Справа № 464/2007/17 Головуючий у 1 інстанції: Теслюк Д.Ю.
Провадження № 22-ц/783/4692/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю: представника ОСОБА_2 ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 12 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 12 червня 2017 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення коштів відмовлено.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_2 ОСОБА_3

В апеляційній скарзі посилається на те, що постановляючи оскаржувану ухвалу про відмову в задоволенні заяви про накладання арешту на квартиру, суд першої інстанції повністю проігнорував доводи позивача, не розглянув та не навів мотивів відхилення доводів позивача щодо причин, якими позивач обґрунтовував необхідність вжиття заходів у вигляді накладання арешту на вказану квартиру

Вказує, що єдиним засобом забезпечення виконання майбутнього рішення суду про стягнення і повернення Герус Н.1. коштів в сумі в сумі 501 301 грн. в даному випадку є тільки накладення арешту на квартиру, яка була предметом вказаного вище договору купівлі-продажу.

На думку апелянта в матеріалах справи є достатні та необхідні докази, які в сукупності свідчать про обґрунтованість та законність поданої заяви про забезпечення позову про стягнення коштів, загальний розмір яких складає понад 500 000 грн., тобто позовні вимоги фактично свідчать про наявність заборгованості відповідача перед позивачем внаслідок визнання договору недійсним.

У разі невжиття заходів забезпечення позову у позивача подальшому виникнуть труднощі або ж взагалі неможливість стягнути сплачені за квартиру кошти, оскільки інше майно у боржника відсутнє, опікуном фактично створені всі умови для відчуження квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і про що свідчать вчинені після смерті ОСОБА_4 реальні дії щодо зняття арешту на квартиру, визнання недієздатним її сина, призначення опікуном сторонньої особи і його звернення до суду про закриття справи про стягнення коштів з ОСОБА_4

Просить ухвалу судді Сихівського районного суду м. Львова від 12 червня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву ОСОБА_2 про застосування заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру № 57 в будинку 1 на вул, Тернопільській у м.Львові, що належить відповідачу ОСОБА_4

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена. Копія ухвали надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення.

Згідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Як роз'яснено в п.п. 1 і 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як убачається з матеріалів справи, 22.03.2017 року позивач ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до відповідача ОСОБА_4, в якому просить стягнути з відповідача на її користь гроші в сумі 501 301 грн., сплачені нею за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2.

В судовому засіданні у суді першої інстанції представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав заяву про забезпечення вказаного позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2, посилаючись на те, що слід вжити даний засіб забезпечення позову, оскільки стягненню підлягає значна сума коштів, а враховуючи те, що відсутня інформація про майновий стан опікуна ОСОБА_5 (спадкоємця після смерті ОСОБА_4Т.) ОСОБА_6, виникає ризик щодо унеможливлення виконання рішення по справі.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

Враховуючи суть спору, зміст позовних вимог, підстави позову та обставини справи, беручи до уваги обґрунтування та аргументовання позову, зазначені у заяві причини необхідності забезпечення позову, колегія суддів приходить до висновку, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 152 ЦПК України, одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, і повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову, які направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з"ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

В п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову роз»яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Встановлено, що 28 серпня 2014 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі- продажу квартири №57 у будинку №1 на вул. Тернопільській у м. Львові.

Вищезгаданий договір, рішенням від 03 лютого 2017 року був визнаний недійсним на тій підставі, що під час укладення договору ОСОБА_4 не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Як убачається із копії свідоцтва про смерть, виданої 24.02.2017 року Сихівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ОСОБА_4 померла 23 лютого 2017 року.

Правонаступником ОСОБА_4 є її син ОСОБА_5, який, 18 липня 2016 року Сихівським районним судом визнаний недієздатним.

Таким чином, з'ясувавши обсяг позовних вимог на відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, судова колегія приходить висновку про те, що заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру №57 у будинку №1 на вул. Тернопільській у м. Львові до постановлення рішення у даній справі та вступу його у законну силу є підставною та підлягає до задоволення, оскільки невжиття таких заходів може утруднити виконання рішення суду.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 209, 303, 304, п. 2 ч.2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312, п. 6 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 12 червня 2017 року скасувати та постановити нову ухвалу.

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Накласти арешт на квартиру №57 у будинку №1 на вул. Тернопільській у м. Львові до постановлення рішення у даній справі та вступу його у законну силу.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

ОСОБА_7