Справа № 428/8665/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Бароніна Д.Б.,

за участю секретаря Бондаренко І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» про стягнення заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» на користь ОСОБА_1 заробітної плати згідно довідки, яку має надати відповідач.

В обґрунтування позову позивач вказав, що 20.03.2017 року він звільнився з TOB «ДТЕК Свердловантрацит» за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. За час праці на підприємстві відповідача, йому почали затримувати видачу заробітної плати. Коли позивач звільнився з підприємства відповідача, то в день звільнення останній не розрахувався з ним по заробітній платі. Розмір заборгованості TOB «ДТЕК Свердловантрацит» перед ним з виплати заробітної плати на момент звільнення йому точно невідомий, так як відповідач відмовляється надати будь-яку довідку про розмір заборгованості. Позивач вважає дії боржника з невиплати заробітної плати незаконними, оскільки відповідно до ч.1 ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Представник відповідача надала до суду письмові заперечення проти позову, в яких вказала, що 13 березня 2017 року озброєні люди захопили майновий комплекс ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит», розташований на тимчасово непідконтрольній Україні території Луганської області. За цим фактом адміністрація підприємства звернулася до правоохоронних органів і було відкрито кримінальне провадження № 00000155 та на даний час триває досудове розслідування. Після захоплення підприємства, ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» втратило доступ до свого майна, у тому числі особових справ працівників, табелів обліку робочого часу, печаток, штампів, та компютерної техніки із відображеною в ній інформацією. Запобігти захопленню майнового комплексу озброєними людьми відповідач не міг. Крім того, оскільки підприємство ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» з 13 березня 2017 року за відсутності своєї вини втратило контроль над своїми виробничими активами та адміністративно-фінансовими ресурсами з незалежних від нього причин дії непереборної сили, саме і з цього часу відповідач був позбавлений можливості здійснювати юридично значимі дії по відношенню до позивача, зокрема щодо його звільнення, нарахування та виплати йому при цьому грошових коштів, оформлення трудової книжки, видачі фінансових документів та таке інше. З огляду на викладене, в силу ст. 614 та ст. 617 ЦК України відповідач не може нести відповідальність за дії невідомих третіх осіб, які з 13 березня 2017 року, злочинно захопивши підприємство відповідача, продовжують порушувати вимоги діючого законодавства України вже відносно його працівників.

В судове засідання позивач не зявився, проте у позовній заяві просив розглянути справу без його участі.

В судове засідання представник відповідача не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Згідно із копією трудової книжки серії АХ № 144648 на імя ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1 20 березня 2017 року був звільнений з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

Відповідно до Витягу з наказу, виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» № 04-к від 20 березня 2017 року, ОСОБА_1, ГРОЗ V розряду добувної № 4, 20 березня 2017 року був звільнений з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України.

З довідки, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» 06 листопада 2017 року вбачається, що протоколом Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» () від 17 березня 2017 року прийнято рішення про відкликання (припинення повноважень) ОСОБА_2 з посади генерального директора товариства, у звязку із його звільненням за угодою сторін. Пунктом 2.4. вищевказаного Протоколу, ОСОБА_2 зобовязано у строк до 17 березня 2017 року передати печатки та штампи Товариства, статутні та інші документи Товариства, відповідальність за зберігання яких покладено на виконавчий орган Товариства, особі на яку буде покладено обовязки генерального директора. Станом на 20 жовтня 2017 року ОСОБА_2 не виконав рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» від 17.03.2017року, а саме: не передав ОСОБА_3, обраному відповідно по п. 3.1. Протоколу Загальних зборів учасників генеральним директором вказаного Товариства, печатки, штампи, статутні та інші документи Товариства, відповідальність за зберігання яких покладено на виконавчий орган Товариства. Враховуючи викладене, надати інформацію щодо нарахування та виплати позивачу заробітної плати за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадових обовязків), інших платежів, які входять до структури основної та додаткової заробітної плати, часу фактичної зайнятості позивача у важких та шкідливих умовах праці, періоду його (при наявності) тимчасової непрацездатності, днів відпусток без збереження заробітної плати та інших періодів роботи (навчальна відпустка, робота при режимі неповного робочого часу, оплата простою, відрядження тощо), а також всіх належних виплат працівнику при звільненні не представляється можливим при відсутності первинної документації (оригіналів наказів/розпоряджень, у тому числі про затвердження та введення в дію штатного розпису; особової справи працівника (в якій зберігаються заяви працівника про прийняття на роботу та про звільнення з роботи, анкети, особові картки та ін.); посадових/робочих інструкцій; табелів обліку робочого часу; компютерної техніки із встановленим програмним забезпеченням обліку трудових взаємовідносин з працівником та інше).

Відповідно до копії Витягу з кримінального провадження № 00000155 за ч. 3 ст. 206 КК України «Протидія законній господарській діяльності», розпочатого Головним управлінням Національної поліції у м. Києві за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» та внесеного 18 березня 2017 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань, в період з 13 березня 2017 року невстановлені особи здійснюють протидію законній господарській діяльності ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» () шляхом заборони відчуження майна, відчуження грошових коштів, встановлення обтяження на майно, що належить Товариству, захоплення майнового комплексу за адресою: Луганська обл., м. Довжанськ, вул. Енгельса, 1, чим заподіяно майнової шкоди у великому розмірі.

Відповідно до ст. 94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства, установи, організації і максимальним розміром не обмежується.

Відповідно до положень ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки факт наявності невиплаченої ОСОБА_1 заробітної плати не визнається представником відповідача, вказана обставина підлягала доказуванню у розглядуваній справі. Проте, суду не надано належних та допустимих доказів наявності такої заборгованості та періоду її виникнення.

Відповідно до Постанов Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 254-VIII та № 252-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» та «Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей, в яких запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування» місто Свердловськ (після перейменування Довжанськ) Луганської області визнано тимчасово окупованою територією України.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

У п. 1 ч. 1 ст. 263 ЦК України наведено ознаки непереборної сили та визначено, що непереборна сила це надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Отже, непереборною силою є надзвичайна та невідворотна зовнішня подія, що повністю звільняє від відповідальності особу, яка порушила зобовязання, за умови що остання не могла її передбачити або передбачила, але не могла її відвернути, і ця подія завдала збитків.

Тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення визначає Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Згідно зі статтею 1 цього Закону період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції це територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р та від 02 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, де здійснювалась антитерористична операція, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та які розташовані на лінії зіткнення.

До цього переліку внесені місто Луганськ та місто Довжанськ (Свердловськ).

Висновком Торгово-промислової палати України від 24 липня 2017 року № 2369/2/21-10.2 засвідчено настання обставин непереборної сили (наявність воєнного конфлікту на території Луганської області та здійснення у звязку із цим антитерористичної операції) з фактичним захопленням з 13 березня 2017 року ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» (дати фактичного захоплення невстановленими озброєними особами виробничих та адміністративно-інформаційних потужностей підприємства) відповідач, у тому числі, фактично втратив доступ до первинних документів, на підставі яких має здійснюватися розрахунок сум заробітної плати, відпускних, та інше, що підлягають до виплати на користь робітникам як поточних виплат так і виплат у день звільнення, та будучи позбавленим можливості користування своїми коштами - здійснювати відповідні виплати. Одночасно, відповідачем втрачено доступ до трудових книжок своїх працівників, з огляду на що уповноважена особа роботодавця-відповідача з 13 березня 2017 року не має можливості здійснити записи відносно прийому чи звільнення таких працівників, а також на здійснення будь-яких інших юридично значимих правових дій, на підставі яких би могли виникати чи припиняти свою дію певні правовідношення.

Таким чином, у трудових правовідносинах між відповідачем ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» та його працівниками, зокрема позивачем ОСОБА_1 з 13 березня 2017 року виникли та дотепер існують обставини непереборної сили, які відповідач не міг передбачити чи відвернути, що завдали збитків як підприємству в цілому, так і працівникам підприємства. В період існування цих непереборних обставин відповідач ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» обєктивно, з причин від нього незалежних, був позбавлений можливостей виконання зобовязань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обовязків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами щодо своїх працівників взагалі, в тому числі відносно позивача.

Окрім цього, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 59 ЦПК України).

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях(ст. 60 ЦПК України).

Суд зауважує, що підприємство ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» з 13 березня 2017 року втратило контроль над своїми виробничими активами та адміністративно-фінансовими ресурсами з незалежних від нього причин. Саме і з цього часу відповідач був позбавлений можливості здійснювати юридично значимі дії по відношенню до позивача ОСОБА_1, зокрема щодо нарахування та виплати йому грошових коштів при звільненні, оформлення трудової книжки, видачі фінансових документів тощо.

З огляду на викладене, в силу ст.ст. 614, 617 ЦК України, відповідач не може нести відповідальність за дії невідомих третіх осіб, які з 13 березня 2017 року захопили підприємство відповідача і продовжують здійснювати над ним фактичний контроль. З урахуванням наведеного, у суду відсутня можливість отримання необхідних письмових доказів належної форми та змісту щодо періоду та розміру заборгованості відповідача із виплати заробітної плати перед позивачем, а також щодо наявності такої заборгованості взагалі. Відповідач не має доступу до носіїв інформації, первинних документів та інформаційних ресурсів про заробітну плату позивача, а отримання їх позивачем чи на вимогу суду від осіб, що незаконно захватали підприємство, хоча б вони і були б виготовлені від імені відповідача та з відтисками незаконно захоплених у нього штампів та печатей, будуть мати статус недопустимих та недостовірних доказів, отриманих з порушенням порядку, передбаченого діючим законодавством України, а отже, будуть такими, що не відповідають вимогам ст. 59 ЦПК України.

Отримання та надання суду належних письмових доказів, які б могли мати статус належності та допустимості, можливе лише при відновленні фактичного контролю законним власником підприємства ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» над майном та іншими ресурсами підприємства.

Розпорядженням Кабінету Міністрів від 19 липня 2017 року № 498-р «Про внесення зміни до п. 9 плану заходів, спрямованих на реалізацію деяких засад державної внутрішньої політики щодо окремих районів Донецької та Луганської областей, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження» внесено зміни до п. 9 вказаного плану заходів, де визначено, що забезпечення виплати заробітної плати на підприємствах усіх форм власності, які провадять законну господарську діяльність на неконтрольованій території, за умови дотримання ними вимог щодо протидії фінансування тероризму та недопущення дій, спрямованих на зміну кордонів або територіальної цілісності України з моменту настання умов, визначених п. 1 рішення Ради національної безпеки і оборони України, введеного в дію Указом Президента України від 15 березня 2017 року, а саме до реалізації п. 1,2 Мінського «Комплексу заходів», а також до повернення захоплених підприємств до функціонування згідно із законодавством України.

Сам по собі факт звільнення позивача з ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки за змістом ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникові за виконану роботу, а не за факт перебування у трудових відносинах.

Отже, втрата контролю і доступу ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» починаючи з 13 березня 2017 року до своїх виробничих потужностей та іншого майна, що знаходяться за адресою: Луганська область м. Довжанськ вул. Енгельса, 1, у тому числі до трудових книжок працівників, оригіналів наказів, особових справ працівників, посадових інструкцій, табелів обліку робочого часу, примірників звіту, що подавались до контролюючих органів, знівелювала можливість ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» виконати зобовязання перед працівниками згідно ст.ст. 47, 83, 115 і 116 КЗпП України.

Крім того, судом було вжито всіх можливих заходів для повного здійснення позивачем своїх процесуальних прав та обєктивного розгляду справи. Зокрема, суд всіма можливими засобами (поштою, телефонограмами) намагався розяснити позивачу його права та запропонував надати певні докази, проте позивач своїми правами не скористався, в той час як відкладення розгляду справи для розяснення прав позивачу не може відбуватися постійно і суд має розглянути справу в розумний строк.

Таким чином, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходить з того, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження наявності заборгованості ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» перед позивачем по заробітній платі, а тому і підстав вважати порушеними трудові права позивача на час розгляду справи немає.

Одночасно, суд вважає за необхідне розяснити позивачу, що він не позбавлений права повторно звернутися до суду з аналогічним позовом, але з іншим предметом, тобто вказавши розмір заборгованості з виплати заробітної плати або точний період її виникнення, та/або з інших підстав, зокрема, з підстав отримання позивачем або відповідачем доступу до належних та допустимих доказів щодо розміру заборгованості з виплати заробітної плати.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 ЦПК України суд враховує, що відповідачем не було надано доказів понесення ним судових витрат по справі, в той час як у задоволенні позову було відмовлено. Отже, судові витрати, які підлягають розподілу, у цій справі відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» про стягнення заробітної плати.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д.Б. Баронін