АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2251/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 50 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 та апеляційну скаргу ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_7, про стягнення аліментів на навчання дитини та за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на дитину, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2017 року ОСОБА_8 звернулась до суду з вказаним позовом до ОСОБА_6, посилаючись на те, що вони є батьками ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 24.12.2002 року з ОСОБА_6 стягнуто на користь ОСОБА_8 аліменти в розмірі 1/ 4 частини усіх видів заробітку на дочку ОСОБА_10 щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Зараз дочка ОСОБА_9 досягла повноліття, навчається на 1 курсі ПВНЗ «Університету сучасних знань» за спеціальністю «філологія». Навчання платне, виплата стипендії не передбачена.

Позивачка є інвалідом третьої групи, не працює. Єдине джерело доходу пенсія по інвалідності. Відповідач ухиляється від допомоги у витратах на дитину, яка продовжує навчання.

Посилаючись на ст. 199 СК України, ОСОБА_8 просила стягнути з ОСОБА_6 на свою користь аліменти на повнолітню дочку ОСОБА_9 в розмірі 1000 грн. щомісячно на період її навчання до досягнення нею 23-річного віку.

До участі у справі в якості третьої особи залучено ОСОБА_7.

У липні 2017 року ОСОБА_7 звернулась з позовом до ОСОБА_6 про стягнення аліментів на дитину, посилаючись на те, що між ними укладено шлюб від 17.09.2005 року. Від цього шлюбу народилась дитина ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Посилаючись на ст. 183 СК України, ОСОБА_7 просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на дочку ОСОБА_12 щомісячно в розмірі 1/ 4 всіх частин заробітку (доходів), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення повноліття.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2017 року позов ОСОБА_8 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 аліменти на період її навчання у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 06.06.2017 року і до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2020 року, але не пізніше ніж до досягнення нею 23-річного віку.

Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_7 відмовлено.

Вважаючи рішення незаконним, необґрунтованим та необєктивним, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, кожен окремо, оскаржили рішення суду в апеляційному порядку.

Зокрема, ОСОБА_6 зазначив, що суд не врахував матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей. Крім того, відсутні підстави для стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі, оскільки він має регулярний дохід. Просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_8 відмовити повністю, позов ОСОБА_7 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 аліменти на дочку ОСОБА_11 в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 вказує, що у разі визнання відповідачем її позовних вимог, такі вимоги підлягають задоволенню. Просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_8 відмовити, а позов ОСОБА_7 задовольнити повністю.

Колегія суддів, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог та доводів апеляційних скарг, вважає, що вони підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не повністю відповідає зазначеним вище вимогам.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_6 є батьками ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 8).

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 24 грудня 2002 року з відповідача стягнуто на користь ОСОБА_8 аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 05.12.2002 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 13).

Відповідно до розрахунку державного виконавця встановлено, що ОСОБА_6 має заборгованість по аліментам станом на 15.04.2017 року у розмірі 13 990 грн. 35 коп. (а.с. 53).

22 травня 2015 року дочка змінила прізвища «Федина» на прізвище «Корнійчук», про що видано відповідне свідоцтво про зміну імені (а.с. 9).

Твердження апелянта ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_8 не має право звернення з цим позовом, оскільки їх донька проживає у м. Київ, не беруться до уваги. Відповідно до штампу про реєстрацію місця проживання ОСОБА_9 та ОСОБА_8 проживають разом за ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 3 зв., 7), а тому в силу ч. 3 ст. 199 СК ОСОБА_8 має право на звернення з даним позовом.

Наразі ОСОБА_9 навчається на першому курсі ПВНЗ «Університету сучасних знань» за спеціальністю «Філологія» на денній формі навчання, що підтверджується довідкою навчального закладу № 11 від 04 квітня 2017 року. Навчання платне. Виплата стипендії на період навчання не передбачається. Термін навчання - з 01.09.2016 року по 30.06.2020 року (а.с. 10).

Між Приватним вищим навчальним закладом «Університет сучасних знань» та ОСОБА_8 укладено договір від 12.08.2016 року про надання освітніх послуг для ОСОБА_9В,. Відповідно до договору розмір плати за навчання в повному обсязі становить 40 000 грн. 00 коп., вартість освітньої послуги за календарний рік становить 10 000 грн. 00 коп. Розмір плати підлягає щорічній індексації (а.с. 15 18).

Відповідно до ст. ст. 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

За змістом ст. 199 СК України обов'язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладено на обох батьків.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином однією із обов'язкових умов надання батьками утримання повнолітнім дочці чи сину є можливість надання ними дітям матеріальної допомоги.

Згідно з вимогами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, якщо: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Судом також встановлено, що ОСОБА_8 не перебуває на обліку як безробітна, що підтверджується довідкою від 12.05.2017 року, виданої Городищенським районним центром зайнятості (а.с. 14). Також враховано, що матері дитини встановлено 3 групу інвалідності (а.с. 19), на даний час вона не працює, єдиним джерелом доходу є пенсія по інвалідності.

Разом з тим, відповідно до довідки про доходи від 07.07.2017 року №12, відповідач займає посаду керівника відділу дистрибуції з 01.07.2017 року згідно наказу №30 від 29.06.2017 року та його щомісячна заробітна плата становить 3 230 грн. 00 коп. (а.с. 50).

Також судом враховано, що відповідач перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 з 17.09.2005 року (а.с. 42 зв., 45 зв.). Від цього шлюбу вони мають малолітню дитину ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 44, 51).

Таким чином, на підставі приведених вище доводів, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про те, що відповідач ОСОБА_6 в змозі надавати допомогу дочці ОСОБА_10 на період її навчання.

Разом з тим, враховуючи розмір доходів ОСОБА_6, а також те, що відповідач має іншу сімю, на його утриманні знаходиться малолітня дитина, колегія суддів вважає справедливим та доцільним зменшити розмір стягнутих судом аліментів на період навчання повнолітньої дочки з 1 000 грн. до 700 грн. на місяць.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_7, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про недоведеність позивачкою факту ухилення від утримання дочки ОСОБА_12.

Згідно з вимогами частин 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ОСОБА_8 у позові просила суд стягнути аліменти для навчання дитини на свою користь, що не суперечить ч. 3 ст. 199 СК України. Тому колегія суддів, вважає за необхідне усунути цей недолік і одночасно зі зменшенням розміру стягненої суми, викласти абзац перший резолютивної частини рішення в новій редакції і задовольнити позов у межах позовних вимог.

Отже у звязку з неповним зясуванням судом обставин, що мають значення для справи, рішення суду підлягає зміні в частини суми аліментів, що підлягають стягненню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, у разі часткового задоволення позову, судові витрати присуджуються відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, відповідачу слід компенсувати половину понесених судових витрат за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_14 та ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 жовтня 2017 року змінити, виклавши абзац перший резолютивної частини рішення в такій редакції: «Стягнути з ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженнця м. Городище, Черкаської області на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання дочки ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_5 на період її навчання в розмірі 700 (сімсот) грн. щомісячно, починаючи з 01 червня 2017 року до закінчення нею навчання, тобто до 30 червня 2020 року, але не більше як до досягнення нею 23-річного віку».

В решті рішення залишити без змін.

Компенсувати ОСОБА_14 судовий збір у сумі 704 грн. за рахунок держави.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :