Справа № 177/2489/15-ц
Провадження № 2/177/35/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 листопада 2017 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Коваль Н.В.

за участі секретаря Зборівської І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою Товариства з додатковою відповідальністю компанія «Кредо» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача 12500,00 гривень в рахунок відшкодування витрат повязаних зі сплатою страхового відшкодування.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що позивач та третя особа ОСОБА_2, уклали договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/7331653, згідно умом якого, позивач зобовязався, у разі настання страхового випадку відшкодувати збитки у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

02.08.2015 о 15:17 годині у м. Кривий Ріг по пр.Металургів відбулось ДТП за участю забезпеченого автомобіля Lifan620, реєстраційний номер: АЕ1291ЕР під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля Toyota Yaris, реєстраційний номер: АН7733ІО під керуванням ОСОБА_4М.(надалі потерпіла особа).

В результаті ДТП автомобілю потерпілої особи заподіяно матеріальну шкоду. У відповідності до Звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу, розмір заподіяної шкоди автомобілю потерпілої особи склала 27046,78 гривень. Сума страхового відшкодування до виплати потерпілій особі з урахуванням визначеної договором страхування франшизи на підставі страхового акта, складає 25000,00 гривень.

Зазначене страхове відшкодування виплачено потерпілій особі в повному обсязі, звязку із чим позивачу заподіяно шкоду в розмірі 25000,00 гривень.

В судове засідання представник позивача не зявився в уточненій позовній заяві просив розглянути справу без його участі та прийняти рішення за наявними матеріалами в справі.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Третя особа ОСОБА_2, в судове засідання не зявилася, до початку розгляду справи надала клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечувала.

Третя особа ОСОБА_3, в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила.

В звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого.

Згідно ст.22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

З матеріалів справи видно, що позивачем ТДВ СК «КРЕДО», на підставі страхового акта від 21.08.2015 року № ОСГПО-1016 (а.с. 27-28), який складений на підставі звіту № 17028 від 19.08.2015(а.с. 25-27), ОСОБА_4, виплачено суму матеріальних збитків в розмірі 25000,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 2769 від 21.08.2015 (а.с. 28).

Згідно ст.38-1.1. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобовязана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.

В супереч п.33.4 ст.33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», матеріали цивільної справи не містять жодних відомостей про те, що ОСОБА_1, є особою, відповідальною за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме, в матеріалах справи відсутні відомості про притягнення ОСОБА_1, до відповідальності за вчинення ДТП, в яких зазначено, що ОСОБА_3, є потерпілою особою.

Також всупереч п.33.2 ст.33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», матеріали цивільної справи не містять відомостей про складання між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. Тобто матеріали справи взагалі не містять відомостей про те, що саме ОСОБА_1, є особою, відповідальною за шкоду, заподіяну внаслідок ДТП.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Аналізуючи наявні у справі докази, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 993 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88 ч.1, 197 ч.2, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволені позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю компанія «Кредо» до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою в порядку регресу відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі, якщо рішення постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: