Справа № 171/2122/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2017 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Семенової Н.М.

за участі: секретаря Ровної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя, виділ частки з спільної сумісної власності подружжя, про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 17.02.2010 року було задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя, виділ частки з спільної сумісної власності подружжя, про визнання права власності. Виділено в окреме користування ОСОБА_1, 1/3 частину квартири за адресою: м. Зеленодольськ, вул. Енергетична, 24/75, Апостолівського району Дніпропетровської області, яка складається з житлової кімнати, позначеної на плані технічного паспорту №3, площею 8,1 квадратних метра, лоджії позначеної на плані технічного паспорту №9 ? частину коридору, кухні, ванної та вбиральні. Зобовязано ОСОБА_1 сплатити ОСОБА_2 компенсацію враховуючи різницю від ідеальної долі а саме 813 гривень. Виділено в окреме користування ОСОБА_2 2/3 частини квартири за адресою: м. Зеленодольськ, вул. Енергетична, 24/75, Апостолівського району Дніпропетровської області, яка складається з житлової кімнати, позначеної на плані технічного паспорту №2, площею 11,9 метра квадратних, вбудовану шафу, позначеної на плані технічного паспорту №4, площею 0,7 метра квадратних, житлову кімнату, позначену на плані технічного паспорту №7, площею 20,9 метри квадратних, ? частину коридору, кухні, ванної та вбиральні,

В обґрунтування своєї заяви, ОСОБА_1 вказав, що він не був повідомлений належним чином про виклики до суду. Крім того, він про дане рішення дізнався лише 21.11.2017 року. Також зазначив про те, що позивачка ніколи про оцінку майна до нього не зверталась і ніякої оцінки майна разом із ним вона не проводила, ніколи з позивачкою він не узгоджував вартість майна із врахуванням 25% зносу квартири, жодного разу власник ПП «Експоцентр» ОСОБА_3 до нього в квартиру не приходила і жодних замірів не робила. Також вважає, те що висновок №51 судової будівельно-технічної експертизи, який було складено ПП «Експоцентр», який позивачка надала до суду є підробленим, так як він не відповідає дійсності, тому що проведений без його участі та без обміру та перевірки самої квартири. Крім того, ОСОБА_3 зареєстрована як медичний працівник і знаходиться в м. Севастополь, і відповідно до офіційного реєстру Державної реєстраційної служби України цей центр має право займатись лише медичною практикою з кодом КВЕД -85.12.0, а відповідно до цього не має права вирішувати питання про поділ квартири в натурі, що судом першої інстанції або не було досліджено, або проігноровано.

Заявник ОСОБА_1, до суду не прибув у звязку з поганим самопочуттям, його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав в повному обсязі вимоги викладені в заяві про перегляд заочного рішення, та просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_5 заперечував проти наданої заяви, та просить суд відмовити в перегляді заочного рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2010 року в повному обсязі. Та зазначив, про те, що в матеріалах справи (а.с. 30) знаходиться розписка, про те, що ОСОБА_1 повідомлявся належним чином про виклики до суду, відповідач приїхати до суду не може, у звязку з тим, що на даний час він ні де не працює, та не має коштів навіть на дорогу. Що стосується проведення експертизи, експертом який на це, як вважає відповідач та його представник, не мав жодного права, то згідно свідоцтва Міністерства Юстиції України №87 (а.с.55) ОСОБА_3 присвоєно кваліфікацію судового експерта з правом проведення будівельно-технічних експертиз. Та вважає, що заява ОСОБА_1 є необґрунтованою, так як фактично зводиться до ставлення під сумнів висновок експерта ОСОБА_3, яка проводила судову будівельно-технічну експертизу, яка складена у 2009 році.

Ознайомившись із заявою про перегляд заочного рішення, вислухав представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_4, представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_5, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог заяви про перегляд заочного рішення у зв'язку з наступним.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстав у своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно із положеннями ст. 285 ЦПК України, у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тобто для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Використання законодавцем в конструкції коментованої статті 288 ЦПК України сполучника "і" дозволяє зробити висновок, що для скасування заочного рішення необхідно не лише встановити поважність причин неявки відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, а й те, щоб його аргументи щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Відповідно до положень ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.

Згідно із ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Так, як вбачається із матеріалів справи, відповідач був повідомлений про день та час розгляду цивільної справи належним чином, про що в матеріалах справи є розписка. В даній розписка зазначено, про те, що мовою оригіналу «Приехать на суд не могу, т.к. в данный момент я не где не работаю, у меня нет денег даже на дорогу»(а.с.30), також не надав жодних доказів поважності не явки до судового засідання.

Суд вважає, що у відповідності до ч.6 ст. 128 ЦПК України відповідач був повідомлений належним чином про судові засіданні по цивільній справі.

Крім того, дослідивши заяву про перегляд заочного рішення, матеріали справи, суд доходить висновку що в заяві відсутні посилання на будь-які докази, які мають істотне значення для справи, які не були досліджені судом при винесенні заочного рішення, оскільки обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення є непогодження з винесеним рішенням по суті та є обґрунтуванням Апеляційної скарги.

Таким чином, оскільки підставами скасування заочного рішення є поважність неявки в судове засідання відповідача та наявність істотних доказів у справі в обґрунтування заперечень проти вимог позивача, за відсутності зазначених обставин у сукупності, суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, отже, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення відповідача ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 287, 288 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя, виділ частки з спільної сумісної власності подружжя, про визнання права власності - відмовити.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку в 30-ти денний строк з дня проголошення ухвали про відмову з задоволенні заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Н. М. Семенова