Головуючий суду 1 інстанції - ОСОБА_1
Доповідач - Луганська В.М.
Справа № 409/742/17
Провадження № 22ц/782/792/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого судді Луганської В.М.

суддів - Коротенко Є.В. Коновалової В.А.

за участю секретаря: Подрябінкіна Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 02 серпня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Білокуракинської селищної ради про визнання права власності,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з зазначеними вимогами в обґрунтування яких зазначила, що 20 квітня 2016 року помер ОСОБА_3, про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану Білокуракинського районного управління юстиції у Луганській області було зроблено актовий запис за № 94 та видано свідоцтво про смерть серії І-ЕД № 483164. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з: житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: вулиця Перемоги 2, с. Нещеретове, Білокуракинський район, Луганська область, земельної ділянки під ним для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0961 га., земельної ділянки площею 0,6421 га (0.25 га для обслуговування житлового будинку, 03921 га - для ведення приватного підсобного господарства), що знаходиться за адресою: вул. Лугова 8, с. Нещеретове, Білокуракинський район, Луганська область.

Позивач зазначила, що померлий ОСОБА_3 є її дядьком та заповідав все своє майно їй, що підтверджує заповіт. Позивач зазначала, що спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 вона прийняла у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом до органу нотаріату - приватного нотаріуса Білокуракинського районного округу. 14 лютого 2017 року з наявними документами представник ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Білокуракинської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадкового майна за заповітом, яке залишилось після смерті ОСОБА_3, але у видачі свідоцтва було відмовлено через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач просив суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на майно: житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Перемоги 2, с. Нещеретове, Білокуракинський район, Луганська область та земельну ділянку під ним для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд, загальною площею 0,0961 га, право власності на яку на підставі Державного акту серії ІУ-ЛГ №035086, що належало померлому 20 квітня 2016 року ОСОБА_3, земельну ділянку площею 0,6421 га (0.25 га для обслуговування житлового будинку, 03921 га - для ведення приватного підсобного господарства), що знаходиться за адресою: вул. Лугова 8, с. Нещеретове, Білокуракинський район, Луганська область, право власності на яку, на підставі Державного акту серії ЛГ № НОМЕР_1, що належало померлому 20 квітня 2016 року ОСОБА_3

Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 02 серпня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково. Суд визнав за позивачем право власності в порядку спадкування за заповітом на майно: земельну ділянку площею 0,0961 га для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: вул. Перемоги, 2, с. Нещеретове, Білокуракинський район, Луганська область, право власності на яку, на підставі Державного акту серії ІУ-ЛГ №035086, виданого на підставі рішення Нещеретівської сільської ради №93 від 26 жовтня 2000 року зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 781, належало померлому 20 квітня 2016 року ОСОБА_3; земельну ділянку площею 0,6421 га (0.25 га для обслуговування житлового будинку, 03921 га - для ведення приватного підсобного господарства), що знаходиться за адресою: вул. Лугова 8, с. Нещеретове, Білокуракинський район, Луганська область ,право власності на яку, на підставі Державного акту серії ЛГ № НОМЕР_1 та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 165, належало померлому 20 квітня 2016 року ОСОБА_3

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в частині визнання за нею права власності на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою : вул. Перемоги, 2 с. Нещеретове Білокуракинського району, Луганської області, відмовлено за необґрунтованістю.

Не погодившись з рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 02 серпня 2017 року ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт посилалася на неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме, на те, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок із господарчими будівлями та спорудами неправильно виклав висновки про те, що відомості із погосподарської книги про голову домогосподарства не є підтвердженням належності майна особі на праві приватної власності, а також не надав належної правової оцінки цій обставині. Просить суд апеляційної інстанції рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 02 серпня 2017 року в частині відмови у задоволенні заявлених вимог про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок із господарськими будівлями і в цій частині ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги позивача.

В судове засідання ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 не зявилися, про місце та час судового засідання повідомлені у визначеному законом порядку, представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача.

В судове засідання представник Білокуракинської селищної ради не зявився, про місце та час судового засідання був повідомлений у визначеному законом порядку.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно розяснень, які містяться в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

Згідно апеляційної скарги позивачем рішення суду оскаржується лише в частині відмови в задоволенні вимог про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок із господарськими будівлями, а тому апеляційний суд відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду лише в цій частині.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного зясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, судом під час розгляду цієї справи дані вимоги закону в повній мірі виконані не були.

Відмовляючи у задоволенні заявлених вимог позивачу в частині визнання права власності на житловий будинок із господарськими спорудами, суд першої інстанції виходив з того, що правовстановлюючі документи на будинок на оформлювалися, відомості, які містяться в погосподарській книзі не є належним доказом належності майна особі.

Колегія суддів судової палати вважає, що такий висновок суду не відповідає вимогам закону, виходячи з наступного.

При вирішенні спорів даної категорії судам слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності на житлові будинки у самих спадкоємців на момент закінчення будівництва будинку.

З матеріалів справи вбачається, що спірний жилий будинок з господарськими будівлями був побудований у 1977 році, господарські будівлі у 1977-1980 роках (а.с. 11).

Відповідно до положень чинного на той час ЦК України 1963 року, Вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року за 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, у тому числі і виписки із погосподарських книг.

З наданої довідки виконавчого комітету Білокуракинської селищної ради від 28.07.2017 року №112 вбачається, що за обліком по погосподарській книзі (запис №01-0009) головою домогосподарства за адресою: вул. Перемоги, 2, село Нещеретове, Білокуракинського району Луганскої області є ОСОБА_3, який помер 20.04.2016 року.

Належність спірного будинку на праві власності спадкодавцю підтверджується також копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.12), з якої вбачається, що земельна ділянка, на якій розташований спірний будинок, належить ОСОБА_3, земельна ділянка надавалася для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 у шестимісячний строк після смерті ОСОБА_3 звернулася до приватного нотаріуса Білокуракинського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_5 з заявою про прийняття спадщини. Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій (а.с.5) ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що належить ОСОБА_3 у звязку з відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку про те, що наданими по справі доказами підтверджується факт належності спадкового будинку на праві власності спадкодавцю, у звязку з чим заявлені вимоги ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на будинок із господарчими будівлями та спорудами у порядку спадкування підлягає до задоволенню. У звязку з чим, відповідно до вимог ст.309 ЦПК України, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення заявлених вимог позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.209,303, 304, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 02 серпня 2017 року в оскаржуваній частині змінити, скасувавши в частині відмови у задоволенні заявлених вимог ОСОБА_2 у визнанні за нею права власності на житловий будинок із господарчими будівлями та спорудами і в цій частині ухвалити нове рішення.

Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок із господарчими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: вул. Перемоги, 2, с. Нещеретове , Білокуракинського району Луганської області, який належав ОСОБА_3, померлому 20.04.2016 року.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Cудд