Справа № 758/4510/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2017 року місто Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

присяжних - Чехлова Ю.Р. та Джими С.В.,

при секретарі Калашніковій Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду в м. Києві матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: Орган опіки та піклування в особі Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання особи недієздатною, -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2016 р. заявник звернувся до районного суду із заявою, в якій просить визнати ОСОБА_3 недієздатною, та призначити його опікуном ОСОБА_3

На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 04.10.2017 р. матеріали вищевказаної справи передані в провадження судді Подільського райсуду м.Києва Ларіонової Н.М.

По справі неодноразово призначались судові засідання, однак заявник, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання повторно не з'явився, заява про розгляд справи за його відсутності не надходила.

Заінтересована особа в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає залишенню без розгляду за таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, у судове засідання 03.11.2017 р. заявник, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, (наявне поштове повідомлення про вручення судової повістки ОСОБА_3 - арк.спр. 30) в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подавав. На підставі ст.169 ч.1 п.2 ЦПК України розгляд справи було відкладено на 06.12.2017 р.

В судове засідання 06.12.2017 р. заявник, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку (арк. спр. 32), в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заява про розгляд за його відсутності до суду не надходила.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Вказані положення повинні враховуватись в системному та логічному зв'язку із положенням ст.169 цього Кодексу, згідно з якою суд відкладає розгляд справи лише в разі першої неявки в судове засідання належним чином повідомленого заявника без поважних причин (п.3 ч.1). При повторній неявці належним чином повідомленого заявника, від якого не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Отже, законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності явки заявника до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці заявника до суду.

Це пов'язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого заявника в судове засідання і у випадку повторної його неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Крім того, необхідно звернути увагу на положення ч.3 ст.27 ЦПК України відповідно до яких особи, які беруть участь у справі повинні добросовісно здійснювати свої права та обов'язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Заявник має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, положення п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, якими передбачено, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений заявник повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Пунктом 3 вказаної вище постанови Пленуму ВССУ судам дано роз'яснення на те, що, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків у цивільних справах є, в т.ч. і правова та фактична складність справи; поведінка заявника, характер процесу та його значення для заявника.

З огляду на те, що заявник повторно не з'явився в судове засідання при цьому ст.240 ч.1 ЦПК України передбачає обов'язкову участь заявника, суд приходить до висновку, що вищевказана заява підлягає залишенню без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

Частиною 2 ст.207 ЦПК України передбачено, що особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно. Тому, залишення заяви без розгляду не позбавляє заявника права повторного зверення до суду для захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.169 ч.3, 207 ч.1 п.3, 208-210, 293 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа: Орган опіки та піклування в особі Печерської районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання особи недієздатною, встановлення над нею опіки і призначення опікунів - залишити без розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва з подачею апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий -суддя Н.М. Ларіонова

Присяжні Ю.Р. Чехлов

С.В. Джима