Кодимський районний суд Одеської області
__________________________________________________________________________________________
Справа № 503/1998/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2017 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Гури А.І.,

при секретарі Поліковській О.І.

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі, Одеської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, 12 жовтня 2017 року, звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

В судовому засіднні позивач ОСОБА_1, посилалася на те, що 20 листопада 1994 року вона у Лисогірській сільській раді Кодимського району Одеської області, зареєструвала шлюб з відповідачем, актовий запис №3. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбні відносини з відповідачем припинені через різні погляди на життя та різні характери. Не проживають однією сімєю з 2015 року. Кожен фактично створив нову сімю. Спору про поділ спільного майна немає. Примирення не можливе. Вирішили, що дитина залишиться проживати з нею. Просить шлюб розірвати.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі, пояснивши, що дійсно з 2015 року однією сімєю не живуть. Фактично кожен із них створив нову сімю. Спору щодо місця проживання дитини немає. Вирішили спільно з позивачем, що дитина буде проживати разом з матірю. Спору майнового характеру теж немає.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 листопада 1994 року у Лисогірській сільській раді Кодимського району Одеської області (свідоцтво про шлюб серії І-ЖД №251728, актовий запис №3)(а.с.4).

Від шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії І-ЖД №278916, видане 27 жовтня 2011 року Лабушненською сільською радою Кодимського району Одеської області, актовий запис №10)(а.с.5).

Згідно ст. 24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до частини 3 та 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Згідно ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що між сторонами склалися негативні відносини, внаслідок чого між ними не підтримуються сімейно-шлюбні стосунки. Вони не живуть однією сімєю з 2015 року. Фактично сторони створили кожен нову сімю. Кожен має свій бюджет. Не ведуть спільного господарства. Фактично сімя розпалася і її збереження стало неможливим та суперечить інтересам сторін.

Таким чином, суд прийшов до переконання, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів спрямованих на примирення подружжя, як це передбачено ст.111 СК України, є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства.

Згідно ч.1 ст.110 СК України, суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

Отже, встановивши обєктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям не можливе через втрату ними почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобовязань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім»ї взаємоповаги, втрати почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає стаття 55 СК України, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, що має важливе значення, бажання зберегти сім»ю у сторін відсутнє, що є підставою для розірвання шлюбу між ними.

Стосовно визначення місця проживання неповнолітньої дитини, то суд прийшов до такого.

Позивач просить залишити дитину з нею. Відповідач проти цього не заперечує, давши відповідні пояснення в судовому зсіданні.

Суд вважає, що залишення дитину проживати з матірю не порушує законних інтересів сторін та неповнолітньої дитини.

Згідно розяснень, які містяться в п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», при вирішенні питання про те, з ким із батьків, які проживають окремо, будуть проживати неповнолітні діти, суд, виходячи з положень про рівність прав та обовязків батьків щодо дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх дітей, при цьому суд враховує хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, її вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання дітей. Крім цього, у принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, при цьому малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір»ю.

З огляду на викладене суд вважає необхідним визначити місце проживання неповнолітньої дитини - з матірю.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі ст. ст.110, 112 ч.2,113 СК України, керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити в повному обсязі.

Шлюб між ОСОБА_3 (до шлюбу - Коломієць) ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований у Лисогірській сільській раді Кодимського району Одеської області, актовий запис № 3 РОЗІРВАТИ.

Дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матірю ОСОБА_1.

Після розірвання шлюбу відновити ОСОБА_1 дошлюбне прізвище «КОЛОМІЄЦЬ».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення цього рішення.

Суддя А.І. Гура