Справа № 364/812/17
Провадження № 2/364/299/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2017 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Ткаченко О. В.,

за участю секретаря Бондаренко Л. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в смт. Володарка, справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2, ОСОБА_3,

про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 20 липня 2017 року звернувся до суду з названим позовом, в якому вказав, що 18 листопада 2016 року помер його батько ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 2,7328 га, яка розташована на території Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області.

На даний час позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки правовстановлюючі документи на спадкову земельну ділянку втрачено, тому відповідно дані підстави унеможливлюють оформлення спадщини у нотаріуса, тому позивач вимушений звернутися до суду.

Позивач просить суд визнати за ним право власності на зазначену спадкову земельну ділянку, після смерті ОСОБА_4, який помер 18 листопада 2016 року.

Представник позивача подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просив суд розглядати справу без його участі.

Відповідачі подали до суду заяви, в яких вказали, що позовні вимоги визнають в повному обсязі та просили суд розглядати справу без їхньої участі.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

По справі встановлено, що 18 листопада 2016 року помер ОСОБА_4, що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-ОК № 383355 (а.с.17). Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина до якої входить земельна ділянка площею 2,7328 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлому ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 201929 (а.с.19).

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином померлого, що стверджено свідоцтвом про народження серії І-БК № 309178 (а.с.7). Відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є рідним братом позивача та сином померлого, що стверджено свідоцтвом про народження серії ІІІБК № 311381 (а.с.10). Відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, є сестрою позивача та дочкою померло, що стверджено свідоцтвом про народження серії І-БК № 402140 (а.с.14) та свідоцтвом про укладення шлюбу серії IV-БК № 408594 (а.с.15), на підставі якого відповідач змінила прізвище «Калашник» на «Гальченко».

Приватний нотаріус ОСОБА_5, надала до суду спадкову справу після померлого 18 листопада 2016 року ОСОБА_4, з матеріалів якої вбачається, що свідоцтво про право на спадщину на спадкову земельну ділянку не видавалось.

Позивач фактично прийняв спадщину, вступивши у володіння та користування спадковим майном.

Оформити спадщину у нотаріуса позивач не зміг у звязку з тим, що державний акт на спадкову земельну ділянку було втрачено, тож приватним нотаріусом ОСОБА_5 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому позивач змушений звернутись до суду.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

У відповідності до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Ст. 1222 ч.1 ЦК України визначає спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 ч. 1 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Таким чином, визнання відповідачами предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вимоги позивача базуються на законі, є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити.

Керуючись ч. 5 ст. 3 Закону України „ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, абзацу 4 пункту 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (затвердженої наказом Мінюсту від 03.03.2004 року № 20/5), п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року ст.ст. 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 5, 8, 13, 57, 79, 130, 174, 208, 209, 212215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 18 листопада 2016 року, на земельну ділянку площею 2,7328 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Лобачівської сільської ради Володарського району Київської області та належала померлому ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 201929.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Ткаченко