441/160/17 2/441/491/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2017 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді - Яворської Н.І.,

при секретарі Цап І.М.,

з участю позивача - ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городок справу за позовом ОСОБА_1 до Монастирецької сільської ради Городоцького району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_3, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

03.02.2017р. позивач звернувся до суду із позовом, покликаючись на те, що 01.11.2003р. помер його батько ОСОБА_4, після чого відкрилася спадщина на належне останньому майно житловий будинок № 191-а на вул. Зелена в с. Поляна Городоцького району Львівської області, земельну ділянку площею 0.6553 га для обслуговування житлового будинку та ведення ОСГ на території Монастирецької сільської ради Городоцького району Львівської області та земельну ділянку площею 1.9390 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Монастирецької сільської ради Городоцького району Львівської області.

Зазначав, що він, як спадкоємець за заповітом, у встановлений законом шестимісячний термін не звернувся до державної нотаріальної контори для отримання спадщини, яка відкрилася після смерті батька, але постійно проживав у спадковому житловому будинку, що в с. Поляна, вул. Зелена, 191-а Городоцького району Львівської області, користувався земельною ділянкою, мав у володінні документи на житловий будинок та землю. У листопаді 2016р. він звернувся до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, однак йому було відмовлено в оформленні спадкових прав у звязку з пропуском строку для прийняття спадщини. Доказом його вступу в управління та володіння спадковим майном є наявність у нього усіх правовстановлюючих документів на спадкове майно та довідка Монастирецької сільської ради Городоцького району Львівської області № 13 від 16.01.2017р., згідно з якою він проживав у житловому будинку № 191-а на вул. Зелена в с. Поляна Городоцького району разом із дружиною ОСОБА_5, яка зареєстрована у ньому 26.02.2002р. згідно даних будинкової книги для прописки громадян.

Оскільки він прийняв спадщину після смерті батька в порядку ст.ст.548-549 ЦК України в ред. 1963р., просив суд постановити рішення, яким встановити факт прийняття ним спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 01.11.2003р. в с. Поляна Городоцького району Львівської області, визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, який помер 01.11.2003р., на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що в с. Поляна, вул. Зелена, 191-а Городоцького району Львівської області, земельну ділянку площею 0.6553 га, наданої для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташовану на території Монастирецької сільської ради Городоцького району Львівської області, що стверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІV-СГ № 064956, та земельну ділянку площею 1.9390 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованого на території Монастирецької сільської ради Городоцького району Львівської області, що стверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 058676.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 31.05.2017р. позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Як підтверджується заявою від 13.06.2017р. недоліки позивачем усунуто (а.с.52-56).

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав наведених у позові.

Представник відповідача Монастирецької сільської ради Городоцького району Львівської області, в судове засідання не з'явився, подавши письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення позову не заперечує (а.с.81).

Третя особа у справі ОСОБА_3, в судове засідання не з»явилася, хоча належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, 28.06.2017р. подала заяву про те, що не претендує на спадкове майно, а тому підтримує вимоги позовної заяви і просить таку задоволити (а.с.70).

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності на житловий будинок серії КММ № 012704 від 19.10.2001р. належав в цілому житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами на вул. Зелена, 191 в с. Поляна Городоцького району Львівської області (а.с.8), на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 058676 від 29.01.2003р. належала земельна ділянка площею 1.9390 га на території Монастирецької сільської ради Городоцького району Львівської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.15) та на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІV-ЛВ № 064956 від 28.02.2003р. належала земельна ділянка площею 0.6553 га на території Монастирецької сільської ради Городоцького району Львівської області для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства (а.с.16).

Згідно рішення виконавчого комітету Монастирецької сільської ради Городоцького району Львівської області № 04 від 19.01.2017р. житловому будинку, який знаходиться в с. Поляна Городоцького району Львівської області по вул. Зелена і належить ОСОБА_1, присвоєно порядковий номер 191 «а» взамін старого 191 (а.с.13).

26.10.1992р. ОСОБА_4 склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Монастирецької сільської ради Городоцького району Львівської області ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі за № 53, яким на випадок своєї смерті усе належне йому майно заповів своєму синові ОСОБА_1 (а.с.7). Даний заповіт не змінювався та не відмінявся, що посвідчено секретарем Монастирецької сільської ради 15.11.2016р..

ОСОБА_4 помер 01.11.2003р. в с. Поляна Городоцького району Львівської області(а.с.14). Згідно довідки виконкому Монастирецької сільської ради Городоцького району Львівської області № 13 від 16.01.2017р. ОСОБА_1 дійсно проживав і проживає на даний час без реєстрації у житловому будинку, який знаходиться в с. Поляна Городоцького району по вул. Зелена за № 191 «а» разом зі своєю дружиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована у даному житловому будинку з 26.02.2002р. (а.с.17).

17.11.2016р. ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4, проте йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через пропуск строку для прийняття спадщини, який встановлений ст.1270 ЦК України (а.с.18).

Згідно ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не замінено заповітом.

Згідно ст.549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

У Листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судам звертається увага на те, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини).

Згідно п.113 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 185 від 14.06.1994р., яка діяла на момент відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 ЦК УРСР).

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів чи відповідної державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувалися податки або страхові платежі по обовязковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на імя спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після оформлення прав на нього.

Матеріалами справи, а саме довідкою виконавчого комітету Монастирецької сільської ради Городоцького району Львівської області № 13 від 16.01.2017р. (а.с.17) та фактом наявності у позивача правовстановлюючих документів на належне спадкодавцеві майно, в повній мірі доводиться факт вступу ОСОБА_1 в управління та володіння спадковим майном, яке залишилося після смерті ОСОБА_4, а відтак позов в цій частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ч.4 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлого ОСОБА_4, фактично вступив в управління та володіння спадковим майном останнього, що встановлено у судовому засіданні, 15.08.2017р., згідно матеріалів спадкової справи спадкоємців за законом майна ОСОБА_4, які б прийняли спадщину, немає, а через відсутність станом на момент відкриття спадщини реєстрації за місцем проживання батька, з опискою в номері будинку, який вказано у свідоцтві про право власності, (тобто №191 замість №191-а), позивач позбавлений можливості належним чином оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку, суд приходить до висновку про необхідність визнання за ним права власності на спірне майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.529, 549 ЦК УРСР, ст.ст.346, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст.10, 174, 209, 212, 214-215, 256 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, спадщини, яка відкрилася після смерті батька ОСОБА_4, який помер 01.11.2003р. в с. Поляна Городоцького району Львівської області.

Визнати в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 01.11.2003р., за ОСОБА_1 право власності на:

-житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в селі Поляна по вул. Зелена, 191-а Городоцького району Львівської області;

-земельну ділянку площею 0.6553 га, наданої для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташованого на території Монастирецької сільської ради Городоцького району Львівської області, що стверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії IV-ЛВ № 064956;

-земельну ділянку площею 1.9390 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованого на території Монастирецької сільської ради Городоцького району Львівської області, що стверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ № 058676.

Стягнути з Монастирецької сільської ради Городоцького району Львівської області на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в сумі 4534 (чотири тисячі пятсот тридцять чотири) грн..

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в порядку та строки, передбачені ст.294 ЦПК України.

СуддяОСОБА_7