Справа № 467/583/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2017 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Явіци І.В.

за участю секретаря судового засідання Похитун М.В.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соколов Олександр Євгенович, Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», ОСОБА_5 про скасування запису про іпотеку та скасування заборони на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ :

В червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 26 жовтня 2006 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір іпотеки, за яким ОСОБА_3 передала в іпотеку нерухоме майно - операторську-диспетчерську, яка знаходиться по вул. Грушевського, 2 в смт. Костянтинівка, Арбузинського району Миколаївської області.

Цього ж дня до Державного реєстру іпотек та до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна були внесені записи про іпотеку та про обтяження.

Однак 09 листопада 2012 року він придбав вищевказане нерухоме майно, що підтверджується протоколом проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки, а 04 грудня 2012 року зареєстрував своє право власності на даний нежитловий об'єкт.

В липні 2017 року він дізнався, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було прийняте рішення про перенесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записів про іпотеку та про обтяження на підставі договору іпотеки від 26 жовтня 2017 року, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «Дельта Банк», до якого він не має жодного відношення.

Таким чином, як вважає позивач, після реалізації предмету іпотеки та набуття ним права власності на спірне нерухоме майно, договір іпотеки від 26 жовтня 2006 року є припиненим, відомості про що підлягали державній реєстрації, однак цього зроблено не було, що порушує його права, як власника нерухомого майна, оскільки існування записів про іпотеку та про обтяження перешкоджає йому розпоряджатися своїм майном, зокрема, продати його.

Просить суд скасувати з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис від 26 жовтня 2006 року № 15272898 (спеціальний розділ) про іпотеку (реєстраційний номер іпотеки 3954076 від 26.10.2006 року) та скасувати з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про обтяження - заборону на нерухоме майно від 26.10.2006 року за № 3953961, стягнувши з відповідачів на його користь судові витрати.

Письмовою заявою 24 жовтня 2017 року представник позивача уточнила позовні вимоги та просила суд усунути перешкоди у здійсненні права власності на майно шляхом скасування з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису від 26.10.2006 року за № 15272898 (спеціальний розділ) про іпотеку (реєстраційний номер іпотеки 3954076 від 26.10.2006 року) та усунути перешкоди у здійсненні права власності на майно шляхом скасування з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про обтяження, а саме: заборони на нерухоме майно від 26.10.2006 року за № 3953961.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та пояснила суду, що на сьогоднішній день іпотека є припиненою в силу ст. 17 Закону України «Про іпотеку», однак ПАТ «Дельта Банк» не здійснило державної реєстрації припинення іпотеки, що порушує права позивача, як власника, розпоряджатись своїм майном, яке було придбане ним з прилюдних торгів. При цьому на неодноразові звернення до банку, останній не реагує, будь-яких відповідей не надає. Приватний нотаріус Соколов О.Є. в усній формі відмовив в скасуванні запису про іпотеку та про обтяження, пояснивши, що для вчинення такої реєстраційної дії йому треба або судове рішення, або ж заява банку.

Крім того, представник позивача пояснила суду, що позивач звертався до банку з приводу скасування записів ще 2012 році, однак тоді йому також було відмовлено.

Відповідач ПАТ «Дельта Банк» про час та місце розгляду справи повідомлений належно, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, свого представника в судове засідання не направив, подав до суду письмові заперечення на позов та заяву про застосування строків позовної давності, з яких слідує, що 26 жовтня 2006 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, в забезпечення якого в це же день було укладено договір іпотеки № 1547, предметом якого є нерухоме майно - операторська-диспетчерська, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, Арбузинський район, смт. Костянтинівка, вул. Грушевського, 2.

При цьому, 26 жовтня 2006 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_5 було укладено також і договір поруки, але рішенням Южноукраїнського міського суду від 12 січня 2009 року з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» в солідарному порядку було стягнуто заборгованість в сумі 193 817,11 грн.

В січні 2012 року ОСОБА_5 з метою повернення стягнутих з нього коштів, звернувся суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, який рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 28 березня 2012 року було задоволено, звернуто стягнення на предмет іпотеки - операторську-диспетчерську за адресою: Миколаївська область, Арбузинський район, смт. Костянтинівка, вул. Грушевського, 2.

В ході виконання вказаного рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області нерухоме майно - операторська-диспетчерська була реалізована, а переможцем торгів став позивач ОСОБА_2, який 20 листопада 2012 року звертався до ПАТ «Кредитпромбанк» із заявою про зняття арешту, а в 2013 році - із заявою про зняття обтяження нерухомого майна.

22 березня 2013 року ПАТ «Кредитпромбанк» надав позивачу роз'яснення щодо зняття обтяження, однак позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав лише в 2017 року, в той час як таке право в нього виникло ще у 2013 році.

Таким чином, як стверджує представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» з моменту оформлення права власності на операторську-диспетчерську, яке відбулося в грудні 2012 року, до моменту звернення позивача до суду з даним позовом минуло п'ять років, а тому строк позовної давності пропущено. При цьому позивач строк звернення до суду поновити не просив, доказів поважності причин пропуску цього строку не надав.

Окрім того, відповідач ПАТ «Дельта Банк» вважає безпідставним посилання позивача на правовий висновок ВСУ від 15 травня 2017 року у справі № 6-768цс17, обґрунтовуючи це тим, що суд під час розгляду даної справи не встановив факт виконання основного зобов'язання, що є однією з підстав припинення іпотеки.

При цьому, як стверджує відповідач, існує законодавчо визначений порядок припинення обтяження іпотечного майна.

Таким чином, відповідач ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на норми національного законодавства, що регулюють застосування судом строків позовної даності, підстави припинення іпотеки та її державну реєстрацію, а також на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування строків позовної даності, просить в задоволенні позову відмовити, а справу розглядати за відсутності його представника.

Відповідач ОСОБА_3 була присутня в судовому засіданні 18 серпня 2017 року та цього ж числа подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Третя особа - ПАТ «Кредитпромбанк» про час та місце судового розгляду повідомлявся належно, що слідує із повідомлень про вручення поштового відправлення, однак в судове засідання свого представника не направив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, будь-яких клопотань перед судом не заявляв.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соколов О.Є. та третя особа ОСОБА_5 про час та місце розгляду справи повідомлялись належно неодноразово, про що в справі маються належні докази, в судові засідання не з'являлись, будь-яких заяв чи клопотань до суду не направляли.

За таких обставин, суд, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, забезпечивши необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи, з'ясувавши позиції сторін та їх представників, дослідивши обставини справи в межах заявлених позовних вимог, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням з точки зору належності та допустимості, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв'язку, керуючись законом, зробив наступні висновки.

В судовому засіданні встановлено, що 26 жовтня 2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк», як іпотекодержателем, та ОСОБА_3, як іпотекодавцем, в забезпечення виконання кредитного договору № 03/1/390/06-G від 26 жовтня 2006 року укладено іпотечний договір, предметом іпотеки за яким є операторська-диспетчерська, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 92,2.кв.м.

Вказаний договір посвідчено 26 жовтня 2006 року приватним нотаріусом Арбузинського районного нотаріального округу Грицаєнко Л.М. та накладено заборону відчуження зазначеної в договорі нерухомості - операторської-диспетчерської, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 до припинення дії іпотечного договору (зареєстровано в реєстрі заборон за № 1542).

26 жовтня 2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 03/1/390/06-G, за яким останній, як поручитель, зобов'язався солідарно відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором № 03/1/390/06-G від 26.10.2006 року, укладеним між Банком та позичальником.

Відповідач ПАТ «Дельта Банк» стверджує, що рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 12 січня 2009 року позов ВАТ «Кредитпромбанк» задоволено повністю, а з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 в солідарному порядку стягнуто заборгованість за кредитним договором № 03/1/390/06-G від 26 жовтня 2006 року на користь банку, про що надав суду копію рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області, яке не може вважатися належним доказом в розумінні ч.1 ст. 58 ЦПК України, оскільки відповідач надав текст рішення не в повному обсязі, що позбавляє суд можливості встановити розмір стягнутої заборгованості.

Однак заочним рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 28 березня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки суд ухвалив звернути стягнення на предмет іпотеки - нежитлову будівлю, яка розташована в АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5 шляхом проведення прилюдних торгів відповідно до процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно протоколу № 11/289/12/і-289 проведення прилюдних торгів, який затверджено директором Миколаївської філії ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» 09 листопада 2012 року, переможцем прилюдних торгів є ОСОБА_2, позивач по справі.

На підтвердження своїх вимог, позивач надав до суду копію акта про реалізацію предмета іпотеки від 23.11.2012 року та копію постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 29.11.2012 року, які в силу ч.1 ст. 58 ЦПК України не можуть вважатись належними доказами, оскільки не містять підпису державного виконавця та підпису начальника ВДВС Арбузинського РУЮ, яким затверджено акт та постанова.

Як пояснила в судовому засіданні представник позивача, виконавче провадження, в межах якого здійснювалась реалізація операторської-диспетчерської знищено у зв'язку із закінченням строків зберігання, а тому дані документи позивач отримав шляхом витягу з наявної у виконавчій служби електронної бази. При цьому вони є завіреними печаткою виконавчої служби.

Однак суд відхиляє дані доводи, оскільки довідки про знищення виконавчого провадження, назви електронної бази, з якої виготовлено копії даних документів, та доказів, що підтверджують їх відповідність оригіналам представник позивача суду не надала.

Між тим, право власності позивача на нерухоме майно, яке було предметом іпотеки за договором № 03/1/390/06-G від 26 жовтня 2006 року, підтверджується свідоцтвом посвідченим приватним нотаріусом Арбузинського районного нотаріального округу Миколаївської області Грицаєнко Л.М. 28 листопада 2012 року та зареєстрованим в реєстрі за № 1866 і Витягом про державну реєстрацію прав від 04 грудня 2012 року.

Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За положеннями ч.1 та 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

В позовній заяві позивач посилається на те, що позбавлений можливості розпорядитися своєї власністю - нерухомими майном, яке була предметом іпотеки, зокрема, продати його, оскільки в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна наявні записи про іпотеку та про заборону на нерухоме майно відповідно.

На підтвердження наявності вказаних записів позивач надав інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна з якої слідує, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно наявний запис про іпотеку № 15272898 (спеціальний розділ), реєстраційний номер іпотеки: 3954076, 26.10.2006 року.

Однак, будь-яких доказів щодо існування в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису про обтяження, а саме: заборони на нерухоме майно від 26 жовтня 2006 року за № 3953961 позивач суду не надав, а тому ця вимога задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання щодо порушеного права позивача у зв'язку з наявністю в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про іпотеку № 15272898 (спеціальний розділ), реєстраційний номер іпотеки: 3954076, 26.10.2006 року, суд прийшов до такого.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону.

Вважаючи іпотеку припиненою з підстав, що містить зазначена норма права, позивач, як пояснила в судовому засіданні його представник, звернувся до ПАТ «Дельта Банк» із заявою про скасування записів про обтяження, однак відповіді не отримав.

При цьому, позивач звертався і до приватного нотаріуса Соколова О.Є. з аналогічною заявою, однак, як слідує із пояснень представника позивача, останній в усній формі відмовив в скасуванні записів про іпотеку та про обтяження нерухомого майна через відсутність відповідної заяви банку або ж судового рішення.

При цьому в матеріалах справи наявні заяви позивача до зазначених осіб, однак вони не містять ні дати звернення, ні підпису позивача, ні будь-якої відмітки про отримання цих заяв відповідачем та третьою особою.

В судовому засіданні представник позивача надала суду для огляду рекомендовані повідомлення про вручення банку відправлення, однак з яких достовірно не вбачається відправлення саме заяв про скасування записів про обтяження.

За такого суд не може вважати, що дані докази достовірно підтверджують належне звернення позивача до відповідача та третьої особи із вказаними заявами.

Як вбачається з письмових пояснень відповідача ПАТ «Дельта Банк» 23 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір факторингу, за яким до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги за кредитним договором та договором поруки, що був укладений між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_5

Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» було придбано права вимоги за кредитним договором № 03/1/390/06-G від 26 жовтня 2006 року, укладеному між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_3 та укладеним із ОСОБА_3 в забезпечення виконання вказаного кредитного договору договором іпотеки від 26 жовтня 2006 року.

Відповідач ПАТ «Дельта Банк» вказує, що реалізація предмета іпотеки з прилюдних торгів відбулась в період знаходження кредитного активу в ПАТ «Кредитпромбанк», а тому йому не було відомо про виконання судового рішення від 12 січня 2009 року та реалізацію предмета іпотеки.

Будь-яких доказів на підтвердження вказаних обставин відповідач ПАТ «Дельта Банк» суду не надав, однак позивач належними доказами їх також не спростував.

В судовому засіданні, із письмових пояснень відповідача ПАТ «Дельта Банк», які підтверджені поясненнями представника позивача, а також копіями відповідей ПАТ «Кредитпромбанк» встановлено, що в 2012 та 2013 роках позивач звертався до ПАТ «Кредитпромбанк» із заявами про зняття обтяження нерухомого майна, на що банк повідомив позивача про необхідність надання протоколу проведення прилюдних торгів від 09.11.2012 року і звернення до державного виконавця та нотаріуса, який наклав заборону (а.с. 57, 58).

Будь-яких доказів щодо виконання позивачем вказаних вимог ПАТ «Кредитпромбанк», як то надання банку документів, що підтверджують реалізацію іпотечного майна, звернення до державного виконавця чи нотаріуса, ні позивач, ні його представник до суду не надали.

Більш того, представник позивача підтвердила вказані звернення позивача до банку після проведення прилюдних торгів, однак відомостей щодо результатів такого звернення не навела, доказами не підтвердила.

В судовому засіданні представник позивача пояснила суду, що ПАТ Дельта Банк» не провів державну реєстрацію припинення іпотеки, натомість приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Соколовим О.Є. було прийнято рішення про перенесення записів про іпотеку та обтяження нерухомого майна, які вносила приватний нотаріус Арбузинського районного нотаріального округу Миколаївської області.

Підстав, з яких було перенесено запис, представник позивача назвати суду не могла.

Як було зазначено судом вище, іпотека припиняється, зокрема, у разі реалізації її предмета у порядку, встановленому законом «Про іпотеку», а відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації (ч.3 ст. 17 Закону України «Про іпотеку»).

Так, на час звернення позивача у 2012 році до ПАТ «Кредитпромбанк» діяв Тимчасовий порядок державної реєстрації іпотек, затверджений постановою КМУ «Про затвердження Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек» № 410 від 31 березня 2004 року, згідно пункту 25 якого після виконання зобов'язання, забезпеченого іпотекою, іпотекодержатель зобов'язаний протягом десяти днів надіслати реєстратору письмове повідомлення про виключення запису з Реєстру з обов'язковим зазначенням порядкового номера запису.

Таким чином, обов'язок банку направити повідомлення про припинення іпотеки виникав у разі виконання зобов'язання, забезпеченого іпотекою.

Крім того, згідно абз. другого пункту 63 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» № 703 від 22 червня 2011 року для проведення державної реєстрації припинення обтяження нерухомого майна іпотекою у разі придбання (передачі) за результатами прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки, державний виконавець подає органові державної реєстрації прав примірник акта про реалізацію предмета іпотеки.

Тож у разі припинення іпотеки у зв'язку з реалізацією її предмета з прилюдних торгів, вчинити дії, що пов'язані з державною реєстрацією припинення іпотеки має державний виконавець.

Матеріалами справи не підтверджено звернення позивача до ПАТ «Кредитпромбанк» про скасування записів про іпотеку у встановленому законом порядку, зокрема, згідно вимог абз.1 п. 63 КМУ «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» № 703 від 22 червня 2011 року.

Що стосується звернення позивача до ПАТ «Дельта Банк» із заявою про скасування записів про обтяження, яке передувало подачі цього позову, то суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, розміщене на території України, та обтяжень таких прав регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових право на нерухоме майно та їх обтяжень», постановою Кабінету Міністрів України «Про державну реєстрацію речових право на нерухоме майно та їх обтяжень» від 25 грудня 2015 року № 1127.

До повноважень суб'єктів державної реєстрації прав належать: 1) забезпечення: проведення державної реєстрації прав; ведення Державного реєстру прав; взяття на облік безхазяйного нерухомого майна; формування та зберігання реєстраційних справ (ч.1 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень»).

Згідно ч.1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» державними реєстраторами є:

1) громадянин України, який має вищу освіту за спеціальністю правознавство, відповідає кваліфікаційним вимогам, встановленим Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб'єктом державної реєстрації прав;

2) нотаріус;

3) державний виконавець, приватний виконавець - у разі державної реєстрації обтяжень, накладених під час примусового виконання рішень відповідно до закону, а також у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв'язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію речових право на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять Міністерство юстиції України та його територіальні органи; суб'єкти державної реєстрації прав (виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації ); акредитовані суб'єкти; державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори).

Отже, скасування записів про припинення обтяження нерухомого майна та про іпотеку згідно закону належить до повноважень державного реєстратора, зокрема, у разі державної реєстрації припинення іпотеки у зв'язку з придбанням (передачею) за результатом прилюдних торгів (аукціонів) нерухомого майна, що є предметом іпотеки - до повноважень державного виконавця.

Тож суд, з урахуванням вищенаведеного, не може перебирати на себе дискреційні повноваження вказаних вище суб'єктів та здійснити захист прав позивача у спосіб, що ним запропонований.

З урахуванням встановлених обставин справи, положень вищевикладених правових норм, а також того, що позивачем не доведено належним чином здійснення всіх можливих заходів щодо скасування записів про обтяження належного йому нерухомого майна у порядку, встановленому законом, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.

При цьому суд не вважає за можливе застосовувати строк позовної давності, про що було заявлено відповідачем - ПАТ «Дельта Банк», оскільки у даному, конкретному випадку, позивачем належно не доведено наявність його суб'єктивного права.

Приймаючи таке рішення, суд керувався приписамич.1 ст. 3 ЦПК України, відповідно до яких кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однак належних та допустимих доказів порушення прав позивача з боку вказаних відповідачів, згідно з вимогами ст. 60 ЦПК України, суду надано не було.

Таким чином, позов ОСОБА_2 саме у такий спосіб захисту його прав, який ним запропонований у позовній заяві, не підлягає задоволенню.

За такого, сплачений ним судовий збір за подання позову не підлягає стягненню з відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 8, 10,11, 57 -60, 212 - 215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», ОСОБА_3, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Соколов Олександр Євгенович, Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», ОСОБА_5 про скасування запису про іпотеку та скасування заборони на нерухоме майно - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.В. Явіца