У х в а л а

13 листопада 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 червня 2017 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2017 року у справі за позовом Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року Правобережне об'єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Правобережне ОУ ПФУ в м. Києві) звернулося до суду з зазначеним позовом та просило його задовольнити, обґрунтовуючи його тим, що відповідач перебував на обліку у відповідача та отримував соціальну пенсію по інвалідності. Однак, відповідач в порушення вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» своєчасно не повідомив позивача про його працевлаштування, в результаті чого виникла переплата пенсійних коштів в розмірі 979 грн 00 коп. за період з

01 квітня 2015 року по 30 квітня 2015 року. Оскільки відповідач в добровільному порядку відмовляється погасити заборгованість у вказаному розмірі, позивач змушений звернутись з вказаним позовом до суду.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 02 червня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, Правобережне ОУ ПФУ в м. Києві просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» ВССУ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги та судовими рішеннями, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідач з

31 липня 2006 року та на час розгляду справи працював у Солом'янському районному суді міста Києва, даних та доказів, які б підтверджували, що відповідач у період з01 квітня 2015 по 30 квітня 2015 року був звільнений з вказаної роботи, або працевлаштувався на іншу роботу не надано, а тому у ОСОБА_2 не було необхідності повідомляти позивача про своє працевлаштування за період з 01 квітня 2015 по 30 квітня 2015 року, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення даного позову.

З висновками суддів не можна не погодитися з огляду на таке.

Згідно із п. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» застраховані особи повинні повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду про зміну даних, що вносяться до її персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов'язкового державного соціального страхування, виїзд за межі держави та про обставини, що спричиняють зміну статусу застрахованої особи, протягом десяти днів з моменту їх виникнення.

Відповідно до статті 1215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини першої статті 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Аналогічна позиція висловлена у постановах Верховного Суду України

№ 6-151цс13 від 22 січня 2014 року, № 6-91цс14 від 02 липня 2014 року.

Згідно ст.ст. 10, 27, 60 ЦПК України сторони, які приймають участь у справі, користуються рівними правами відносно надання доказів, їх дослідження та доведення до суду їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи положення ст.ст. 60, 1212 ЦК України, суди дійшли обґрунтованого висновку, що позивачем у встановленому законом порядку не доведено, що відповідач безпідставно набув грошові кошти.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову Правобережного ОУ ПФУ в м. Києві.

Докази та обставини, на які є посилання у касаційній скарзі були предметом дослідження судами першої і апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Зводяться до оцінки доказів по справі, яким суди дали належну правову оцінку.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Печерського районного суду м. Києва від 02 червня 2017 року, ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 жовтня 2017 року у справі за позовом Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_2 про стягнення надміру виплачених коштів, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович