Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2280/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Авраменко Т. М.
УХВАЛА

Іменем України

06.12.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Авраменко Т.М.

суддів Суровицької Л.В., Чельник О.І.

секретар Бодопрост М.М.

за участю позивача та представника відповідача

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про повернення незаконно стягнутого боргу.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про повернення незаконно стягнутого боргу.

Зазначала, що з липня 2006 року їй нараховувалась сума боргу по сплаті за надання комунальних послуг відповідачем. Вона неодноразово зверталась із запитами до відповідача, проте отримувала лише листи-відписки. Разом з тим, з липня 2006 року по січень 2009 року водопостачання в її будинку було відсутнє, що підтверджується актом, підписаним сусідами та начальником відділу КРЕП від 15 серпня 2007 року. ОКВП «Дніпро-Кіровоград» з незрозумілих підстав стягував з неї за вказаний період кошти, які вона потім сплачувала. З 2000 року вона проживала удвох з дочкою, про що надавала відповідачу довідку, видану квартальним комітетом, проте розмір комунальних послуг нараховувався з розрахунку на трьох осіб. У липні 2008 року у звязку з тяжким душевним хвилюванням через смерть дитини, вона сплатила за показниками гарячої води замість холодної, тим самим здійснивши переплату. В стані того ж душевного хвилювання сплатила всю суму боргу, яку їй виставив відповідач, не перевіривши її достовірність. Крім того, у літній період вони мешкають за містом, а відтак не користуються водопостачанням взагалі. З 2010 року вона має субсидію, про яку відомо відповідачу. Згідно перерахунків усіх платежів та штрафів, починаючи з 2006 року відповідач незаконно стягнув з неї грошові кошти, в результаті чого накопичилась сума в розмірі 4418 грн. 94 коп. Вона є пенсіонеркою, до сплати комунальних платежів відноситься відповідально і має всі книжки та квитанції про сплату.

Просила стягнути з відповідача на її користь борг за незаконно стягнуті кошти в сумі 4418 грн. 94 коп. та судові витрати.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 вересня 2017 року в задоволенні позову про повернення незаконно стягнутого боргу відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи. Посилання суду на те, що вона не інформувала відповідача про припинення водопостачання, про наявність перешкод у встановленні лічильника є безпідставними, оскільки нею були надані документи на підтвердження цих обставин, а саме акти-претензії. Загальна сума надміру сплачених коштів на користь відповідача складає 4762 грн. 10 коп.

В засіданні апеляційного суду позивач підтримав доводи апеляційної скарги, а представник відповідача просив відхилити апеляційну скаргу, оскільки рішення суду є законним, в даний час з урахуванням перерахунку субсидії дійсно по особовому рахунку значиться переплата в сумі 535 грн.40 коп., однак ця сума не є сплаченою позивачем, а є наданою їй субсидією і поверненню саме їй не підлягає.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, оскільки ухвалене судом першої інстанції рішення є законним і обґрунтованим, вимоги матеріального і процесуального права при розгляді справи додержано, а доводи апеляційної скарги не є істотними (стаття 308 ЦПК).

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, позивач ОСОБА_2 з 18 грудня 2009 року є власником квартири №21, що знаходиться в м.Кіровограді, вул.Волкова, 12 (а.с.41).

07 липня 2009 року вона уклала договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення (а.с.43), в цей же день в її квартирі встановлено та опломбовано водолічильник (а.с.44), з цього часу оплата коштів за послуги здійснюється за показами встановленого лічильника, що підтверджується розрахунками (а.с.75-76,111-112).

В довідці КРЕП №3 зазначено, що особовий рахунок було змінено з ОСОБА_3 на його колишню дружину ОСОБА_2 (а.с.42).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Суд дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що відсутня переплата позивачем коштів за послуги водопостачання та водовідведення. Доводи апеляційної скарги такого висновку суду та правильність розрахунків відповідача по оплаті наданих послуг не спростовують.

Крім того, наявність боргу за водопостачання встановлена наказом Кіровського районного суду м.Кіровограда від 13 травня 2011 року та ухвалою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 14 червня 2011 року (а.с.37-40), зазначена в судових рішеннях заборгованість позивачем сплачена, що підтверджується довідкою та постановою про закінчення виконавчого провадження (а.с.12,88-91).

Наявність переплати за субсидією, що підтверджується розрахунком (а.с.112), не є підставою в межах заявлених позовних вимог для повернення цих коштів позивачу. Чинним законодавством встановлено певний порядок повернення невикористаної субсидії або отримання зекономленої субсидії.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди позивача з висновками суду першої інстанції щодо їх оцінки. Передбачені законом підстави для переоцінки доказів апеляційним судом відсутні.

Рішення суду першої інстанції відповідає матеріалам справи та вимогам закону. Підстав для його зміни або скасування в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя Т.М.Авраменко

Судді: Л.В.Суровицька

ОСОБА_4