АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Височанської Н. К., Перепелюк І. Б.

секретар Собчук І.Ю.

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Комунальної медичної установи «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» про визнання дій протиправними, скасування медичного діагнозу про психіатричне захворювання за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 жовтня 2017 року,

встановила:

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Комунальної медичної установи Чернівецька обласна психіатрична лікарня» про визнання дій протиправними, скасування медичного діагнозу про психіатричне захворювання, в подальшому позовні вимоги було уточнено.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 жовтня 2017 року за його клопотанням у справі призначено повторну амбулаторну судово-психіатричну експертизу.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить указану ухвалу скасувати, визнати висновок первинної судово-психіатричної експертизи №296 від 27 червня 2017 року необґрунтованим, призначити у справі повторну амбулаторну судово-психіатричну експертизу яку доручити іншому складу експертів з покладення її оплати на відповідача.

Посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці 02 червня 2017 року за клопотанням позивача у справі була призначена амбулаторна судово-психіатрична експертиза, проведення якої доручено експертам КМУ «Чернівецька обласна психіатрична лікарня».

На вирішення експертизи поставлено відповідні питання.

Висновком експертів № 296 від 27 червня 2017 року було констатовано неможливість надання відповіді на поставлені питання в умовах проведення амбулаторної експертизи та рекомендовано провести стаціонарну судово-психіатричну експертизу.

Призначаючи у справі повторну амбулаторну судово-психіатричну експертизу за клопотанням позивача, суд першої інстанції виходив з норми ч. 2 ст. 150 ЦПК України, відповідно до якої якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. 145 ЦПК України призначення експертизи є обов'язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи є обов'язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити:

1) характер і ступінь ушкодження здоров'я;

2) психічний стан особи;

3) вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати.

Зважаючи, що у справі підлягає встановленню психічний стан особи, суд мав підстави для задоволення повторного клопотання позивача про призначення амбулаторної судово-психіатричної експертизу.

Разом з тим, суд першої інстанції помилково зазначив вид призначеної експертизи як повторної.

Встановлено, що висновок експертів, які проводили експертизу на підставі ухвали суду від 02 червня 2017 року не містить відповіді на жодне із поставлених судом запитань.

Фактично експерти констатували неможливість на їх думку проведення амбулаторної судово-психіатричної експертизи.

Відповідно до п. 6 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом МОЗ України № 397 від 08 жовтня 2001 року (далі - Порядок) експертиза може бути первинна, додаткова і повторна.

Первинною є експертиза, яка призначається у даній справі з даних питань уперше.

Додатковою є експертиза, яка призначається для вирішення окремих питань, які не були поставлені при первинній експертизі, а також у разі неповноти або недостатньої якості первинної експертизи, і проведення її доручається експертам у тому самому або іншому складі.

Повторною є експертиза, яка призначається, якщо висновок первинної експертизи суперечить матеріалам справи, викликає сумніви щодо його правильності і визнаний органами дізнання, слідчим, прокурором, судом необґрунтованим. Призначення повторної експертизи повинно бути мотивоване, а її проведення доручається іншому більш кваліфікованому складу експертів.

Відповідно до п. 18 Порядку експерт, на якого покладено виконання експертизи, зобов'язаний: повідомити у письмовій формі орган, що призначив експертизу, про неможливість проведення експертизи із зазначенням причин (ненадання об'єктів для проведення експертизи, ненадання витребуваних додаткових матеріалів або надання матеріалів, що недостатні для вирішення запитань, або запитання, що ставлять перед ним, виходять за межі його компетенції).

Експерти, які проводять амбулаторну експертизу, у разі неможливості відповісти на всі запитання, поставлені перед ними, обґрунтовують висновок про необхідність проведення стаціонарної експертизи ( п. 23 Порядку).

У надісланому на адресу суду першої інстанції висновку № 296 від 27 червня 2017 року міститься рекомендація про проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

У цьому висновку не дано відповіді на жодне із запитань, які ставилися на вирішення експертизи.

Отже, оскільки у справі відсутній висновок судово-психіатричної експертизи з відповідями на поставлені перед експертами питання, то призначена за повторним клопотанням позивача експертиза є по суті не повторною, а первинною.

Тому, на часткове задоволення вимог апеляційної скарги ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 жовтня 2017 року слід змінити в частині визначення виду експертизи, зазначивши про призначення не повторної, а первинної амбулаторної судово-психіатричної експертизи.

У зв'язку з цим доводи заявника про необхідність визнання висновку експертів № 296 від 27 червня 2017 року необґрунтованим не заслуговують на увагу, оскільки він по суті не є висновком первинної амбулаторної судово-психіатричної експертизи.

Безпідставними є і доводи заявника про необхідність покладення оплати проведення експертизи на відповідача, оскільки саме позивач є ініціатором проведення експертизи.

На підставі наведеного та керуючись п. 3 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 13 жовтня 2017 року змінити в частині визначення виду призначеної експертизи.

Призначити у даній справі первинну амбулаторну судово-психіатричну експертизу.

У решті ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: Н. К. Височанська

І. Б. Перепелюк