08 грудня 2017 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Таран Н.Г.
за участю секретаря судового засідання Двірко Т.В..
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу
Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають дітей, які на даний час є повнолітніми. Сімейне життя не склалося, припинили подружні стосунки близько двох років тому, сенсу в збережені сім'ї не вбачає. В зв'язку з вищевикладеним просить шлюб розірвати.
Позивач в судовому засіданні, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності на адресу суду не надходили, а тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи.
Суд, дослідивши письмові докази в справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 12.10.1985 року в Містечківському сільЗАГС Коростишівського району Житомирської області, актовий запис № 7, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.
Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається.
Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.
Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки позивач не бажає перебувати у шлюбі, а примушування до збереження шлюбних відносин не допускається - збереження шлюбу суперечить її інтересам.
Відповідно до ст.. 88 ЦПК України судові витрати пов'язані з розглядом справи покладаються на відповідача, отже з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені нею судові витрати зі сплати судового збору.
На підставі викладеного, керуючись ст. 24, 56, 112 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 213-215, 224-226, 294, 296 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 12.10.1985 року в Містечківському сільЗАГС Коростишівського району Житомирської області, актовий запис № 7 - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в сумі 640,00 грн.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його прийняв, за письмовою заявою відповідача, поданою з врахуванням вимог ст. 229 ЦПК України. Заява про перегляд рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Н.Г.Таран