АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 641/1037/17 Головуючий 1 інстанції Колодяжна І.М.
Провадження № 22ц/790/6575/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: стягнення аліментів
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 17 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, утримання дружини та стягнення додаткових витрат,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, утримання дружини та стягнення додаткових витрат.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що з 21 лютого 2015 року по 25 серпня 2016 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після розірвання шлюбу відповідач припинив приймати участь в утриманні сина, на теперішній час дитина знаходиться на її утриманні. Кошти в мізерній та недостатній формі відповідач почав перераховувати лише після відкриття Комінтернівським районним судом м. Харкова провадження за її позовом про стягнення аліментів. Зазначає, що наразі вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку. Дитина має вроджені дефекти здоров'я, потребує лікування, психокорекції, нагляду спеціалістів, спеціального режиму, санітарно-курортного лікування. При цьому, відповідач повністю здатен утримувати не тільки дитину, але й допомагати їй, про що свідчить його спосіб життя, витрати .

У зв'язку з чим, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3, 2015 року народження, з усіх видів прибутків, які відповідач отримуватиме, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття в розмірі 1 500 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь додаткові витрати на сина з усіх видів прибутків, які відповідач отримуватиме, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття в розмірі 1 000 грн. на місяць. Стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1 500 грн. до досягнення ОСОБА_3, 2015 року народження, трьох років, з усіх видів прибутків, які відповідач отримуватиме, починаючи з дня подання позову.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково на утримання дитини та дружини на загальну суму 1000 грн. щомісячно, проти стягнення додаткових витрат заперечували в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідач щомісячно перераховує на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 800 грн., на її утримання 200 грн. Відповідач офіційно ніде не працював, мав нерегулярний заробіток, останні два місяці його прибуток від підприємницької діяльності склав 4100 грн.. Крім того, на утриманні відповідача знаходиться непрацездатна за віком мати, яка хворіє астмою. Вимоги позивача про стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання сина є необґрунтованими, безпідставними, не підтвердженими належними та допустимими доказами.

Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 17 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 713 грн. щомісяця, починаючи з 16 лютого 2017 року і до повноліття дитини, або зміни матеріального становища сторін. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 500 грн. щомісяця, починаючи з 16 лютого 2017 року до досягнення дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2. Стягнуто з відповідача судовий збір на користь держави у розмірі 1280 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі; вказує, що суд зменшив розмір заявленої суми аліментів до стягнення без встановлення об'єктивних на те причин, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження можливості відповідача надавати матеріальну допомогу у заявлених розмірах.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

У ст. 150 СК України визначені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 серпня 2016 року шлюб між сторонами розірвано.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом встановлено, що неповнолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, знаходиться на утриманні позивача ОСОБА_1

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 181 СК України).

Встановлено, що відповідач є працездатною особою, офіційно ніде не працював, мав нерегулярний заробіток, останні два місяці його прибуток від підприємницької діяльності склав 4100 грн..

Відповідно до ст.. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на дитину.

Однак, що стосується розміру аліментів, то колегія суддів вважає за можливе змінити рішення суду.

У відповідності до ст.. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Враховуючи, що відповідач надавав добровільно матеріальну допомогу позивачці, а також враховуючи потреби дитини, колегія суддів вважає можливим збільшити розмір стягнутих аліментів з 713 грн. до 1 200 грн.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст..84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Врахувавши матеріальну забезпеченість відповідача, суд в межах заявлених позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання дружини, дійшов вірного висновку про часткове задоволення цих вимог та стягнув з відповідача аліменти на дружину.

Однак, колегія суддів вважає з урахуванням того, що позивач перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення адміністрації Комінтернівського району Харківської міської ради і їй відповідно до ЗУ «Про державну допомогу сім,ям з дітьми» з 01.08.2015 року по 31.07.2018 року призначено допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 грн. збільшити розмір утримання з 500 грн. до 700 грн.

Що стосується рішення суду про відмову у позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку в цій частині.

Відповідно до вимог ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" № 3 від 15.05.2006 року, до передбаченої ст. 185 Сімейного кодексу України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо) можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Отже, законодавцем закріплено правило, відповідно до якого той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається згаданою вище статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв'язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою.

Відповідно до даної норми обов'язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред'являвся. У такому випадку такий батько зобов'язаний нести додаткові витрати на дитину.

Додаткові витрати не є додатковим стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Як вбачається з консультативного висновку невролога КЗОЗ «Харківська міська дитяча лікарня№5» від 08.02.2017 року, малолітня дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, потребує спостереження невролога за місцем мешкання.

Позивачкою надані копії чеків та квитанцій, з яких вбачається, що нею на харчування, засоби гігієни, одяг та ліки витрачаються грошові кошти, тобто, позивачкою були понесені звичайні витрат на дитину

Будь-яких доказів того, що позивачка витрачає, а дитина потребує додаткових витрат, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо ) позивачкою, відповідно до вимог ст..60 ЦПК України, не надано.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у позові в цій частині.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.3; 309 ч.1 п.4; 313; ч.2 314; 316, 317, 319, 325 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м.Харкова від 17 жовтня 2017 року - змінити, збільшити розмір стягнутих аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 713 грн. до 1 200 грн., а на її утримання з 500 грн. до 700 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді