У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Гримич М.К., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від

06 липня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 04 жовтня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У вересні 2017 року Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду

із указаним позовом, мотивуючи його тим, що 09 квітня 2011 року між банком та ОСОБА_3 укладено договір відповідно до умов якого банк надав, а ОСОБА_3 отримав кредит в сумі 1 200 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає дії картки.

ОСОБА_3 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом

від 06 березня 2010 року № СП-20100256 та Тарифами банку складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом у заяві.

Свої зобов'язання банк виконав та надав кредит у розмірі встановленому договором, проте відповідач кредит та відсотки вчасно не повернув. У зв'язку з порушенням зобов'язань у відповідача станом на 31 серпня 2016 року утворилась заборгованість в сумі 13 331 грн

03 грн, яка складається з: 571 грн 15коп. - заборгованість за кредитом;

8 748 грн 88 коп. -проценти за користування кредитом; 2 900 грн - пеня, комісії та штрафи; 500 грн. - штраф (фіксована частина); 611 грн. -штрафу (процентна складова).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 06 липня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 жовтня 2017 року, у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального та порушенням норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим касаційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від

18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 207 ЦПК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, яким обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу. Правочин вважається таким, що вчинений

у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відмовляючи узадоволенні позову, суд першої інстанції,

з висновками якого погодився й апеляційний суд, на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), обгрунтовано виходив з того, що позивачем не надано будь-яких допустимих та належних доказів видачі та отримання відповідачем платіжних кредитних карток.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст.

338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06 липня

2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 04 жовтня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.К. Гримич