У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2017 р.

Суддя Київського районного суду м.Харкова Д.В. Нев»ядомський , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ» , третя особа: Київський відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зобов»язання вчинити певні дії , -

в с т а н о в и в:

В провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

Позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить: Заборонити Київському відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (місцезнаходження: 61024, Харківська обл., місто Харків, вулиця Студентська , будинок 5/6; код в ) складати та надсилати ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВУ СЕТАМ (місцезнаходженя: 01001 м. Київ, вул. Стрілецька, 4-6; код в ) акт про реалізацію предмету іпотеки - двокімнатної квартири загальною площею 51.5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Заборонити ДЕРЖАВНОМУ ПІДПРИЄМСТВУ СЕТАМ (місцезнаходженя: 01001 м. Київ, вул. Стрілецька, 4-6; код в ) видавати чи надсилати акт про реалізацію предмету іпотеки - двокімнатної квартири загальною площею 51.5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Вивчивши матеріали справи, суддя вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії процесу, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Статтею 152 ЦПК України визначено види забезпечення позову, які не є вичерпними. Так, позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам; встановленням обов'язку вчинити дії щодо унеможливлення доступу користувачів мережі Інтернет до об'єктів права інтелектуальної власності, правомірність використання (розміщення) яких у мережі Інтернет є предметом спору.

Відповідно до ч 2. ст. 152 ЦПК України, в разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи.

При цьому суд повинен перевірити аргументованість заяви про забезпечення позову та застосовувати такі заходи в тих випадках, коли є реальна небезпека, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, в тому числі, якщо внаслідок цього заявнику може бути завдано шкоди.

Згідно розяснень п.4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року N 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проте , з матеріалів доданих до заяви про забезпечення позову не вбачається, взагалі будь-яких відомостей про нерухоме майно, а саме квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_3.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає дану заяву безпідставною та необґрунтованою та приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Одночасно суд роз'яснює, що ця відмова не позбавляє позивача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку встановленому ЦПК України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України,-

у х в а л и в:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «СЕТАМ» , третя особа: Київський відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про зобов»язання вчинити певні дії -відмовити.

Копію ухвали суду негайно направити заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі у 15-денний строк з дня її проголошення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Д.В. Невядомський