Номер провадження 2/201/2584/2017
У Х В А Л А

21 грудня 2017 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Ходаківського М.П.,

секретаря судового засідання Пісчанської Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справ за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

21 грудня 2017 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача.

Зазначена заява про забезпечення позову підлягає поверненню, оскільки подана з порушенням вимог статті 151 ЦПК України, а саме: заява про забезпечення позову не містить предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову в вигляді накладення арешту на майно відповідача зазначений без обґрунтування його необхідності; не зазначено перелік майна відповідача, на який необхідно накласти арешт; до заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 9. ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог, статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).У рішенні Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження.

Ураховуючи указані приписи процесуального законодавства та зважаючи на наявність наведених судом недоліків заяви про забезпечення позову вона підлягає поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.П. Ходаківський