Справа № 635/896/17
Провадження № 2/635/1310/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Бобко Т.В.,

при секретар і судового засідання ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Харківська районна державна адміністрація Харківської області, Веселівська сільська рада Харківського району Харківської області, про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права на земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 (відповідач), треті особи Харківська районна державна адміністрація Харківської області, Веселівська сільська рада Харківського району Харківської області, в якому, з урахуванням уточнень, просить:

- встановити юридичний факт, що вона постійно проживала разом з матірю ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті 08 травня 2005 року;

- встановити юридичний факт, що сертифікат на земельну частку (пай) розміром 5,47 умовних кадастрових гектарів, серії ХР № 0204540, виданий на імя ОСОБА_5, який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 540, належить її матері ОСОБА_4, яка померла 08 травні 2005 року;

- встановити юридичний факт факт родинних відносин, що ОСОБА_4, яка померла 08 травня 2005 року, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, була матірю ОСОБА_2;

- визнати за позивачем право власності на земельну частку (пай) розміром 5,47 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої 08 травня 2005 року, якій земельна частка (пай) належала на підставі Сертифікату серії ХР № 0204540, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 540.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 08 травня 2005 року померла її матір ОСОБА_4, після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної частки (паю), розташованої на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області розміром 5,47 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка належить матері на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0204540, зареєстрованого 15 вересня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №540. Позивач та її сестра ОСОБА_3, відповідач по справі, є спадкоємцями першої черги після смерті матері ОСОБА_4 На день смерті матері позивач проживала спільно з нею, доглядала за нею. Вважаючи, що фактично прийняла спадщину, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у встановлений строк не зверталась, заяву про відмову від прийняття спадщини також не надавала. Разом з тим зазначає, що в сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ХР №0204540, виданого на імя померлої ОСОБА_4, помилково зазначено прізвище як «Калініченко», замість правильного «Каліниченко». Крім того, є розбіжності в документації позивача та померлої ОСОБА_4Є в написанні по-батькові померлої, а саме в свідоцтві про народження позивача зазначено на російській мові, що її мати «Калиниченко Вера Григорьевна», а в свідоцтві про смерть матері «Каліниченко Віра Єгорівна».

У судовому засіданні 17.07.2017 представник позивача ОСОБА_6 позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

У судове засідання 12.12.2017 представник позивача не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення та просила розглянути справу за її відсутності.

Представник третьої особи Веселівської сільської ради, у судове засідання не зявився, до суду надана заява за підписом голови сільської ради про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

Представник третьої особи Харківської районної державної адміністрації, у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

У ході судового розгляду справи були встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно з копією Свідоцтва про смерть від 11.05.2005, 08 травня 2005 року у віці 76 років померла ОСОБА_4 (а.с. 7).

На підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0204540, виданого на підставі рішення Харківської райдержадміністрації №765 від 08 вересня 1997 року та зареєстрованого 15 вересня 1997 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №540, ОСОБА_5 належить земельна частка (пай), розташована на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області, розміром 5,47 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с. 8).

Листом від 15.12.2016 Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області повідомила позивача про необхідність звернення до суду для вирішення питання оформлення спадкових прав за законом після смерті матері ОСОБА_4 через відсутність документів, що підтверджують факт прийняття позивачем спадщини в установлений законом шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця (а.с. 9).

Згідно з інформацією Веселівської сільської ради Харківського району від 16.12.2016 (а.с. 10), виданою ОСОБА_2, її мати ОСОБА_4, яка померла 08.05.2005, на день смерті згідно погосподарського обліку була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2 (Радгоспне) Харківського району.

Згідно з копією Свідоцтва про народження від 15.08.1958 (а.с. 11), ОСОБА_7 народилась 23 липня 1958 року, батько ОСОБА_8, мати ОСОБА_9.

21 липня 1979 року ОСОБА_7 уклала шлюб з ОСОБА_10 та змінила прізвище на «Маркова», що підтверджується копією Свідоцтва про одруження від 21.07.1979 (а.с. 12).

Відповідно до Свідоцтва про народження від 23.10.1989 (а.с. 13), ОСОБА_11 народилась 24 лютого 1929 року, батько ОСОБА_12, мати ОСОБА_13.

Згідно з листом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 10.05.2017 (а.с. 49), після померлої 08 травня 2005 року ОСОБА_4, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_3, з заявою про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто із спадкоємців не звертався, спадкова справа не відкрита.

Відповідно до копії Свідоцтва про народження від 16.06.2017 (а.с. 65), ОСОБА_14 народилась 15 червня 1955 року, батько ОСОБА_15, мати ОСОБА_5.

У звязку з укладенням шлюбу 02 листопада 1972 року ОСОБА_14 змінила прізвище на «Кузнєцова», що підтверджується копією ОСОБА_16 з Державного реєстру актів цивільного стану від 07.11.2017 (а.с. 66).

Допитана в якості свідка у судовому засіданні 17.07.2017 ОСОБА_17 пояснила, що є сусідкою відповідача, з матірю сторін ОСОБА_4 підтримувала дружні стосунки. Підтвердила, що ОСОБА_4 проживала сама, але, коли вона захворіла, то позивачка переїхала до неї, з березня 2005 року та до смерті матері мешкала у неї постійно.

Згідно з Актом від 03.08.2017, складеним депутатом Веселівської сільської ради ОСОБА_18 та сусідами ОСОБА_19 та ОСОБА_16, ОСОБА_20 проживала разом з матірю ОСОБА_4 на день її смерті 08 травня 2005 року за адресою: сел. Радгоспне (ОСОБА_21) Харківського району Харківської області (а.с. 82).

Проаналізувавши спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Дослідженими по справі доказами встановлено, що ОСОБА_4, яка померла 08.05.2005, є матірю позивачки, і на момент її смерті позивачка постійно проживала разом з нею у с. Радгоспне (ОСОБА_21) Харківського району. Вказані обставини підтверджуються позовною заявою, поясненнями представника позивача у судовому засіданні, показаннями свідка ОСОБА_17, актом депутата Веселівської сільської ради. Вказані факти також не заперечувались відповідачем, яка позовні вимоги підтримала.

У ході судового розгляду також встановлено, що під час видачі вищезазначеного сертифікату про право на спірну земельну частку (пай) була допущена помилка в написанні прізвища власника земельної частки (паю), а саме, замість правильного «Каліниченко» зазначено помилково «Калініченко». Матеріали справи свідчать, що прізвище власника земельної частки (паю) є ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №014483 від 11 травня 2005 року. Зазначений документ містить достатньо відомостей, які б дозволяли ідентифікувати особу власника земельної частки (паю).

Таким чином, судом встановлено, що вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) був виданий саме ОСОБА_4, а помилкове зазначення у цьому правовстановлюючому документі прізвища останнього як «Калініченко» є очевидним.

Встановлення факту належності правовстановлюючих документів позивачу необхідно для оформлення спадкових справ на спірну земельну ділянку.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Згідно ч. 1 ст. 125 ЗК України (в редакції закону, що діяв на момент смерті спадкодавця), право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Частиною 1 статті 126 ЗК України (в редакції закону, що діяв на момент смерті спадкодавця) передбачено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 серпня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п.п. 16-17 Перехідних положень ЗК України громадянам власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

За приписами п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК ( 435-15) право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. При вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.04. «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власника земельних часток (паїв)»передбачено, що до осіб, які мають право на земельну частку (пай) відносяться громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Згідно ст. 2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Згідно ч. 1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Єдиними спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_4 на момент відкриття спадщини, відповідно до ст. 1261 ЦК України,є її доньки: позивач по справі ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серії ІІ-ЯР №788655 від 15 серпня 1958 року), яка під час реєстрації шлюбу змінила прізвище з «Каліниченко» на «Маркова», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІI-АБ №539965 від ІНФОРМАЦІЯ_4, та відповідач по справі ОСОБА_3 (свідоцтво про народження серії І-УЗ №980762 від 20 лютого 1968 року) яка під час реєстрації шлюбу змінила прізвище з «Каліниченко» на «Маркова», що підтверджується свідоцтвом про одруження серії ІI-АБ №539965 від ІНФОРМАЦІЯ_4, яка в ході судового розгляду не претендували на частку в спадщині, подавши відповідну заяву.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

Як встановлено в ході судового розгляду, донька померлої ОСОБА_2 фактично спадщину прийняла, оскільки проживала зі спадкодавцем на день смерті.

Разом з тим державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав за законом після померлої ОСОБА_4, оскільки в неї відсутні документи, що стверджують факт прийняття нею спадщини в установлений законом шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця та запропоновано звернутися до суду.

Таким чином судом встановлено, що після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_2, яка є спадкоємцем першої черги, фактично спадщину прийняла, оскільки постійно проживала з спадкодавцем на день його смерті.

Як встановлено в ході судового розгляду, відповідач ОСОБА_3, яка також є спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 не претендує на спадщину, що підтверджується наданою заявою про визнання позовних вимог.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи викладене, суд вважає позивача таким, що набула право на земельну частку (пай), розташованої на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області розміром 5,47 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 08 травня 2005 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 197, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи Харківська районна державна адміністрація Харківської області, Веселівська сільська рада Харківського району Харківської області, про встановлення юридичного факту та визнання права на земельну частку (пай) задовольнити повністю.

Встановити факт проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, спільно з матірю ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті 08 травня 2005 року.

Встановити факт, що сертифікат на земельну частку (пай) розміром 5,47 умовних кадастрових гектарів, серії ХР № 0204540, виданий на імя ОСОБА_5, який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 540, належить матері позивача ОСОБА_4, яка померла 08 травні 2005 року.

Встановити факт, що ОСОБА_4, яка померла 08 травня 2005 року, яка проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1, була матірю ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) право на земельну частку (пай) розміром 5,47 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Веселівської сільської ради Харківського району Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, яка померла 08 травня 2005 року, якій вказана земельна частка (пай) належала на підставі Сертифікату серії ХР № 0204540, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 540.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: