справа № 2/325/394/2017
23 серпня 2017 року смт. Приазовське
Приазовський районний суд Запорізької області
у складі головуючого: судді Діденко Є.В.,
за участю секретаря Олексюк І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Приазовського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: відділ опіки та піклування Служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька,
ОСОБА_1 звернулася до Приазовського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просить надати дозвіл ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасовий періодичний виїзд за кордон з України до Республіки Польщі та інших країн Шенгенської угоди на навчання без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, до досягнення нею повноліття, а також надати дозвіл ОСОБА_3 або її законному представнику ОСОБА_1 на оформлення документів для тимчасового виїзду за кордон до Респубкліки Польщі та інших країн Шенгенської угоди (оформлення візи) без згоди та супроводу батька ОСОБА_2
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 25.04.1998 року по 21.11.2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 Від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 21.11.2007 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва шлюб між сторонами було розірвано і з того часу дочка проживає з позивачем. З батьком дівчинки з того часу спілкування припинилося, будь-якої участі у вихованні доньки він не бере, її життям не цікавиться, з 2009 року не сплачує аліменти, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість. ОСОБА_3 в 2017 році здобула повну загальну середню освіту в Технічному ліцеї Шевченківського району м. Києва. Має навчальні досягнення достатньо високого рівня. Враховуючи велику зацікавленість до біології, ОСОБА_3 вступила на навчання до Університету Марії Кюрі-Склодовської в місті Любліні Республіки Польщі на факультет біології та біотехнології. Навчання розпочинається з вересня 2017 року. Електронним листом з вищевказаного університету ОСОБА_3 повідомили, що для відкриття студентської візи для неповнолітньої потрібно нотаріальний дозвіл від обох батьків. Позивачем такий дозвіл надано. Проте, з відповідачем будь-яке спілкування припинене і отримати такий дозвіл від батька дівчини неможливо, оскільки він проживає на тимчасово окупованій території в м. Новоазовськ Донецької області.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання не з'явився, судові повістки направлялись йому за зареєстрованим місцем проживання і були повернуті підприємством поштового зв'язку на підставі листа генеральної дирекції УДППЗ «Укпошта» від 22.07.2014 року № 522-31/205 «Щодо часткового призупинення приймання до пересилання поштових відправлень». 22.08.2017 року з електронної скриньки "ІНФОРМАЦІЯ_2" на адресу суду надійшла заява від імені ОСОБА_2, в якій він дає згоду на оформлення відповідних виїзних документів на термін, вказаний в позовній заяві та в якій не заперечує проти тимчасовий виїзд його доньки за кордон. Однак, суд не приймає до увагу вищевказану заяву, оскільки вона надійшла з невідомої адреси електронної пошти без ідентифікації автора.
З метою повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи було розміщено оголошення на офіційному сайті суду.
Третя особа Шевченківська районна в місті Києві державна адміністрація до суду уповноваженого представника не направила, про причини неявки не повідомила.
Виходячи з права позивача на доступ до правосуддя, а також з метою дотримання розумних строків розгляду справи, на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача і за наявними у справі доказами.
Відповідно до ст. 197 ЦПК України в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
В судовому засіданні встановлено, що 25 квітня 1998 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського району міста Києва, актовий запис № 269.
Від зазначеного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії НОМЕР_1, виданого 02.06.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 508.
Згідно копії рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 21.11.2007 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Прізвище позивача змінено на дошлюбне - ОСОБА_1.
Згідно копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 виданого 24.04.2009 року виконкомом Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, 24 квітня 2009 року було зареєстровано шлюб між гр. ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_1.
Судом встановлено, що після розірвання шлюбу сторони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, дитина мешкає разом з матір'ю.
Відповідно довідки № KSZ-s/PL/183/2017 від 08.08.2017 року, виданої Університетом Марії Кюрі-Склодовської в місті Любліні Республіки Польщі, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дійсно була прийнята на 1 курс зі стаціонарною формою навчання першого ступеня на факультеті Біологія у 2017/2018 році академічному році.
Згідно з довідкою навчального закладу від 08.08.2017 року, ОСОБА_3 зобов'язана пройти інтенсивний курс з польської мови у Центрі польської мови та культури у Любліні з 04 по 29 вересня 2017 року.
Відповідно до листа від 19.08.2017 року № 109/05/40-7612, орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації не заперечує проти того, щоб неповнолітня ОСОБА_3, 2000 р.н., за згодою матері та без згоди батька оформила студентську візу до Польщі.
Згідно ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини.
Згідно ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Відповідно до п. 3 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995 року (з наступними змінами) виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку.
Згідно п. 4 Правил виїзду з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється серед іншого без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення належним чином засвідченої копії рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.
Оскільки у позивача є складнощі в отриманні письмової згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, а також беручи до уваги те, що судом при розгляді даної справи не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України для тимчасового перебування, враховуючи те, що намір позивача відправити дитину за кордон, а саме до Республіки Польщі для навчання в Університеті Марії Кюрі-Склодовської в місті Любліні відповідає інтересам дитини, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на виїзд неповнолітньої ОСОБА_3 за кордон без згоди батька.
Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_10
Частина 1 ст. 88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
А тому, необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.
Керуючись ст.ст. 3, 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'ізду в Україну громадян України", ст. ст. 10, 11, 14, 15, 57, 59, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: відділ опіки та піклування Служби у справах дітей Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за кордон без згоди батька - задовольнити повністю.
Надати дозвіл ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 або її законному представнику ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на право оформлення проїзних документів для тимчасового виїзду за кордон неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до Республіки Польща та інших країн Шенгенської угоди без нотаріально посвідченої на це згоди та супроводу батька дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7.
Надати дозвіл на тимчасовий періодичний виїзд з України на територію Республіки Польщі та інших країн Шенгенської угоди неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Київ, без згоди та супроводу її батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, на період по ІНФОРМАЦІЯ_8.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 640 грн. 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Приазовський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Є.В. Діденко