Провадження № 4-с/235/9/17
Справа № 2-н-559/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючого судді Назаренко Г.В.

при секретарі Муханової В.В.

за участю представника заявника ОСОБА_1

державного виконавця Пахомової А.М.

представника заінтересованої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанови про відкриття виконавчого провадження та повернення виконавчого документа стягувачеві, заінтересовані особи: Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Комунальне підприємство «Покровськтепломережа», -

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою про визнання незаконними та скасування про відкриття виконавчого провадження та повернення виконавчого документа стягувачеві, заінтересовані особи: Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі Покровський МВ ДВС), Комунальне підприємство «Покровськтепломережа» (далі КП «Покровськтепломережа»).

З урахуванням уточненої скарги заявник зазначив, що 15 лютого 2017 року під час розгляду справи № 2-н-559/11 провадження № 4с/235/1/17 йому стало відомо про те, що у 2015 році державним виконавцем Красноармійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції ОСОБА_4 була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2н/2011, виданого 18.05.2011р про стягнення з нього на користь КП «Красноармійськтепломережа» боргу в сумі 2193,63 грн., а 19 серпня 2015 року вищевказаним держаним виконавцем було винесено по даному виконавчому провадженню постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Раніше про наявність вищевказаних постанов йому відомо не було.

Заявник вважає вищевказані постанови незаконними як такі, що винесені з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Судовий наказ в порушення п.2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» було предявлено до виконання після спливу року з дати набрання ним законної сили.

Постанова від 26.02.2015р. про відкриття виконавчого провадження не відповідає за своїм змістом вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012р. № 512/5, які діяли на час винесення цієї постанови.

Так, державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження № 48321110 від 26.02.2015р. не було зазначено:

в мотивувальній частині прізвище, імя та по батькові державного виконавця, який виніс постанову, резолютивна частина документу, на підставі якого винесена постанова (тобто невідповідно до резолютивної частини судового наказу),

в мотивувальній частині мотиви, з яких державний виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків),

в резолютивній частині прізвище, імя, по батькові фізичних осіб, повного найменування юридичних осіб, яким надсилаються копії постанови, ідентифікатор доступу до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Постанова не скріплена печаткою і не була надіслана сторонам виконавчого провадження. Оригіналу постанови про відкриття виконавчого провадження також не було наявним в Покровському МВ ДВС.

В порушення вимог ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» та п.1.12.3, 1.12.4, 1.12.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень від 02.04.2012р. № 512/5, в постанові про відкриття виконавчого провадження сторонам виконавчого провадження не розяснено право доступу до інформації Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, не зазначена адреса відповідного веб-сайту Інтернет, а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання.

Постанова про відкриття виконавчого провадження підписана державним виконавцем Ткачовим А.М., постанова про повернення виконавчого документа підписана старшим державним виконавцем Пахомовою А.М., а запис на зворотній стороні документу про повернення виконавчого документа взагалі зроблено державним виконавцем Ковнір А.В. Отже, незрозуміло, на виконанні якого державного виконавця знаходилося виконавче провадження та хто повинен був виносити та підписувати вищевказані постанови та робити відповідні записи у виконавчому листі.

Судовий наказ № 2 «н»/2011р., за яким було відкрито виконавче провадження, був виданий Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 18 травня 2011 року, вступив в законну силу 19 липня 2011 року, а виконавче провадження було відкрито аж 26 лютого 2015 року. В самому ж судовому наказі зазначено, що його може бути подано до виконання протягом року з наступного дня після набрання ним законної сили. У звязку з тим, що судовий наказ № 2«н»/2011р. набрав законної сили 19.07.2011р., то строк предявлення його до виконання 19.07.2012р.

Жодного доказу того, що після 19.06.2012р. та до 19.06.2013р. відкривалось виконавче провадження на виконання судового наказу № 2н/2011 державним виконавцем не було надано, так як зазначив державний виконавець, то цих документів немає. Так само це стосується і періоду часу до 26.02.2015р.

З огляду на вищевказане слідує, що 26.02.215р. державна виконавча служба відкрила виконавче провадження на виконання судового наказу № 2н/2011, не зважаючи на пропуск строку для предявлення виконавчих документів на примусове виконання.

Заявник вважає, що державний виконавець, керуючись ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження у звязку із пропуском встановленого строку предявлення документів до виконання.

Визнання незаконним постанови про відкриття виконавчого провадження тягне за собою незаконність і постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 19.08.2015р.

Постановою про повернення 19.08.2015р. виконавчого документа стягувачеві стало нібито відсутність у нього майна та доходів. Однак, відповідач по справі навіть не перевіряв наявність або відсутність в нього майна та доходів, що також свідчить про незаконність постанови про повернення виконавчого документу.

За думкою заявника постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, яка була надана державним виконавцем Пахомовою А.М. до суду судді Величко О.В., є підробленою та її існування ставиться ним під сумнів.

Заявник просить поновити строк на оскарження постанов з тих підстав, що про їх існування він дізнався 15.02.2017р. під час розгляду справи № 2-н-559/11, провадження № 4с/235/1/17 за його скаргою на постанову державного виконавця, то строк на оскарження цих постанов становить до 25.02.2017р.

До 25.02.2017р. він не зміг звернутися до суду для оскарження, так як з 17.02.2017р. по 27.02.217р. перебував не лікарняному, тому вважає, що строк на оскарження вищевказаних постанов пропустив з поважних причин.

На підставі наведеного ОСОБА_3 просив поновити строк на оскарження постанов про відкриття виконавчого провадження та повернення виконавчого документа стягувачеві; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції від 26.02.2015р. про відкриття виконавчого провадження № 48321110 за виконавчим листом № 2 «н»/2011, виданим 18.05.2011р. Красноармійським міськрайонним листом Донецької області; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції від 19.08.2015р. про повернення виконавчого документа стягувачеві за виконавчим листом № 2 «н»/2011, виданим 18.05.2011р. Красноармійським міськрайонним листом Донецької області.

Заявник в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив скаргу розглянути за його відсутності за участю його представника адвоката ОСОБА_1

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в скарзі.

Державний виконавець Покровського МРВ ДВС ОСОБА_5 вважала скаргу заявника необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Виконавчий документ, предявлений на примусове виконання, відповідав вимогам ст.ст.17, 19, 20, 25 Закону України «Про виконавче провадження». Вищевказаний виконавчий документ надійшов на примусове виконання згідно ч.5 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документу з цих підстав не позбавляє стягувача права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст.22 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавчий документ був предявлений на виконання до відділу ДВС з дотримання вимог п.2 ч.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, стягував КП «Красноармійськтепломережа» скористався своїм правом та повторно предявив виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст.22 Закону України «Про виконавче провадження».

Судовий наказ № 2н/2011 від 18.05.2011. предявлявся до ВДВС неодноразово, про що свідчать відмітки на виконавчому документі, які відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень ставить державний виконавець при закінченні виконавчого провадження або поверненні виконавчого документа стягувачу, а саме 10.06.2012р., 19.03.2014р. та 19.08.2015р., і кожного разу виконавчий документ був поданий стягувачем КП «Красноармійськтепломережа» з дотриманням строків, передбачених ст.22 Закону України «Про виконавче провадження».

На даний час на виконанні у відділі ДВС перебуває судовий наказ № 2н/2011 від 18.05.2011р. про стягнення з ОСОБА_3 на користь КП «Красноармійськтепломережа» боргу в сумі 2193,63 грн. (ВП № 51936767), постанова про відкриття даного виконавчого провадження ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 15.02.2017р. не скасована.

На підставі наведеного просила відмовити заявнику у поновленні строку на оскарження постанов та відмовити в задоволенні його скарги на постанову про відкриття виконавчого провадження та повернення виконавчого документа стягувачеві.

Представник стягувача ОСОБА_2 не погодилась з доводами заявника, зазначивши, що ОСОБА_3 зі своєю сімєю мешкає за адресою: м. Покровськ, мікрорайон Сонячний, 7/54, і отримує послуги з теплопостачання, що підтверджується копією особистого рахунку № 30304, відкритого на його імя.

В добровільному порядку ОСОБА_3 та інші особи, які зареєстровані та проживають за зазначеною адресою, не сплачують рахунки за комунальні послуги, що призвело до утворення суми боргу за надані послуги з теплопостачання, яка станом на 01.06.2017р. становить 11442,53 грн.

КП «Красноармійськтепломережа» двічі зверталося до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із задами про видачу судового наказу. Судом за результатами розгляду заяви було видано судові накази № 2н/2011 від 18.05.2011р. на суму 2193,63 грн. та № 2н/235/597/14 від 26.05.2014р. на суму 4782,80 грн.

Рішенням Покровської міської ради від 22.06.2016р. № 7/13/36 КП «Красноармійськтепломережа» перейменовано в КП «Покровськтепломережа».

Таким чином, КП «Покровськтепломережа» зверталось до ВДВС Красноармійського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області із заявами про виконання судового наказу № 2н/2011 від 18.05.2011р. 11 серпня 2011 року, 9 квітня 2013 року, 24 лютого 2015 року, 3 серпня 2016 року після їх повернення державним виконавцем.

Судовий наказ № 2н/2011 від 18.05.2011р. повертався до КП «Покровськтепломережа» 19 червня 212 року, 19 березня 2014 року та 23 листопада 2015 року на підставі п.2 ст.47 Закону України «про виконавче провадження», а саме так як у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, про що на зворотному боці судового наказу зроблено відповідні відмітки.

На підставі наведеного просила визнати причини пропуску звернення заявника зі скаргою неповажними і відмовити йому в задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення представника заявника, державного виконавця та представника стягувача, дослідивши матеріали справи, а також оглянувши матеріали виконавчого провадження, суд вважає, що в задоволенні скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

18 травня 2011 року суддею Красноармійського міськрайонного суду Донецької області було видано судовий наказ № 2н/2011 за заявою Комунального підприємства «Красноармійсктепломережа» про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7, що зареєстрована за адресою: мікрорайон Сонячний, 7/54 в м. Красноармійську Донецької області, на користь КП «Красноармійськтепломережа» заборгованості за надані послуги по забезпеченню теплової енергії за період з 01.11.2009р. по 01.02.2011р. в сумі 2163,63 грн., а також витрат на ІТЗ в сумі 25,50 грн., який набрав законної сили 19 липня 2011 року. Судовий наказ містить в собі відмітку про можливість предявлення його до виконання в строк до 20 липня 2012 року.

24 лютого 2015 року КП «Красноармійськтепломережа» звернулась до ВДВС Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області із заявою про прийняття до виконання судового наказу 2н/2011 від 18.05.2011р. про стягнення заборгованості за теплову енергію з ОСОБА_3 на суму 2193,63 грн. на його користь (а.с.68).

26 лютого 2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_8 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання судового наказу № 2н/2011, виданого Красноармійським міськраойнним судом про стягнення боргу в сумі 2193,63 грн. солідарно (ВП № 48321110) (а.с.69).

Цього ж числа копію постанови було направлено сторонам виконавчого провадження (а.с.70).

Постановою державного виконавця державної виконавчої служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_5 від 19 серпня 2015 року судовий наказ № 2н/2011 від 18.05.2011р., виданий Красноармійським міськрайонним судом про стягнення боргу в сумі 2193,63 грн. солідарно повернуто стягувачеві на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з не виявленням на момент перевірки майна, що належить боржникам, яке підлягає опису та реалізації в рахунок погашення боргу, напрацюванням боржників (а.с.75).

Цього ж числа постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві разом із судовим наказом була повернута ВДВС Красноармійського міськрайонного управління юстиції на імя КП «Красноармійськтепломережа» супровідним листом (а.с.76).

Згідно із ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Положеннями ч.1 ст.11 Закону № 606-Х1У від 21.04.1999р. (далі Закон № 606), який діяв на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.1 ст.22 Закону № 606 виконавчі документи можуть бути предявлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісії по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Як зазначено у п.1 ч.2 цієї ж статті строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі, якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Відповідно до ст.23 Закону № 606 строки предявлення виконавчого документа до виконання перериваються:

1)предявленням виконавчого документа до виконання;

2)частковим виконанням рішення боржником;

3)наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення (ч.1).

Після переривання строку предявлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується (ч.2).

У разі повернення виконавчого документа стягувачеві у звязку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк предявлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у звязку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно майна божника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Стаття 24 Закону № 606 містить в собі наслідки пропущеного строку для предявлення виконавчого документа до виконання. Так, згідно ч.1 цієї статті державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк предявлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Згідно ч.1 ст.25 Закону № 606 державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.26 Закону № 606 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку предявлення документів до виконання.

Про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом.

Згідно витягів з Журналів реєстрації судових наказів, виконавчих листів КП «Красноармійськтепломережа» за період з 12.01.2011р. 06.12.2011р., з 08.02.2012р. 7.08.2014р., з 29.09.2014р. 26.04.2016р., з 23.06.2016р. судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 предявлявся до виконання Красноармійського ВДВС 11.08.2011р., 09.04.2013р., 24.02.2015р., 03.08.2016р. (а.с.30-33).

Оглядом оригіналу судового наказу 2н/2011, виданого 18 травня 2011 року суддею Красноармійського міськрайонного суду Донецької області за заявою Комунального підприємства «Красноармійсктепломережа» про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь КП «Красноармійськтепломережа» заборгованості за надані послуги по забезпеченню теплової енергії за період з 01.11.2009р. по 01.02.2011р. в сумі 2163,63 грн., а також витрат на ІТЗ в сумі 25,50 грн., який набрав законної сили 19 липня 2011 року встановлено, що він містить на звороті три відмітки, зроблені державними виконавцями, про повернення судового наказу стягувачеві на підставі п.2 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» - 19.06.2012р., 19.03.2014р., 23.11.2015р.

Отже, предявленням стягувачем судового наказу до виконання 24 лютого 2015 року перервалися строки предявлення виконавчого документа до виконання, а після повернення судового наказу стягувачу 19 березня 2014 року перебіг строку предявлення виконавчого документа до виконання поновився до 19 березня 2015 року.

Таким чином, стягував предявив до виконання судовий наказ у строки, передбачені ч.с.1 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження», а державний виконавець прийняв до виконання зазначений судовий наказ і відкрив виконавче провадження за ним відповідно до положень ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», тобто протягом строків предявлення виконавчих документів до виконання, протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа.

Неповне зазначення в постанові про відкриття виконавчого провадження її реквізитів, на які посилається заявник в своїй скарзі, не робить таку постанову недійсною та не спростовує висновків суду про законність її прийняття.

Природа виготовлення постанови про відкриття виконавчого провадження (давність, субєкт та т.і.) не є предметом розгляду цієї скарги.

Як зазначено у п.2 ч.1 ст.47 Закону № 606 виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачеві у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно ч.5 ст.47 Закону № 606 повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно предявити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

В ході виконання судового наказу 2н/2011, виданого 18 травня 2011 року суддею Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь КП «Красноармійськтепломережа» заборгованості за надані послуги по забезпеченню теплової енергії державним виконавцем робились запити до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовим та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи боржника, до Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями, здійснювався вихід за місцем проживання боржника, які не дали позитивних результатів.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про те, що державним виконавцем правомірно було повернуто судовий наказ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, стягувачеві у звязку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Суд зазначає, що чинним законодавством не визначено, який саме державний виконавець повинен робити позначку на виконавчому документі про його повернення, отже вчинення цього надпису 23.11.2015р державним виконавцем Ковнір А.В. не робить незаконною саму постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої осадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Положеннями ст.385 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися пр. порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Заявник дізнався про порушення його прав 15 лютого 2017 року в ході розгляду його скарги про визнання незаконними та скасування постанов державного виконавця (головуючий суддя Величко О.В.), отже мав права подати до суду скаргу у десятиденний строк з наступного дня, тобто з 16 лютого 2017 року, і до 27 лютого 217 року включно (враховуючи, що останній на оскарження день припав на вихідний), але звернувся з такою скаргою 28 лютого 2017 року.

Згідно довідки поліклініки Покровської ЦРЛ ОСОБА_3 з 17.02.2017р. по 27.02.2017р. знаходився на амбулаторному лікуванні у травматолога Покровської ЦРЛ (а.с.7).

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що заявник пропустив встановлений законом строк звернення зі скаргою з поважних причин, а тому такий строк має бути поновлений судом.

Відповідно до ст.19 Конституції України, ст.11, 22-26, 47 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст. ст.386, 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанови про відкриття виконавчого провадження та повернення виконавчого документа стягувачеві, заінтересовані особи: Покровський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Комунальне підприємство «Покровськтепломережа», - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Вступна та резолютивна частини проголошені негайно після проголошення судового розгляду 17 серпня 2017 року, повний текст рішення суду виготовлений 22 серпня 2017 року.

Суддя Г.В. Назаренко