Справа № 464/5003/17 Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р.
Провадження № 22-ц/783/6188/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

за участю: представника позивача(апелянта) ОСОБА_2 ОСОБА_3,

представника відповідача Кожан ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів,-

в с т а н о в и л а:

В липні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлених рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 20.06.2014 шляхом їх збільшення та стягнення аліментів з відповідача ОСОБА_5 у твердій грошовій формі в сумі 3 370,75 грн. щомісячно до досягнення сином повноліття.

В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 20.06.2014 вирішено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Стверджувала, що визначена сума щомісячного утримання неповнолітнього сина батьком в розмірі 600 гривень на сьогоднішній день не здатна забезпечити в майбутньому належного задоволення потреб неповнолітнього сина. З урахуванням інфляційних процесів, регулярної зміни соціальних стандартів щодо мінімального розміру утримання неповнолітньої дитини така сума не здатна забезпечити дотримання прав неповнолітньої дитини. Також позивач зазначає, що постійно несе витрати на оздоровлення, лікування, розвиток сина тощо, а її доходи не дозволяють в достатній мірі забезпечити дитину.

Оскаржуваним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 14 вересня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про зміну розміру аліментів задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, визначених рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 20 червня 2014 року, та вирішено стягувати з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 888 грн. 50 коп., щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили, і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернуто до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_5 640 грн. судового збору в дохід держави.

Дане рішення оскаржив представник позивача ОСОБА_2- ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим без з'ясування обставин справи, що мають істотне значення. Зокрема зазначає, що в оскаржуваному рішенні відсутня мотивація суду чому позовні вимоги були задоволені частково, а не, наприклад, повністю. Відсутня вказівка на те чому були відхилені письмові докази та з яких причин. Ухваленні суми аліментів є вкрай низькими, обчислені з розміру прожиткового мінімуму, який встановлюється для дітей, позбавлених батьківського піклування та дітей сиріт. Суд встановлюючи такий низький розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, фактично прирікає останніх на злиденне існування, що іде в розріз із самим принципом верховенства права як ознаки справедливого суду. Крім того, суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, не взяв до уваги положення ч,2 ст. 182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, чим допустив порушення норм матеріального права. Ураховуючи положення ч. 1 ст. З Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Також суд, ухвалюючи оскаржуване рішення не тільки не зясував яким чином повинні бути забезпечені інтереси неповнолітнього ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, а й взагалі не виходив з таких, керуючись лише зясуванням питання забезпечення інтересів батька і тільки батька, оцінюючи те чи зможе він виконувати свої аліментарні зобовязання, чим поставив інтереси батька вище інтересів дитини, а відтак просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

На підставі ст.ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції посилався на те, що у зв'язку із збільшенням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, наявні підстави для збільшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановленого рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 20 червня 2014 року.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

У п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" роз'яснено, що відповідно до положень ст. ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 141 СК України передбачено рівність прав та обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_5 є батьком неповнолітнього ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-СГ №527812, виданим 24 грудня 2016 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції та про що в Книзі реєстрації народжень зроблено відповідний актовий запис за №6467. Однак, як вбачається із свідоцтва про народження та заяви про уточнення позовних вимог, позивачем було змінено прізвище дитини з «Бридун» на «Бокало».

Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 20 червня 2014 року, яке не оскаржувалось та набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів задоволено частково, вирішено стягувати з ОСОБА_5 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з 06.06.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Згідно з роз'ясненнями п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 "Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, ст. 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів.

Вищезгаданих обставин, всупереч вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК, позивачем не доведено належними та допустимими доказами. Натомість із пояснень представника апелянта встановлено, що матеріальний стан позивачки покращився, вона працює у поліції.

Разом з тим, згідно статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2017рік» від 21.12.2016 № 1801-VIII, прожитковий мінімум з 1 травня 2017 року до 1 грудня 2017 року для дітей віком від 6 до 18 років встановлено в розмірі 1777 гривень.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до правильного висновку, що у зв'язку із збільшенням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, наявні підстави для збільшення розміру аліментів на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановленого рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 20 червня 2014 року.

Враховуючи вищенаведене, рівність обов'язків батьків щодо матеріального утримання дитини, матеріальний стан позивачки з якою проживає дитина, яка працює, та відповідача, рівень прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який батьки повинні забезпечити дитині, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для часткового збільшення розміру аліментів.

Оскільки аліменти - це кошти, спрямовані саме на утримання дитини, розмір яких повинен бути достатнім для цього, та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який мала дитина до виникнення спору про стягнення аліментів, і який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, за встановлених судом першої інстанції обставин, дитина сторін буде захищеною та буде отримувати належне утримання від батька, що гарантовано, як нормами національного, так і норами міжнародного законодавства, які наведено вище.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно зясував обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, п.1 ч.1 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 14 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: Р.П. Цяцяк

ОСОБА_9