Номер провадження: 22-ц/785/6425/17
Номер справи місцевого суду: 2-940/10
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 30 травня 2017 року по цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райфайзен банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції Відкритого акціонерного товариства «Райфайзен банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулося до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом ВАТ «Райфайзен банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райфайзен банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2010 року задоволені позовні вимоги ВАТ «Райфайзен банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райфайзен банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/83457/85/86608 від 05.12.2007 року.

27 лютого 2017 року між ПАТ «Райфайзен банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» укладено договір відступлення права вимоги №114/7-4373, відповідно якого право вимоги за кредитним договором №014/83457/85/86608 від 05.12.2007 року, перейшло до ПАТ «Вектор Банк».

27 лютого 2017 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги №27.02.17-ДГ, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 014/83457/85/86608 від 05.12.2007 року, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30 травня 2017 року в задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі за позовом ВАТ «Райфайзен банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райфайзен банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою задовольнити заяву про заміну стягувача, посилаючись на те, що судом неповно та неправильно встановлені обставини, які мають значення для справи, неправильно досліджені та оцінені докази, а також, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

В судове засідання сторони не зявилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Згідно із ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Зі змістом ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.

У відповідності до ст. 305 ч. 2 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», суд першої інстанції виходив з того, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» не надано жодних доказів про наявність на даний час відкритого виконавчого провадження за виконавчим листом та не надано суду доказів здійснення оплати за цим договором, тобто відсутні докази переходу до заявника права вимоги.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2010 року задоволені позовні вимоги ВАТ «Райфайзен банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції ВАТ «Райфайзен банк Аваль» до Бедан В.Б. про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/83457/85/86608 від 05.12.2007 року.

27 лютого 2017 року між ПАТ «Райфайзен банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» укладено договір відступлення права вимоги № 114/7-4374, відповідно якого право вимоги за кредитним договором № 014/83457/85/86608 від 05.12.2007 року, перейшло до ПАТ «Вектор Банк».

В той саме день між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги № 27.02.17-ДГ, відповідно якого право вимоги за кредитним договором № 014/83457/85/86608 від 05.12.2007 року, перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Звертаючись до суду зі заявою про заміну сторони виконавчого провадження, ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» посилалось на те, що у зв'язку із заміною кредитора у зобов'язанні, слід замінити стягувача у виконавчому провадженні з ПАТ «Райфайзен банк Аваль» на ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Відповідно до положень ч.1 ст. 378 ЦПК України, ч.5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Діючим ЦПК України визначаються підстави процесуального правонаступництва, якими, у відповідності до ч.1 ст. 37 ЦПК України, є смерть фізичної особи, припинення юридичної особи, заміна кредитора чи боржника у зобовязанні, а також інші випадки заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, й передбачається, що правонаступництво має місце на будь-якій стадії цивільного процесу, у тому числі й на стадії виконання рішення суду.

Отже, у відповідності до ст.ст. 512, 514 ЦК України внаслідок відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором відбулася заміна кредитора.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження та припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Такого ж висновку дійшов й Верховний Суд України в постанові від 20 листопада 2013 року по справі №6-122цс13, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні правової норми до спірних правовідносин.

Таким чином, у правовідносинах відбулося матеріальне правонаступництво, яке й зумовило виникнення процесуального правонаступництва на стадії виконання рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 лютого 2010 року.

Однак, розглядаючи заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони її правонаступником, суд першої інстанції, вказаних обставин справи та вимог діючого законодавства не врахував та належним чином не оцінив докази, які були надані заявником ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» на підтвердження свої вимог, дійшовши помилкового висновку про відмову у задоволенні поданої ним заяви.

Згідно зі ст.. 378 ч. 2 ЦПК України, суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Відповідно до ст. 76 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручили повертається до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, суд розглянув заяву про заміну виконавчого провадження без належного сповіщення ОСОБА_2 чим порушив порядок, встановлений для вирішення даного питання, тобто суд першої інстанції порушив принцип змагальності сторін, згідно якому сторони та інші особи, які беруть участь у справі, користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, як це передбачено ч. 2 ст. 10 ЦПК України.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про порушення судом норм процесуального права, які привели до порушення порядку вирішення питання про відмову у видачі дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для предявлення виконавчих документів, що відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції.

За змістом пункту 2 частини першої статті 324 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обовязки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13 18, 20, 24 29, 31 33 частини першої статті 293 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Отже, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України по справі 6-116 цс16 за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування норм матеріального права.

Частиною 1 статті 360-7 ЦПК України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

У відповідності до ст. 324 ЦПК України дана ухвала апеляційного суду Одеської області не перешкоджає подальшому руху справи і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

У відповідності до ч. 3 п. 37 Постанови Пленуму ВССУ за № 10 від 17 жовтня 2014 року, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, передбачену в частині першій статті 293 ЦПК, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 88 ЦПК.

Тому, колегія суддів, звертає увагу суду першої інстанції, що при розгляді даної заяви необхідно вирішити питання стосовно судового збору у розмірі 1600 гривень, сплаченого ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» при подання апеляційної скарги на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 30 травня 2017 року.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, п.2 ч.1 ст. 312, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» - задовольнити частково.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 30 травня 2017 року скасувати з передачею питання на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий______________________________________О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________Ю.І. Кравець