№ провадження 2-з/495/237/2017
УХВАЛА

про повернення заяви

27.12.2017 року м. Білгород - Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О., розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1 до Броадбенд Девіда Іана, третя особа: ОСОБА_4, відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, ТОВ «КІМ» про визнання права власності на частку в статутному капіталі, зобовязання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1 до Броадбенд Девіда Іана, третя особа: ОСОБА_4, відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, ТОВ «КІМ» про визнання права власності на частку в статутному капіталі, зобовязання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 26.12.2017 року справу було призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження на 29 січня 2018 року.

Згідно з ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

26 грудня 2017 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову та заборонити відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради Одеської області вносити будь-які зміни відомостей щодо ТОВ «КІМ», які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, до винесення судом рішення у справі та набрання останнім законної сили.

Подана заява мотивована тим, що на сьогоднішній день згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань учасником ТОВ «КІМ» незаконно є Броадбенд Девід Іан з часткою у статутному капіталі товариства 50,001 відсоток, у позивача є побоювання про те що Броадбенд Девід Іан незаконно може прийняти рішення як засновник товариства про зміну директора товариства з метою внесення недостовірних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб щодо органів управління товариством, а подальша реалізація незаконно призначеними особами прав органів управління товариством, на думку позивача, надасть таким особам можливість вчиняти правочини щодо відчуження майна товариства.

Отже внесення відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб щодо зміни керівника товариства у будь-якому разі порушує права позивача на участь в управлінні цим товариством, а також ускладнить виконання рішення у даній справі, зокрема, у випадку вчинення незаконно обраними органами управління дій, що суперечитимуть інтересам позивача, а саме відповідно до статуту ТОВ «КІМ» директор є виконавчим органом товариства, який вирішує всі питання поточної діяльності, зокрема, здійснює оперативне керівництво роботою товариства, розпоряджається усім майном та вчиняє будь-які інші дії, необхідні для досягнення цілей товариства.

Водночас, враховуючи, що підставою заявлених у справі позовних вимог позивач зазначає саме порушення його прав як учасника ТОВ «КІМ», зокрема, на здійснення захисту прав учасника ТОВ «КІМ», контролю та регулювання діяльності товариства, позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову у майбутньому може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

На підставі ч. 1 ст. 153 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути заяву у відсутність осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши наявні матеріали та обставини викладені в заяві, суд вважає за необхідне повернути заяву про забезпечення позову з підстав не додержання заявником вимог статті 151 ЦПК України.

Відповідно до ч.1-2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.1 ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів звязку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Враховуючи предмет позову суд вважає обовязковим застосування зустрічного забезпечення, оскільки спірними для сторін є частки статутного капіталу юридичної особи, вартість яких встановлена. Тобто, спір є майновим та вжиття заходів забезпечення позову може призвести до нанесення збитків відповідачу у випадку відмови у задоволенні позову.

Разом з тим, в поданій заяві представник ОСОБА_1 не навів пропозицій щодо можливого зустрічного забезпечення позову, тому, враховуючи також відсутність обґрунтованих підстав для застосування заходів забезпечення позову, суд не вбачає необхідності у виклику заявника для надання додаткових пояснень та доказів на підтвердження необхідності забезпечення позову, оскільки заявником повністю проігноровано обовязок щодо зустрічного забезпечення. Такі обставини не дають суду можливості забезпечити збалансованість інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу у разі задоволення заяви про забезпечення позову.

Також, матеріалами справи та поданої заяви не підтверджується наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову, не встановлено намір відповідача здійснювати дії по внесенню змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб з метою обмеження прав ОСОБА_1 як учасника товариства.

Відповідно до роз'яснень Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», викладених у п. 4 постанови № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги (п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна від 03 червня 2016 року № 5).

У відповідності до ч.9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимогстатті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись Постановою Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст.149-154, ч.9 ст.153, ч.4, ч.5 ст.268, ст. 353, ст. 354, ст. 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_1 до Броадбенд Девіда Іана, третя особа: ОСОБА_4, відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб підприємців виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, ТОВ «КІМ» про визнання права власності на частку в статутному капіталі, зобовязання вчинити певні дії, - повернути заявнику.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її складання безпосередньо до апеляційного суду Одеської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя