АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 671/1656/17
Провадження № 22-ц/792/2049/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Грох Л.М., Костенка А.М.,

секретар - Задвірний В.І.,

з участю представника ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області Данилюка Р.Т.,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за заявою Волочиської міської об'єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради, заінтересовані особи: Волочиська районна державна адміністрація, Головне управління Держгеокадастру України в Хмельницькій області, про визнання спадщин відумерлою з апеляційною скаргою Волочиської міської об'єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 8 листопада 2017 року,

в с т а н о в и л а:

В жовтні 2017 року Волочиська міська об'єднана територіальна громада в особі Волочиської міської ради (далі - територіальна громада), звернулася в суд із завою про визнання спадщини відумерлою після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2

На обґрунтування заяви територіальна громада вказувала, що після смерті ОСОБА_2, яка проживала в АДРЕСА_1 розміром 3,24 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебувала у власності КСП «Поділля» с. Тарноруда Волочиського району Хмельницької області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 від 25.04.1997 року.

Спадкоємців майна померлої не виявлено. Тому відповідно до ст. 278 ЦК України спадщина після смерті ОСОБА_2 має бути визнана відумерлою та перейти у власність Волочиської міської об'єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради.

Ухвалою Волочиського районного суду від 18 жовтня 2017 року до участі у справі у якості заінтересованої особи залучено Головне управління Держгеокадастру України в Хмельницькій області.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 8 листопада 2017 року у задоволенні заяви Волочиської міської об'єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради про визнання спадщини відумерлою відмовлено.

В апеляційній скарзі Волочиська міська об'єднана територіальна громада в особі Волочиської міської ради просила скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення заяви.

На підтвердження незаконності рішення суду зазначила про порушення судом норм процесуального права, зокрема пп. 1-5 ч. 1 ст. 214, ст.ст. 212, 278 ЦПК України, неправильне застосування норм матеріального права, зокрема ст. 1277 ЦК України, ст.ст. 534, 533, 555, 560 ЦК УРСР 1963 року.

Суд також не врахував вимоги п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у рішенні безпідставно послався на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-253/0/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», який не є нормативним актом та не взяв до уваги висновки викладені у постанові Верховного Суду України від 22.11.2010 року № 3-27гс10, згідно яких обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність у неї таких документів є самовільним зайняттям земельної ділянки.

В засіданні апеляційного суду представник ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області підтримав доводи апеляційної скарги.

Заслухавши учасника процесу та перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Тарнаруда Волочиського району Хмельницької області померла ОСОБА_2

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із земельної частки (паю) площею 3,24 умовних кадастрових гектарів, що перебувала у колективній власності КСП «Поділля» с. Тарноруда Волочиського району Хмельницької області, що підтверджується сертифікатом серії НОМЕР_1.

ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала по АДРЕСА_2, на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 з нею ніхто не проживав і не був зареєстрований.

20 травня 1991 року ОСОБА_2 склала заповіт на сина ОСОБА_3, який проживає в м. Москва Російська Федерація, однак спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася.

Вказані обставини судом встановлені правильно та підтверджуються наявними в матеріалах справи та дослідженими судом доказами.

Враховуючи, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і спадщина на земельну частку (пай) площею 3,24 га відкрилася в період дії ЦК УРСР 1963 року, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що до правовідносин, що виникли слід застосовувати положення ЦК УРСР.

Оскільки ЦК УРСР 1963 року не передбачав можливість набуття органами місцевого самоврядування права на спадкове майно в порядку визнання спадщин відумерлою, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив Волочиській міській об'єднаній територіальній громаді в особі Волочиської міської ради у задоволенні заяви.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права, зокрема ст.ст. 1277 ЦК України, ст.ст. 555, 560 ЦК УРСР 1963 року, не врахування вимог п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України спростовуються наступними обставинами.

Відповідно до п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Правила статті 1277 Цивільного кодексу України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 ЦК Української РСР 1963 року було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину.

ЦК УРСР не обмежував строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені у цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Суд першої інстанції правильно встановив, що спадщина після смерті ОСОБА_2 11.09.1997 р. відкрилася в період чинності ЦК УРСР, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася.

Таким чином, до правовідносин які виникли не можуть застосовуватися правила ст. 1277 ЦК України і суд правомірно відмовив у задоволенні заяви про визнання спадщини відумерлою.

Не впливають на законність рішення суду доводи апеляційної скарги про безпідставність посилання на лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-253/0/04-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», оскільки викладені у ньому роз'яснення не суперечать п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України і суд першої інстанції правильно вказав у рішенні, що правила абзацу 2 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України слід застосовувати, якщо спадщина відкрилася після 01 липня 2003 року, проте не була прийнята ніким із спадкоємців, що мають право на спадкування відповідно до норм ЦК УРСР.

Необґрунтованим є також твердження в апеляційній скарзі про те, що суд не взяв до уваги висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 22.11.2010 р. № 3-27гс10, згідно яких обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність у неї таких документів є самовільним зайняттям земельної ділянки, так як такі висновки не стосуються правовідносин, що виникли по справі.

Не спростовують висновків суду першої інстанції й інші доводи апеляційної скарги.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Волочиської міської об'єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради відхилити.

Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 8 листопада 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/ Р.С. Гринчук

Судді: /підписи/ Л.М. Грох

А.М. Костенко

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

Головуючий у першій інстанції - Павлова А.С. Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія 39