г Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2226/17
Номер провадження 2-о/213/68/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2017 року Інгулецький районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Мазуренко В.В.

за участю секретаря судового засідання - Гусарової О.С.,

розглянувши у відкритому с удовому засіданні в залі Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Інгулецький районний у місті ОСОБА_2 відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення факту смерті, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною заявою, посилаючись на те, що вона є дружиною ОСОБА_3, який помер 26 березня 2017 року в м.Макіївка Донецької області, відповідно до довідки про причину причину смерті № 330, від 27 березня 2017 року, причина смерті ішемічний інфаркт мозку. Заявник вказує, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті. Інгулецьким районним у місті ОСОБА_2 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 13.06.2017 року було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_3, оскільки заявником для підтвердження факту її смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я від 08.08.2006 № 545. У зв'язку з вищевикладеним, заявник вимушена звернутися до суду з відповідною заявою в порядку окремого провадження з метою встановлення факту смерті свого чоловіка, що необхідно їй для отримання свідоцтва про смерть.

Заявник в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників процесу.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання

всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Заявник є дружиною ОСОБА_3 /а.с.6,9,13/.

З матеріалів справи вбачається, що 26 березня 2017 року ОСОБА_3 помер в м.Макіївка Донецької області, що підтверджується довідкою про причину смерті № 330 від 27 березня 2017 року та документом про смерть неналежного зразка /а.с.12,14/.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ст. 256 ЦПК України).

Статтею 257-1 ЦПК України встановлено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Пунктом 18 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Інгулецьким районним у місті ОСОБА_2 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 13.06.2017 року було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_3, оскільки заявником для підтвердження факту його смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» /а.с. 15/.

Тобто орган реєстрації обґрунтовано прийшов до висновку про те, що надані заявником документи про смерть ОСОБА_3, не створюють правових наслідків.

Однак, факт смерті ОСОБА_3, 26 березня 2017 року, саме на тимчасово окупованій території, знайшов підтвердження в судовому засіданні наданими заявником та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Згідно п. 13 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суд у і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Оскільки заявник не має можливості надати до Інгулецького районного у місті ОСОБА_2 відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області документи, передбачені законодавством України та які необхідні їй для отримання свідоцтва про смерть, суд приходить до висновку, що з метою захисту законних прав та інтересів громадянина України ОСОБА_1 необхідно встановити факт смерті її чоловіка ОСОБА_3, померлого 26 березня 2017 року в Україні, м.Макіївка, Донецька область.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, і на підставі п.8 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення у справі про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 214, 215, 256-259, 257-1 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Інгулецький районний у місті ОСОБА_2 відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення факту смерті- задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, який народився 20 вересня 1946 року в м.Макіївка Донецької області, Україна; місце смерті: Україна, м.Макіївка, Донецька область, яка настала 26 березня 2017 року.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Суддя В.В.Мазуренко