АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 676/5315/17
Провадження № 22-ц/792/1982/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді Ярмолюка О.І.,

суддів Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар Шевчук Ю.Г.,

з участю представника стягувача ОСОБА_1,

представника боржника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за поданням державного виконавця Камянець-Подільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про тимчасове обмеження ОСОБА_3 Лаймонаса Лаймонсовича у праві виїзду за межі України за апеляційною скаргою ОСОБА_3 Лаймонаса Лаймонсовича на ухвалу Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 жовтня 2017 року,

встановила:

У жовтні 2017 року головний державний виконавець Камянець-Подільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_4 (далі державний виконавець) звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Державний виконавець зазначив, що Камянець-Подільський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області здійснює виконавче провадження № 53148685 з виконання виконавчого листа Шевченківського районного суду м. Києва № 761/11582/16-ц від 2 грудня 2016 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь Земтуріса Угіса 85 400 євро боргу, що станом на 17 серпня 2016 року еквівалентно 2 417 201 грн 40 коп., і 6 890 грн судового збору. ОСОБА_3 ухиляється від виконання вказаного судового рішення, тому щодо нього мають бути встановлені тимчасові обмеження у праві виїзду за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Ухвалою Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 жовтня 2017 року подання державного виконавця задоволено. Тимчасово обмежено ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон України до сплати заборгованості за судовим рішенням без вилучення паспортного документа. Виконання ухвали покладено на Державну прикордонну службу України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, представник стягувача Земтуріса Угіса ОСОБА_1 зазначила, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, тому відсутні підстави для її скасування.

Державний виконавець, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до апеляційного суду не зявився. Від державного виконавця до апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Пунктом 19 частини 3 статті 18 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд виходив з того, що наявність у ОСОБА_3 невиконаного зобовязання за рішенням суду є підставою для обмеження його у праві виїзду за кордон.

З таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна.

В силу ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і вїзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розвязання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 частини 1 статті 6 цього Закону передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань.

Ухилення від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) позначає з обєктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обовязків, у звязку з чим і здійснюється примусове виконання.

Це також є підставою для звернення виконавця з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. Обовязок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження у виїзді особи за межі України.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 17 серпня 2016 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь Земтуріса Угіса 85 400 євро боргу, що станом на 17 серпня 2016 року еквівалентно 2 417 201 грн 40 коп., і 6 890 грн судового збору.

На підставі виконавчого листа від 2 грудня 2016 року, виданого Шевченківським районним судом м. Києва за цим рішенням, державний виконавець постановою від 19 грудня 2016 року відкрив виконавче провадження № 53148685.

Постановою державного виконавця від 20 грудня 2017 року накладено арешт на все майно ОСОБА_3 і заборонено його відчуження.

17 липня 2017 року державний виконавець викликав ОСОБА_3 до відділу державної виконавчої служби та зобовязав його надати відомості про свій майновий стан, після чого постановою державного виконавця від 25 липня 2017 року звернуто стягнення на заробітну плату ОСОБА_3, яку він одержує в Чабанівській сільській раді Камянець-Подільського району Хмельницької області.

Докази у справі не вказують на те, що ОСОБА_3 ухиляється від грошового зобовязання, покладеного на нього судовим рішенням, а невиконання цього рішення обєктивно не свідчить про таке ухилення.

Державний виконавець не довів цієї обставини, внаслідок чого у суду першої інстанції були відсутні підстави для тимчасового обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Неврахувавши вказаних обставин і норм чинного законодавства, не давши належної оцінки дослідженим доказам, суд першої інстанції помилково виходив з того, що подання державного виконавця є обґрунтованим.

Оспорювана ухвала не відповідає вимогам закону, тому згідно з п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України вона підлягає скасуванню з постановленням ухвали про відмову у задоволенні подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 Лаймонаса Лаймонсовича задовольнити.

Ухвалу Камянець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 жовтня 2017 року про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України скасувати та постановити ухвалу з цього питання.

Подання головного державного виконавця Камянець-Подільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_4 про тимчасове обмеження ОСОБА_3 Лаймонаса Лаймонсовича у праві виїзду за межі України до виконання зобовязання, покладеного на нього рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 17 серпня 2016 року, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_5

Судді: /підпис/ ОСОБА_6

/підпис/ ОСОБА_7

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду О.І. Ярмолюк

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_8

Доповідач Ярмолюк О.І. Категорія 81