Справа № 450/1186/16-ц Провадження № 2/450/197/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2017 р.Пустомитівський районний суд Львівської області
в складі: головуючого - судді -ОСОБА_1.
при секретарі -ОСОБА_2

за участю. :

представника позивача ОСОБА_3

представник відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа : приватне акціонерне товариство Страхова компанія "ПЗУ Україна" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом, в якому просять суд стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 40462 грн. відшкодування за завдану майнову шкоду та 15000 грн. відшкодування за завдану моральну шкоду; стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 15000 грн. відшкодування за завдану моральну шкоду. Стягнути з ОСОБА_7 судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог покликаються на те, що 06.09.2015 року о 22.40 год. на автодорозі Львів-Тернопіль, 12 км. + 300 м. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Фольксваген Пассат», д.н.з. НОМЕР_1, пасажиром якого був ОСОБА_6, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля «Пежо Біппер», д.н.з. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_7.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.10.2015 р. у справі № 450/2386/15-п ОСОБА_7 визнано винним у ДТП.

Позивач ОСОБА_5 вказує, що внаслідок ДТП йому було заподіяно матеріальну та моральну шкоду, оскільки фактично знищено його автомобіль - «Фольксваген Пассат», д.н.з. НОМЕР_1 та завдано ушкоджень здоровю. Позивачу ОСОБА_6 було заподіяно моральну шкоду, оскільки він отримав легкі тілесні ушкодження.

На дату ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 була застрахована страховиком - ПрАТ СК «ПЗУ Україна», згідно поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АІ/5978613 від 21.01.2015 р. ліміт відповідальності ПрАТ СК «ПЗУ Україна» за шкоду заподіяну майну третім особам становить 50 000,00 грн., за шкоду заподіяну життю і здоровю 100 000,00 грн.

Позивач ОСОБА_8 вказує, що з метою встановлення розміру заподіяної Відповідачем майнової шкоди, він замовив у Оцінювача Фізичної особи підприємця - ОСОБА_9 послугу по визначенню вартості матеріального збитку. За надання послуг сплачено 450.00 грн..

Також, на замовлення третьої особи ПрАТ СК «ПЗУ Україна» оцінювачем ФОП - ОСОБА_10 було проведено оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням КТЗ.

18.09.2015 року ФОП - ОСОБА_10 та ФОП - ОСОБА_9 було проведено огляд автомобіля із фіксуванням пошкоджень. Відповідач ОСОБА_7 на місце огляду автомобіля не зявився.

За результатами огляду оцінювачами складено звіти, а саме у Звіті № PZU/1835/15 від 21.09.2015 р. ФОП - ОСОБА_10 визначив ринкову вартість автомобіля ОСОБА_5 до ДТП у розмірі 93 506,76 грн. та вартість відновлювального ремонту автомобіля у розмірі 451 325,77 грн., а оскільки ця сума перевищує вартість автомобіля до ДТП вартість відновлювального ремонту автомобіля було визначено у розмірі вартості автомобіля - 93 506,76 грн. Залишкову вартість автомобіля після ДТП ФОП - ОСОБА_10 не визначив.

На основі Звіту № PZU/1835/15 від 21.09.2015 р. ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатила ОСОБА_5 50000,00 грн. в порядку виплати страхового відшкодування за заподіяну майнову шкоду.

За результатами проведеної експертизи ФОП ОСОБА_9 було складено Звіт № Ю-00545 вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 15.10.2015 р., згідно якого: Ринкової вартості автомобіля до пошкодження становила 129 085,99 грн.; Вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 511 190,50 грн. (включаючи ПДВ на матеріали фарбування та запасні частини); Вартість матеріального збитку становить 129 085,99 грн.; Вартість автомобіля в пошкодженому стані складає 40 100,00 грн.;

Позивач ОСОБА_5, вказує, що різниця між вартістю автомобіля до та після ДТП, згідно Звіту № Ю-00545 від 15.10.2015 р., складає 88 985,99 грн. (129 085,99 грн. - 40 100,00 грн.). Дана сума є розміром заподіяної йому матеріальної шкоди з вини Відповідача. Фактично його автомобіль є фізично знищеним, оскільки витрати на відновлювальний ремонт автомобіля - 511 190,50 грн. перевищують його вартість до ДТП -129 085,99 грн. Також завдана йому матеріальна шкода полягає у витратах на евакуацію автомобіля з місця ДТП, які склали 900,00 грн. Плата за послуги стоянки автомобіля - і26, ОО гри.

Отже, загальний розмір матеріальної шкоди завданої Позивачу-1 внаслідок ДТП становить 90011,99 грн. (88 985,99 грн. + 550,00 грн. + 350,00 грн. + 126,00 грн.).

Таким чином, позивач ОСОБА_8 вказує, що враховуючи сплату на його користь ПрАТ СК «ПЗУ Україна» 50000,00 грн. сума відшкодування, яка підлягає до відшкодування відповідачем ОСОБА_7 становить 40 011,99 грн. Крім того, Відповідач повинен сплатити на його користь витрати по проведенню експертизи у розмірі 450,00 грн. Позивач ОСОБА_8 вказує, що двічі звертався до відповідача ОСОБА_7 з заявою про відшкодування завданої шкоди, однак такі відповідачем були проігноровані.

Окрім завданої матеріальної шкоди йому завдано моральну шкоду, яка виразилась загострення хвороби (остеохондроз), що зумовлено механічним впливом на хребці шиї (при зіткненні автомобілів). Проявом загострення хвороби є постійні болі в районні шиї, голови та лівої руки, що зумовлює утруднення у повертанні шиї, постійний дискомфорт та чуття «жару». Внаслідок цього в ОСОБА_5 порушився сон та появилась підвищена дратівливість, ускладнює спілкування із оточуючими його людьми. У звязку з наведеним Позивач був змушений звернутися до лікаря. До лікаря звертається з жовтня 2015 по даний час. Також фізичним знищенням автомобіля, він позбавлений права пересування, що створює йому незручності у повсякденному житті, порушився, сон, звичний ритм життя, обмежились можливості у пересуванні, зокрема : змушений затрачати двічі більше часу для добирання до роботи та повернення додому.

Завдану моральну шкоду, яку повязує із фізичним знищенням автомобіля та ушкодженням здоровя, позивач ОСОБА_5 оцінює у 15000 грн. та просить стягнути з відповідача ОСОБА_7

В обгрунтування завданої моральної шкоди, позивач ОСОБА_6 пасажир автомобіля «Фальксваген Пассат» д.н.з. НОМЕР_1, покликається на те, що внаслідок ДТП йому було заподіяно моральну шкоду, яка виразилась в отриманих ним легких тілесних ушкодженнях, забій мяких тканин правої сторони обличчя, забій лівого колінного суглобу, садини, забій мяких тканин. Від отриманих ушкоджень у нього порушився сон, постійні головні болі, підвищився тиск у вісках, виникла слабість, нудота, зменшився зір правого ока. Після проведення МРТ голови виявлено: ознаки поодиноких дрібновогнищевих змін головного мозку, наслідки нейроінфекції. Гіпоплазія правої півкулі мозку.

Пройшовши стаціонарне лікування у Комунальній 8-й міській клінічній лікарні з 24.09.2015 р. по 28.09.2015 р., під час проходження якого у нього виявили: болі голови та остеохондроз шийного відділу хребта, ускладнений нестабільністю в сегментах СЗ,С4, С6, що зумовлено механічних впливом на шийні хребці в момент ДТП.

Позивач ОСОБА_6 вказує, що протягом двох місяців після ДТП не працював, а лише лікувався. Був позбавлений заробітку. Не зважаючи на вжиті заходи лікування у нього залишилися головні болі та біль в лівому колінному суглобі, що обмежує можливість комфортно жити та вільно пересуватися. Тепер йому потрібно більш пильно слідкувати за станом свого здоровя, що супроводжується матеріальними витратами.

ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на підставі поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальиості власників транспортних засобів № А1/5978613 від 21.01.2015 р. сплатила йому 2464,51 грн., як страхове відшкодування повязане із матеріальними витратами на лікування згідно фіскальних чеків та документів підтверджуючих витрати на лікування.

Позивач вказує, що неодноразово звертався до відповідача з вимогою про відшкодування завданої моральної шкоди, в тому числі письмово, однак відповідач ігнорує отримання даних вимог.

Завдану моральну шкоду ОСОБА_6 оцінює у 15000,00 грн. та просить стягнути з відповідача ОСОБА_7

Представник позивачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за дорученням ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 позовні вимоги позивачів заперечив та просить суд в задоволенні таких відмовити повністю. Свої заперечення мотивує тим, що позивачі не надали суду належних доказів щодо спричинення їм моральної шкоди. Додані до позовної заяви медичні документи, на які посилаються позивачі, є переважно нечитабельними, з них неможливо зрозуміти яких негативних наслідків зазнали позивачі внаслідок ДТП, що мала місце о 22 год. 40 хв. 06.09.2015 року, чи є причинний звязок між цими наслідками і його діями. Крім того, відсутні докази того, що у ОСОБА_5 внаслідок ДТП загострився остеохондроз, що він одразу після ДТП звертався за медичною допомогою, що в нього порушився сон, погіршився загальний стан здоровя. Відсутні також докази того, що між діагностованими у ОСОБА_6 цефалічним синдромом, поодинокими судинними дрібновогнищевими змінами головного мозку, остеохондрозом шийного відділу хребта і ДТП є причинний звязок, що після ДТП він перебував на „Лікарняному, а причиною його тимчасової непрацездатності були травми, ні внаслідок ДТП. Позивачем ОСОБА_11 також не надані докази того, що в нього внаслідок зрушився сон, зявилась підвищена дратівливість.

При визначенні розміру моральної шкоди позивачі порушили засади розумності, виваженості та справедливості, не взяли до уваги, що він не має доходів, навчаюсь на денній формі навчанні у Львівському національному аграрному університеті. З урахуванням викладеного відповідач заперечує позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди у звязку з їх безпідставністю.

Також відповідач ОСОБА_7 вважає позовні вимоги позивачів в частині позовних вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди необгрунтовними, покликаючись на те, що до позову долучений звіт № PZU/1835/15 від 21.09.2015 року про оцінку вартості (розміру) спричинених пошкодженням КТЗ, складений експертом ОСОБА_10 та звіт № Ю-00545 вартості матеріального збитку складений експертом ОСОБА_9 15.10.2015 року. Про час проведення огляду автомобіля він був неналежним чином повідомлений. Висновки експерта ОСОБА_10 і ОСОБА_9С, в частині визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля і його вартості до ДТП з урахуванням його зносу різняться. Крім того, не зрозуміло, яким чином експерт ОСОБА_9 визначив вартість автомобіля перед ДТП. Також в матеріалах справи є звіт № 4881/10/15 від 15.10.2015 року про оцінку пошкодженого внаслідок ДТП легкового автомобіля „Фольксваген-Пассат реєстраційний номер ВС 9415СТ, виконаного експертом ТОВ „Сател Груп ОСОБА_12 Вважає, що цей звіт є найбільш повним і аргументованим. Визначена у звіті ринкова вартість вказаного транспортного засобу у 40.770 грн., є абсолютно обгрунтованою, у звязку з чим погоджуюється з цією сумою.

Позовна вимога ОСОБА_5 про відшкодування повної вартості автомобіля з урахуванням коефіцієнту зносу на момент ДТП з одночасним залишенням собі знищеного транспортного засобу порушує його законні інтереси. З урахуванням того, що третьою особою на підставі договору про обовязкове страхування цивільно- правової відповідальності власників транспортного засобу сплачено позивачу ОСОБА_5 50.000 грн., йому повністю відшкодована спричинена внаслідок ДТП матеріальна шкода.

В судове засідання представник третьої особи : приватного акціонерного товариства Страхова компанія "ПЗУ Україна" не зявився, однак від нього в ході судового розгляду справи надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, а також подано заперечення на позовні вимоги позивачів. Свої заперечення мотивує тим, що враховуючи Звіт № 4881/10/15 про оцінку транспортного засобу автомобіля Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 від 15.10.2015 року та Звіт 1835/15 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням КТЗ від 06.09.2015 року склало страховий акт № UA001 /L01/02 від 17.11.2015 року та розрахунок страхового відшкодування до нього на підставі якого було проведено виплату страхового відшкодування позивачу ОСОБА_5 у розмірі 50 000,00 грн. Враховуючи вищевикладене ПрАТ СК "ПЗУ Україна виконали свої обовязки перед Позивачем ОСОБА_5 в у обсязі. Також ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на підставі поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № А1/5978613 від 21.01.2015 р. сплатила йому 2464,51 грн., як страхове відшкодування повязане із матеріальними витратами на лікування.

В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за дорученням ОСОБА_3 вказав, що заперечення відповідача ОСОБА_7 вважає необгрунтовними, оскільки в матеріалах справи наявно достатньо доказів на підтвердження завдання позивачам моральної шкоди, зокрема матеріалами кримінального провадження № 0001429.

Також, звіт № PZU/1835/15 від 21.09.2015 р. на який покликається відповідач та третя особа, що складений ФОП - ОСОБА_10 не є повним, не є належним доказом у справі, оскільки не відповідає вимогам ст. 30 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обовязкового встановлення вартості автомобіля до та після ДТП.

Проаналізувавши матеріали справи, вислухавши сторони, належним чином дослідивши докази представлені сторонами як на підтвердження своїх доводів та заперечень в їх сукупності, суд приходить до переконання про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав :

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Такі ж вимоги встановлюються ч. 1 ст. 60 ЦПК України.

Судом встановлено, що 06.09.2015 року о 22.40 год. на автодорозі Львів-Тернопіль, 12 км. + 300 м. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Фольксваген Пассат», д.н.з. НОМЕР_1, пасажиром якого був ОСОБА_6, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля «Пежо Біппер», д.н.з. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_7.

Постановою Пустомитівського районного суду Львівської області від 13.10.2015 р. у справі № 450/2386/15-п, відповідача ОСОБА_7 визнано винним у ДТП.

Згідно ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Судом встановлено, що на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди яка мала місце 06.09.2015 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 була застрахована страховиком - ПрАТ СК «ПЗУ Україна», згідно поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АІ/5978613 від 21.01.2015 р. ліміт відповідальності ПрАТ СК «ПЗУ Україна» за шкоду заподіяну майну третім особам становить 50 000,00 грн., за шкоду заподіяну життю і здоровю 100 000,00 грн.

Після ДТП на замовлення ПрАТ СК «ПЗУ Україна» оцінювачем ФОП - ОСОБА_10 було проведено оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням КТЗ.

Також, з метою встановлення розміру заподіяної відповідачем майнової шкоди позивачем ОСОБА_5 замовив у оцінювача Фізичної особи підприємця - ОСОБА_9 послугу по визначенню вартості матеріального збитку.

15.09.2015 р. між позивачем ОСОБА_5 та ФОП - ОСОБА_9 було укладено договір про проведення незалежної експертної оцінки транспортного засобу. За надання послуг ОСОБА_5 сплатив 450,00 грн.

18.09.2015 р. за адресою: м. Львів, вул. Любінська, 168/2 (Антикорсервіс) ФОП - ОСОБА_10 та ФОП - ОСОБА_9 провели огляд автомобіля із фіксуванням пошкоджень.

У Звіті № PZU/1835/15 від 21.09.2015 р. ФОП - ОСОБА_10 визначив ринкову вартість автомобіля позивача ОСОБА_5 до ДТП у розмірі 93 506,76 грн. та вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача ОСОБА_5 у розмірі 451 325,77 грн., а оскільки ця сума перевищує вартість автомобіля до ДТП вартість відновлювального ремонту автомобіля було визначено у розмірі вартості автомобіля 93 506,76 грн. Автомобіль визнано фізично знищеним.

Відповідно до п.30.2 Закону, якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

З метою визначення розміру залишків транспортного засобу «Фольксваген», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, ПрАТ СК „ПЗУ Україна звернулось до ТОВ «Сател Груп» для проведення незалежного автотоварознавчого дослідження. За результатами дослідження ТОВ «Сател Груп» складено Звіт № 4881/10/15 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1, згідно якого вартість пошкодженого автомобіля склала 40 770,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що враховуючи Звіт № 4881/10/15 про оцінку транспортного засобу автомобіля Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 від 15.10.2015 року та Звіт № PZU/1835/15 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням КТЗ від 06.09.2015 ПрАТ СК ПЗУ Україна складено страховий акт № UA001 /L01/02 від 17.11.2015 року та розрахунок страхового відшкодування до нього на підставі якого було проведено виплату страхового відшкодування позивачу ОСОБА_5 у розмірі 50 000,00 грн.

Також судом встановлено, що за результатами проведеної експертизи ФОП - ОСОБА_9 на замовлення позивача ОСОБА_5 було складено Звіт № Ю-00545 вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 15.10.2015 р., згідно якого визначено ринкову вартість автомобіля до пошкодження у розмірі 129 085,99 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля у розмірі 511 190,50 грн. (включаючи СДВ на матеріали фарбування та запасні частини), вартість матеріального збитку визначено у розмірі 129 085,99 грн.; вартість автомобіля в пошкодженому стані у розмірі 40 100,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел ) підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з :-ини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для ; зідновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за зичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до п. 30.1. 30.2. ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається І гізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим. Ремонт нзажається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), ззітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом з дповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують І зартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається Л чищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо- транспортної пригоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної безпе»: «Якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження.

Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону № 1961-IV, який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може ;посовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необгрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необгрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог чинного законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди.

Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди».

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Надаючи правову оцінку представленим суду доказам на підтвердження розміру завданих позивачу ОСОБА_5 збитків, спричиненої шкоди, внаслідок пошкодження транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1, суд приходить до наступних висновків :

Як вище встановлено судом, у звіті № PZU/1835/15 від 21.09.2015 р. ФОП - ОСОБА_10 визначив ринкову вартість автомобіля ОСОБА_5 до ДТП у розмірі 93 506,76 грн. та вартість відновлювального ремонту автомобіля у розмірі 451 325,77 грн. Враховуючи те, що вартість відновлювального ремонту вища за ринкову, то вартість ТЗ до ДТП транспортного засобу «Фольксваген», державний реєстраційний ВС 9415 СТ визнано фізично знищеним. Для визначення розміру залишків транспортних засобів ТОВ «Сател Груп» складно звіт № 4881/10/15 про транспортного засобу легкового автомобіля Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1, згідно якого вартість пошкодженого ТЗ склала 40 770,00 грн.

Водночас за результатами проведеної експертизи ФОП - ОСОБА_9 на замовлення позивача ОСОБА_5 Звіт № Ю-00545 визначено ринкову вартість автомобіля до пошкодження у розмірі 129 085,99 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля у розмірі 511 190,50 грн. (включаючи СДВ на матеріали фарбування та запасні частини), вартість матеріального збитку визначено у розмірі 129 085,99 грн.; вартість автомобіля в пошкодженому стані у розмірі 40 100,00 грн.

Згідно ст. 52 Національного стандарту № 1 «Загальні положення оцінки майна і майнових прав» оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов'язані з об'єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

Досліджуючи вищенаведені звіти встановлено, що в частині визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля і його вартості до ДТП з урахуванням його зносу звіти суперечать один одному. В ході проведення досліджень експертами взято до уваги різні комплектації досліджуваного автомобіля, технічний стан, обсяг і характер пошкоджень, пробіг, інші показники на момент технічного огляду необхідні для оцінки майна. Різниця між визначеними експертами ринковими вартостями транспортного засобу Volkswagen Passat, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 35579,23 грн., що становить близько 1/3 від середньої вартості, що є суттєвим та потребує додаткового дослідження.

Згідно ч. 1 ст. 179 ЦПК України, предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Встановлені під час дослідження недоліки та суперечності у висновках спеціалістів, які в ході дослідження усунути не вдалось можливим, не дають суду підстави вважати їх належними доказами, що в свою чергу не дає можливості встановити розмір матеріальної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу ОСОБА_5

Окрім того, в силу вимог ст. 10.60 ЦПК України, сторонами наведеними обґрунтуваннями не спростовано встановлені судом суперечності та недоліки досліджень.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 17 ППВСУ № 5 від 12.06.2009 року. Про застосування норм цивільного процесуального законодавства» при вирішенні питання про призначення експертизи суди повинні керуватися статтями 143 - 150 ЦПК, Законом України від 25 лютого 1994 року N 4038-XII "Про судову експертизу", Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 8 жовтня 1998 року N 53/5 ( z0705-98 ) (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 30 грудня 2004 року N 144/5 ( z0061-05 )), та враховувати роз'яснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 1997 року N 8 ( v0008700-97 ) "Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах" (зі змінами, внесеними постановою від 25 травня 1998 року N 15 ( v0015700-98 )), з урахуванням особливостей правового регулювання захисту конкретних суб'єктивних прав.

Висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово-експертними установами. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, установленим Законом України "Про судову експертизу" і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів.

У разі коли висновок експертизи наданий стороною як додаток до позовної заяви, тобто проведений відповідною експертною установою за її клопотанням чи клопотанням її представника, то такий висновок може розцінюватися лише як письмовий доказ, який підлягає дослідженню в судовому

засіданні та відповідній оцінці.

Якщо стосовно цього письмового доказу в судовому засіданні виникнуть сумніви, то, виходячи з характеру матеріально-правового спору та залежно від того, яке значення має наявність у справі такої експертизи, суд повинен роз'яснити особам, які беруть участь у справі, про їх право заявити клопотання про її призначення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Враховуючи те, що норми ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти всебічному і повному зясуванню обставин справи, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих ним повноважень судом створені належні умови для надання сторонами доказів, заявлення клопотань витребування додаткових доказів.

З метою усунення розбіжностей у висновках спеціалістів, суд неодноразово викликав спеціалістів ОСОБА_10, ОСОБА_9, однак останні на виклик суду не зявились та причин неявки суду не повідомили.

Встановивши неповноту та суперечливість висновків спеціалістів ОСОБА_10, ОСОБА_9 та ТОВ «Сател Груп» та неналежність таких як доказ, в частині визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля і його вартості до ДТП з урахуванням його зносу, судом неодноразово з метою сприяння всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, зокрема визначення вартості спричиненої матеріальної шкоди яка підлягає відшкодуванню, розяснювалось позивачу ОСОБА_5 та його представнику ОСОБА_3 їх право звернутись з клопотанням про призначення судово-товарознавчої експертизи, однак своїм правом останні не скористались.

Враховуючи диспозитивність судового процесу та відсутність належних та допустимих доказів щодо розміру завданої позивачу ОСОБА_5 матеріальної шкоди, неможливість ґрунтування доказування на припущеннях, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_5 в частині відшкодування матеріальної шкоди за недоведеністю.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди. завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової 1 ти. яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі - правомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності ї вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел j - іщеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з іншої особи, відшкодовується винною особою.

Судом встановлено, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивачу ОСОБА_13 завдано моральну шкоду.

Згідно з правилами ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до положень п. п. 3. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог, залежно від характеру заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Надаючи правову оцінку представним позивачем ОСОБА_5 доказам на підтвердження завдання йому моральної шкоди, яку він оцінює у розмірі 15000 грн., суд приходить до переконання про часткове задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки всупереч вимог ст. 10,60 ЦПК України позивачем ОСОБА_5 не доведено перед судом завдання йому моральної шкоди, яка виразилась у заподіянні шкоди здоровю, а тому суд приймає до уваги завдану позивачу моральну шкоду яка виразилась у негативних наслідках, як наслідок пошкодження належного йому транспортного засобу та неможливість тривалий час користуватися, що в свою чергу призвело до порушення звичного для нього ритму життя, істотних вимушених змін, а також моральних переживань після дорожньо-транспортної пригоди.

Завдану позивачу моральну шкоду ОСОБА_5, суд оцінює у розмірі 5000 грн., що відповідає як глибині нанесеної позивачеві моральної шкоди, так і можливістю відповідачем компенсувати таку шкоду.

Також внаслідок ДТП позивачу ОСОБА_6 завдано моральну шкоду, яка виразилась у отриманні ним легких тілесних ушкоджень.

Згідно наявного в матеріалах кримінального провадження № 0001429 висновку судово-медичної експертизи № 1536 від 09.09.2015 року, під час ДТП позивач ОСОБА_6 отримав легкі тілесні ушкодження, а саме : забій мяких тканин правої сторони обличчя, забій лівого колінного суглобу, садини, забій мяких тканин.

Також представленими суду доказами підтверджується проходження ОСОБА_14М, стаціонарного лікування та негативні наслідки здоровю, внаслідок отриманих ушкоджень.

Судом встановлено, що ПрАТ СК «ПЗУ Україна» на підставі поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальиості власників транспортних засобів № А1/5978613 від 21.01.2015 р. сплатила позивачу ОСОБА_14 2464,51 грн., як страхове відшкодування повязане із матеріальними витратами на лікування згідно фіскальних чеків та документів підтверджуючих витрати на лікування.

Враховуючи ступінь завданої позивачу ОСОБА_14 моральної шкоди, суд вважає розмір оціненої ним шкоди обгрунтованим та буле відповідати глибині понесених моральних страждань, а тому позовні вимоги в цій частині є підставні та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача в користь позивача ОСОБА_5 підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст.10, 58, 60, 88, 209 ч.3, 215, 216, 222 ЦПК України, ст. ст. 22, 23, 1167 1166, 1188, 1192 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 відшкодування за заподіяну моральну шкоду в розмірі 5 000,00 (пять тисяч) гривень

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 відшкодування за заподіяну моральну шкоду в розмірі 15 000,00 (пятнадцят тисяч) гривень

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 суму сплаченого судового збору в розмірі 551,20 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

СуддяОСОБА_1