Справа № 548/1705/17
Провадження №2/548/805/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.12.2017 року м. Хорол
Хорольський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - Миркушіної Н.С.,
при секретарі - Листопад В.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в обгрунтування якого вказала, що 07.09.2007 року вона ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ( НОМЕР_1, виданий Хорольським РВ УМВС України в Полтавській області від 11.10.2007 року)
зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2, про що було видано Свідоцтво про шлюб ОСОБА_2 1-КЕ №167509 Хорольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області і
проживала з ним однією сім'єю до 2015 року після чого проживання однією сім'єю із відповідачем було фактично припинено.
Від цього шлюбу у сторін є спільна малолітня дитина ОСОБА_3, яка народилася 16.09.2007 року. Дитина проживає із позивачкою . Участі у вихованні дитини відповідач не бере.
Коштів відповідач не сплачує та з дитиною не виявляє бажання, навіть,
спілкуватися. Відповідач утворив іншу сім'ю.
Спільне життя у сторін не склалося, оскільки останнім часом, в них
почалися постійні конфлікти та суперечки, через що спільне проживання стало
неможливим та нестерпним. Кожний із сторін має різні погляди на сімейне життя та ведення
спільного господарства. У звязку з цим шлюбні стосунки були фактично припинені в
грудні 2015 року. З цього ж часу сторони почали жити окремо. Спільна малолітня дитина є
ще маленькою і багато речей не розуміє, але в подальшому факт окремого проживання
батьків може суттєво вплинути на психіку доньки, погляди на життя, в тому числі на шлюб та формування світогляду, особливо, щодо відносин в родині між чоловіком та
жінкою, які є основою в будь якій сім'ї. Позивачка неодноразово звертата увагу на це свого чоловіка, але відповідач повністю ігнорував та ніяк не реагував на її зауваження.
Сторони неодноразово намагалися говорити про особисті сімейні проблеми, прагнули спокійно вирішувати їх, однак ніяких результатів це не дало. У сімейних стосунках нічого не змінювалося, і хоча сторони прикладали для цього максимально зусиль, відносини переросли в ще більш ворожі. У результаті розмов позивачка прийшла до висновку, що розлучення це єдиний вихід для них побудувати нове щасливе життя, та зберегти нормальне бачення про сім'ю їхньої дитини.
Спільне господарство сторонами не ведеться.
Спільна дитина сторін ОСОБА_3 після розірвання шлюбу буде проживати разом із позивачкою ОСОБА_1 , оскільки батько не бере участі у вихованні уже протягом 2 років. Але позивачка, як мати не буде заперечувати щоб батько брав участь у вихованні доньки.
Позивачка прохає суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище чоловіка «Скоробогата».
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з»явилася, але подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає їх задовольнити.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з»явився, з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України про час і місце розгляду справи, а тому на підставі ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого заперечень від позивача не надходило.
Суд, зясувавши позицію позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
З наданих до суду доказів, встановлено, що спільне життя позивачки та відповідача не склалося, шлюб носить формальний характер. Між сторонами припинені подружні стосунки і відновлювати їх вони не мають наміру.
Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.
Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.
Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Задовольняючи позов пророзірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Позивачка ОСОБА_1 скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем.
Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально.
Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.
Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої дитини, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 105, 109, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 15, 88, 110, 118, 119, 120, 127, 129, 157, 159, 169, 197, 198, 222 -226 Цивільного процесуального кодексу України,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,- задовольнити повністю.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 07 вересня 2007 року Хорольським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, - розірвати.
Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище « Скоробогата».
Рішення може бути переглянуте Хорольським районним судом за письмовою заявою відповідача, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги до Хорольського районного суду в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, що брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий: