона 27 грудня 2016 року викликала швидку психіатричну допомогу та ОСОБА_7 був поміщений на стаціонарне лікування до КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» Дніпропетровської обласної ради».

З медичних документів, а саме довідки про перебування на лікуванні дитини від 24.01.2017 року та довідки про консультацію психіатра від 06.02.2017 року, а також характеристики на дитину від 29.12.2016 року, заявник ОСОБА_2 дізналася про фактичний психічний стан дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, який не відповідав інформації, наявній у неї на момент прийняття рішення про усиновлення дітей.

Таким чином, заявник вважає, що зазначені документи є нововиявленими обставинами, як такі, що не були та не могли бути їй відомі під час розгляду справи, а тому просила суд переглянути у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 листопада 2016 року.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 08 червня 2017 року заяву ОСОБА_2 залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_2, від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_3, просить скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, постановлення ухвали без повного, всебічного та неупередженого розгляду справи. Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції прийшов до хибного висновку про те, що документи стосуються стану здоров'я дитини на час обстеження, а не на час розгляду справи про усиновлення. Так, відповідно до офіційної довідки КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» від 07.03.2017 року за вихідним №406, ОСОБА_8 страждає психічним захворюванням і ці обставини не були та не могли бути відомі заявнику під час розгляду справи. Крім того, заявник звертає увагу суду на ту обставину, що сестра ОСОБА_8 теж виявляє ознаки захворювання, а тому вона має всі підстави вважати, що у віці 7-10 років ці ознаки проявляться у ОСОБА_8 в повному обсязі. Оскільки, при вирішенні питання про усиновлення дітей, заявнику ОСОБА_8 не було надано повної та достовірної інформації про їх психічний стан, вона вважає, що рішення суду має бути переглянуто у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Порушення норм процесуального права полягає у тому, що суд розглянув справу у відсутності заявника, органу опіки та піклування або уповноваженого органу виконавчої влади та не повідомив заявника ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 про час та місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, представника заінтересованої особи КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» - Пащак С.Я., яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заяви про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви заявника ОСОБА_2 про перегляд рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 листопада 2016 рокуу зв'язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив з недоведеності наявності нововиявлених обставин по даній справі, які б тягли за собою його перегляд.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК України, в редакції на час постановлення оскаржуваної ухвали суду, підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу, у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 5 Постанові «Про практику перегляду судами у зв'язку з нововиявленими обставинами рішень, ухвал і постанов у цивільних справах, що набрали законної сили» № 1 від 27.02.1981 року зі змінами, як нововиявлені можуть розглядатися обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, які існували на час постановлення рішення, ухвали, постанови, але про них не знали і не могли знати заявник і суд (наприклад, виявлення факту, що сторона була недієздатною, угода чи актовий запис недійсні, що є або скасований заповіт на майно, наявність даних про недійсність розірваного судом шлюбу, вказівки Конституційного Суду України про преюдиціальність його рішення при розгляді судами загальної юрисдикції позовів, пов'язаних із правовідносинами, що виникли внаслідок дії неконституційного акта тощо).

При цьому, у пунктах 4,5 цієї Постанови, судам роз'яснено, що вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов'язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред'явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів).

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Із заяви ОСОБА_2 не вбачається істотних підстав для перегляду рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 16 листопада 2016 рокуу зв'язку з нововиявленими обставинами.

Так, надані заявником документи на підтвердження факту наявності у малолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, були видані уповноваженими органами у період з грудня 2016 року по лютий 2017 року (характеристика на дитину від 29.12.2016 року, довідка про перебування на лікуванні дитини від 24.01.2017 року, довідка про консультацію психіатра від 06.02.2017 року), тобто після ухвалення рішення у справі, а тому не можуть вважатися обставинами, які існували на момент розгляду справи, однак заявник ОСОБА_2 не знала про їх існування.

Не можна погодитись з доводами апеляційної скарги щодо неврахування судом довідки КЗ «Криворізький психоневрологічний диспансер» від 07.03.2017 року за вихідним №406, оскільки дана довідка теж була видана після ухвалення рішення у справі та в ній міститься інформація про те, що ОСОБА_8 страждає психічним захворюванням без посилання на період з якого останньому було встановлено діагноз, тобто даний документ не містить відомостей про наявність у ОСОБА_8 психічного захворювання на час розгляду справи по суті.

Отже, всі надані заявником ОСОБА_2 документи є по своїй правовій природі новими обставинами, які стали відомими після ухвалення рішення у справі та не тягнуть за собою перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Доводи заявника про те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення не з'ясував належним чином обставини справи та не перевірив, чи надавалася заявнику повна та достовірна інформація про стан здоров'я дітей, не можуть бути підставою для перегляду рішення суду в порядку ст. 361 ЦПК України, в редакції на час постановлення оскаржуваної ухвали суду, оскільки цивільним процесуальним законодавством України передбачено спеціальний порядок оскарження рішення суду у разі незгоди осіб, які беруть участь у розгляді справи, з висновками суду щодо встановлення обставин справи та їх оцінки.

Доводи заявника ОСОБА_2 свідчать про небажання бути усиновлювачем дітей у зв'язку з тим, що малолітній ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, страждає на психічну хворобу, про що вона не знала та не могла знати на час усиновлення.

Згідно ст. 3 ЦПК України, в редакції на час постановлення оскаржуваної ухвали суду, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту ст. 11 ЦПК України, в редакції на час постановлення оскаржуваної ухвали суду, ст. 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені атами цивільного законодавства. Кожна особа має право на цивільний захист.

Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів наведено в ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Крім того, ст. 4 ЦПК України, в редакції на час постановлення оскаржуваної ухвали суду, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 238 СК України усиновлення може бути скасоване за рішенням суду, якщо дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення.

Отже, заявником обрано неналежним спосіб захисту порушеного права, оскільки статтею 238 СК України передбачений спеціальний спосіб захисту прав усиновлювача у випадку, якщо дитина страждає недоумством, на психічну чи іншу тяжку невиліковну хворобу, про що усиновлювач не знав і не міг знати на час усиновлення, шляхом скасування рішення суду про усиновлення, а не шляхом перегляду рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів особами, які беруть участь у розгляді справи, діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду є законною і обґрунтованою, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_2, від імені та в інтересах якої діє представник ОСОБА_3 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 08 червня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному поряду до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 грудня 2017 року.

Головуючий:

Судді: