Справа № 240/974/17 рік
Номер провадження № 6/240/23/17 рік
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2017 року Олександрівський районний суд Донецької області

у складі : головуючого судді - Щербак Ю.В.,

за участі секретаря Осадчої Л.В.

заступника начальника Олександрівського РВ ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Олександрівка цивільну справу за поданням заступника начальника Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника Олександрівського РВ ДВС звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника- Кирпичова ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України у зв'язку з ухиленням від виконання зобов'язання, покладеного на нього відповідно до рішення суду про стягнення суми боргу в розмірі 4 603 917,88 грн.

В поданні зазначено, що в Олександрівському РВ ГУЮ у Донецькій області знаходиться виконавче провадження № 53713890 з примусового виконання виконавчого листа № 234/8288/16ц від 23 листопада 2016 року, виданого Краматорським міським судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 4 603 917,88 грн.

22 серпня 2017 року ОСОБА_3 ознайомлено з постановою про відкриття виконавчого провадження ,боржник того ж дня надав письмові пояснення та заповнив декларацію про доходи.

Під час виконання встановлено,що належне боржнику майно знаходиться на непідконтрольній Україні території. Боржник працює в ТОВ «Пілон», куди було направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника у розмірі 20% щомісяця. Але кошти відраховані із заробітної плати боржника стягувачу не надходили, про що свідчать рахунки останнього.

За даними державної прикордонної служби боржник неодноразово перетинав державний кордон України та за інформацією,наданою Державною міграційною службою України, має паспорт для виїзду за кордон.

Свої вимоги заступник начальника відділу ДВС обґрунтовує тим, що від стягувача надійшла заява про вжиття додаткових заходів щодо примусового виконання рішення суду у встановленні тимчасового обмеження виїзду ОСОБА_3 за кордон.

В судовому засіданні заступник начальника Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби заявлене подання підтримала та суду повідомила, що боржник ОСОБА_3 зявляється за викликами до ДВС. Він ознайомлений з постановою про прийняття виконавчого провадження, заповнив декларацію про доходи та дав пояснення про належне йому майно.Щодо невиконання судового рішення, боржник посилається на відсутність у нього грошей. Під час виконання було встановлено, що нерухоме майно боржника та автомобілі залишилися на окуповані території Донецької області. Боржник працює в ТОВ «Пілон», куди направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату в розмірі 20% щомісячно, але відрахування стягувачеві ще не надходили. Боржник має паспорт для виїзду за кордон та неодноразово перетинав державний кордон. Представник ДВС просить обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта до погашення заборгованості за виконавчим листом.

Суд, розглянувши подання та вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 07 листопада 2016 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто суми боргу за договорами позики:від 25 квітня 2014 року в сумі 1611242,53 грн., та від 08.11.2014 року 2992675,35 грн.,а також витрати по оплаті судового збору 3111,53 грн.

Рішення набрало чинності 18 листопада 2016 року та піддано примусовому виконанню.

Постановою державного виконавця Краматорського міського відділу ДВС від 05 квітня 2017 року було відкрите виконавче провадження за № 53713890 з виконання виконавчого листа № 234/8288/16 -ц від 23 листопада 2016 року.

22 червня 2017 року ухвалою Краматорського міського суду Донецької області відмовлено в задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон боржника ОСОБА_5М. з посиланням , зокрема, на ненадання доказів , які свідчили б про ухилення боржника від виконання зобовязань.

Постановою заступника начальника Олександрівського районного відділу ДВС від 27 липня 2017 року прийнято для подальшого виконання виконавче провадження за виконавчим листом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суми боргу.

На виклики державного виконавця боржник з`явився вчасно, заповнив декларацію про доходи та наявне майно.

Стягувач ОСОБА_4 12 жовтня 2017 року звернувся до Олександрівського РВ ДВС із заявою про застосування тимчасового обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

За поясненнями представника відділу ДВС фактів приховування майна не встановлено. Воно знаходиться на тимчасово окупованій території, тому не може бути реалізоване. Пенсію боржник не отримує. Є дані про наявні трудові відносини ОСОБА_3 з ТОВ «Пілон».

1 вересня 2017 року заступник начальника Олександрівського РВ ДВС постановив звернути стягнення з доходів боржника, яку було направлено на виконання до ТОВ «Пілон» за вих. № 80908090/02Н4.43-57 від 1 вересня 2017 року.

До цього часу надходження на рахунок стягувача не надходили, але відповідно до довідки Державної фіскальної служби України за № НОМЕР_1 від 12 вересня 2017 року, ОСОБА_3 доходів не отримував.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення за поданням державного або приватного виконавця,яким відкрито відповідне виконавче провадження .

За довідкою завідуючої Олександрівського районного сектору ГУ ДМС України в Донецькій області , ОСОБА_3 документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон ЕТ № 943969 від 7 травня 2012 року. За даними Державної прикордонної служби України боржник перетинав кордорн України у березні 2017 року.

Згідно з ч.ч. 2,3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно п. 5, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, в тому числі якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

З аналізу зазначеної норми матеріального закону витікає, що для тимчасового обмеження у праві виїзду громадянина України за кордон необхідна не тільки наявність невиконаних зобов'язань, але і факт ухилення від їх виконання, а також наявність паспорту для виїзду за кордон.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання, а не за наявність факту невиконання зобов'язань, в той час як представником ДВС в судовому засіданні не надано доказів, які свідчили б про ухилення боржника ОСОБА_3 від виконання зобовязання. Підтримуючи подання, представник ДВС посилалася лише на факт наявної заборгованості у боржника.

Так, майно боржника знаходиться на окупованій території, він працює, але за даними фіскальної служби доходів не отримує, відомості про наявність інших джерел доходів відсутні. Представник ДВС зазначає, що боржник зявляється до відділу ДВС за викликами, надав інформацію про доходи, фактів приховування майна не виявлено.

Оскільки, подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування, бо особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання судового рішення, як того вимагають правила ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Так,звертаючись з поданням про тимчасове обмеження права боржника на виїзд за межі України, державний виконавець направив до суду подання, копію виконавчого документу , копії постанов про відкриття виконавчого провадження та про звернення стягнення на заробітну плату ,копію декларації про доходи боржника та заяву стягувача про вчинення заборони. Отже, подання не містить будь-яких доказів ухилення боржника від виконання зобов'язань . ( Зокрема, про ухилення може свідчити невиконання ним своїх обов'язків щодо утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, а саме:ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі, про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; несвоєчасна явка за викликом державного виконавця; неповідомлення державного виконавця про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб).

За таких обставин, подання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 441, 258-260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання заступника начальника Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала суду набирає чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо скаргу не було подано.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Апеляційного суду Донецької області через Олександрівський районний суд Донецької області протягом пятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст ухвали складено 22 грудня 2017 року.

Суддя Ю.В.Щербак