Провадження №22-ц/772/2331/2017 Головуючий у суді першої інстанції Дзерин М.М.
Категорія: 47 Доповідач :Сало Т.Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 рокуСправа № 153/341/17м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі: головуючого Сала Т.Б., суддів: Копаничук С.Г., Медвецького С.К., секретар - Агеєва Г.В., за участі представника Клембівської сільської ради - Голуба П.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2017 року, ухваленого під головуванням судді Дзерина М.М. у м. Ямпіль, час ухвалення та дата складання повного тексту рішення невідома, у справі за позовом ОСОБА_3 до Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області, Ямпільської районної державної адміністрації Вінницької області про визнання права на земельну частку (пай) та визнання права на виділення земельної ділянки в натурі, -

встановила:

В березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив: визнати за ним право на земельну долю (пай) та право на виділення земельної ділянки в натурі.

Позов мотивовано тим, що в 1983 році позивача було прийнято в члени колгоспу «Більшовик» с. Клембівка, Ямпільського району, Вінницької області.

01 січня 2001 року ОСОБА_3 був звільнений з роботи в СТОВ «Клембівка» за згодою сторін.

З 1983 року до 2001 року, він був членом спочатку колгоспу «Більшовик» с. Клембівка в подальшому реорганізованого в СТОВ «Клембівка».

В 1997 році, під час передачі земель колгоспу в приватну власність колективному сільськогосподарському підприємству «Клембівка», проходив процесс розпаювання земель.

В результаті проведення загальних зборів членів КСП «Клембівка» 30 травня 1997 року затверджено проект роздержавлення земель та передачі КСП у колективну власність.

Позивач зазначає, що його прізвище зазначене у списку членів КСП «Клембівка», які проживають на території Клембівської сільської ради, Ямпільського району, Віннцької області та бажають використовувати земельну частку у колективній власності (від 30 травня 1997 року під № НОМЕР_1).

Таким чином, будучи членом колгоспу, а отже, членом правонаступника - КСП «Клембівка», ОСОБА_3 мав право на отримання частки (паю) та після видачі КСП «Клембівка» державного акту на право власності на землю, отримати сертифікат про право на належний йому пай, а після виходу із КСП «Клембівка» звернутись із проханням про виділення йому в натурі відповідної земельної ділянки та видачі на його ім'я свідоцтва про право власності на земельну ділянку.

10 серпня 2015 року ОСОБА_3звернувся до Клембівської сільської ради з проханням на позачерговій сесії розглянути питання про виділення йому земельної частки із земель запасу Клембівської сільської ради.

10 серпня 2015 року листом йому було відмовлено мотивуючи тим, що в загальному списку землекористувачів (в базі) земельної частки (пай) він не рахується.

Зважаючи на викладене ОСОБА_3 звернувся до суду для захисту та реалізації свого права на земельну частку (пай).

Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2017 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право на отримання земельної частки (паю) на території Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області та право на виділення земельної ділянки в натурі.

Додатковим рішенням Ямпільського суду Вінницької області від 22.08.2017 року вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Клембівська сільська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, зокрема, КСП «Клембівка», яке реорганізовано у СТОВ «Клембівка» не було залучено до участі у справі у якості відповідача, позивач ввів суд в оману, оскільки у списках членів КСП «Клембівка» зазначено не його, а іншу особу - однофамільця, якому видано державний акт на право власності на земельну ділянку та надано земельну ділянку.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, розглянувши матеріали цивільної справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, з 04 травня 1983 року ОСОБА_3 було прийнято в члени колгоспу та надано роботу на МТФ (а.с.9).

Із витягу з протоколу №3 загальних зборів уповноважених членів КСП «Клембівка» с.Клембівка від 30 травня 1997 року встановлено, що на зборах затверджено списки членів КСП «Клембівка», які мають право на одержання сертифікатів на земельний пай (а.с.10).

Листом архівного відділу Ямпільської райдержадміністрації № 01-14-214 від 31 липня 2015 року підтверджується, що в протоколах засідання правління та на загальних зборах членів КСП «Клембівка» заява ОСОБА_3 в 1996 році про виведення із членів колгоспу та КСП не розглядалась.

10 серпня 2015 року ОСОБА_3 звертався до Клембівської сільської ради, Ямпільського району, Вінницької області з проханням виділити йому земельну частку ( пай) для власного користування, так як при розпаюванні землі в КСП йому було помилково не зараховано до списку.

Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Клембівської сільської ради Ямпільського району, Вінницької області встановлено, що ОСОБА_3 в загальному списку землекористувачів (в базі) земельної частки (пай) не рахується.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_3 перебував в членах КСП, а отже має право на земельну частку (пай) та на виділення земельної ділянки в натурі.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції виходячи з наступних обставин.

Статтею 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Пунктом а частини 3 статті 152 Земельного Кодексу України передбачено, що захист прав громадянина земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є також рішення суду про визнання права на земельну частку (пай) (ч. 2 цього Закону).

Відповідно до Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям», відповідно до якого право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16.04.2004 року за №7 член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. N 720/95 ( 720/95 ) "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов'язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Колегією суддів встановлено, що відповідно до трудової книжки ОСОБА_3, у 1983 році його було прийнято в члени колгоспу «Більшовик» с.Клембівка. У 1992 році колгосп «Більшовик» с. Клембівка реорганізовано у КСП «Клембівка». У 2000 році КСП «Клембівка» реорганізовано у СТОВ «Клембівка». 01 січня 2001 року ОСОБА_3 звільнено з СТОВ «Клембівка» за згодою сторін (а.с. 88, 88 зворот).

Вказане також підтверджується наданою у судовому засіданні представником сільської ради архівною довідкою.

Статтею 82 ЦПК України закріплено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

В судовому засіданні встановлено, що на території сільської ради проживає гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, позивач у справі.

Представник Клембівської сільської ради зазначає, що у КСП «Клембівка» працювало дві особи з однаковим прізвищем, ім'ям та по батькові - ОСОБА_3.

Однак, представник сільської ради не зміг пояснити суду, чому землю видали тільки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що ОСОБА_3 належними доказами довів своє право на земельну частку (пай), оскільки на час паювання земель - 1997 рік, він працював та був членом КСП «Клембівка».

Наданий позивачем список членів КСП «Клембівка» с.Клембівка, Ямпільського району Вінницької області, які мають право на одержання сертифікатів на земельну частку (пай), яким ОСОБА_3 включено у список членів КСП, які мають право на одержання сертифікатів на земельну частку (пай) під №707 (а.с.11-13) та наданий Ямпільською міською радою список громадян-членів реформованого КСП «Клембівка» с. Клембівка Ямпільського району Вінницької області на передачу у власність земельних часток (паїв) і виготовлення державних актів взамін сертифікатів на право на земельну частку (пай), оскільки у них не міститься жодних анкетних даних про особу та, відповідно, неможливо встановити про якого із ОСОБА_3 йдеться мова.

Крім того, колегія суддів бере до уваги визнання відповідачами в суді першої інстанції вимог позову, що підтверджується поданими заявами представника Ямпільської райдержадміністрації від 18 квітня 2017 року (а.с. 18) та представника Клембівської сільської ради від 18 квітня 2017 року (а.с.20). заяви свідчать про те, що вони погодились із вказаними у позові обставинами та з наявністю порушеного права позивача, яке повинно бути захищене.

Доводи апеляційної скарги щодо незалучення належного відповідача СТОВ «Клембівка» є безпідставними, оскільки, відповідно до ст. 17 Земельного Кодексу, розпорядження землями державної власності належить до повноважень місцевих державних адміністрацій. Виділення ж земель відбувається із тих, що знаходяться у власності Клембівської сільської ради.

Таким чином, враховуючи все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалене рішення з дотриманням вимог законодавства, позивачем доведено вимоги позову, а доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу Клембівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області - залишити без задоволення.

Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 18 квітня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий: /підпис/ Сало Т.Б.

Судді: /підпис/ Копаничук С.Г.

/підпис/ Медвецький С.К.

Згідно з оригіналом:

Суддя: Сало Т.Б.