Справа №463/2027/17
Провадження №2/463/1266/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Шеремети Г. І.

при секретарі с/з ОСОБА_1

за участю позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третьої особи: приватного нотаріуса ОСОБА_6 про визначення частки померлого у спільному сумісному майні, суд,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із позовом, просив визначити, що частка померлого ОСОБА_7, який помер 14.11.2013 року, в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становила ?.

Позов мотивує тим, що є спадкоємцем ОСОБА_7, який помер 14.11.2013 року, за заповітом. Померлому ОСОБА_7 та відповідачам по справі, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_2. У звязку з тим, що частка померлого ОСОБА_7 на момент його смерті не була визначена, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого. А тому звернувся до суду з відповідним позовом, який просить задоволити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав передбачених в позові, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.

Відповідачі в судове засідання з розгляду даної справи не з'явивлия, про час та місце розгляду справи повідомлявлия у встановленому законом порядку за зареєстрованим місцем проживання, причин неявки суду не повідомили. А тому суд вважає, що відповідно до ст.224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи, слід розглянути справу у відсутності відповідачів, ухваливши заочне рішення.

Третя особа в судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи була належним чином повідомлена, про причини неявки суд не повідомила. Заяв про розгляд справи за її відсутності не подавала.

Заслухавши пояснення позивача, оглянувши матеріали справи та додані до нього письмові документи, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.215,224-226 ЦПК України, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачі по справі, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та ОСОБА_7 є співвласниками квартири АДРЕСА_1, що підтверджується долученою до матеріалів справи копію свідоцтва про право власності на квартиру №Л05160 від 06.08.1996 року (а.с.12). Квартира належить останнім на праві спільної сумісної власності.

14 листопада 2013 року помер ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СГ №342506 (а.с.11).

Як вбачається із змісту заповіту ОСОБА_7 від 07.12.2009 року (а.с.14), спадкоємцем його майна (де б воно не було, із чого б воно не складалось) став позивач ОСОБА_2.

Частка у праві спільної сумісної власності, згідно вимог ч. 1 ст. 1226 ЦК України, спадкується на загальних підставах.

Згідно ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності . У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду

Відповідно до ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У відповідності до положень пункту 12 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК).

Згідно розяснень, наданих Пленумом ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ в п. 3.4 Інформаційного листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013року «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

У звязку з невизначеністю частки померлого у спільній сумісній власності, позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкування.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 разом з померлим ОСОБА_7 приватизували вищевказану квартиру, однаково володіли та користувались житлом, між ними не було укладено ніяких угод відносно власності на квартиру, тому їхні частки як співвласників у спільній сумісній власності є рівними і кожному із них, як співвласнику належить право власності на 1/4 частини квартири.

Беручи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що померлому ОСОБА_7, на момент смерті належала 1/4 ідеальної частини квартири АДРЕСА_2.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 225-226 ЦПК України, ст.ст. 15,16,31,355, 368, 370, 1226 ЦК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов - задоволити.

Визначити, що частка померлого ОСОБА_7, який помер 14.11.2013 року, в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_2 становила 1/4.

На рішення суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення в порядку і строки передбачені ст. 228 ЦПК України.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Львівської області в порядку і строки передбачені ст.ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя: Шеремета Г. І.