АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/8123/2017 Головуючий в 1-й інстанції -Москаленко К.О.
757/4447/13-ц Доповідач Чобіток А.О
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів-Немировської О.В.,Соколової В.В.

при секретарі- Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_10 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року в справі за позовом ОСОБА_10 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Топілко ОксаниОлександрівни, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про зобов'язання вчини дії та стягнення коштів, визнання довіреності недійсною, визнання картки такою, що суперечить вимогам законодавства України та такою, що не могла бути використана, припинити використання картки,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2013 року позивач пред'явив вказаний позов до відповідачів та зазначав, що 23 листопада 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та ним ОСОБА_10 (ОСОБА_10) було укладено договір № НОМЕР_3 на відкриття та ведення поточного рахунку. Відповідно до п.1 даного договору банком було відкрито рахунок № НОМЕР_3 в USD ( валюта рахунку ) та зобов»язано виконувати операції за договором згідно з його розпорядженнями щодо руху коштів у відповідності з чинним законодавством України.

29 листопада 2010 року на вказаний рахунок надійшло 468 000 доларів США, а 03 грудня 2010 року з даного рахунку невідома йому особа, ОСОБА_6 зняла вказані кошти.

За повідомленням банку від 12 квітня 2011 року грошові кошти з рахунку НОМЕР_5 були зняті 03 грудня 2010 року на підставі довіреності ВРД №087815, яка була видана громадянином Китайської Народної Республіки ОСОБА_10 (НОМЕР_1,виданий 02 серпня 2001 року Міністерством іноземних справ дійсний до 02 серпня 2010 року,ідентифікаційний номер НОМЕР_2), який зареєстрований та мешкає в Україні: АДРЕСА_1 та якою він уповноважував громадянина Палестини ОСОБА_6 (ОСОБА_6) паспорт: НОМЕР_4 бути його представником в АТ«Райффайзен Банк Аваль з питань користування та розпорядження відкритим на його ім»я банківського рахунку № НОМЕР_3 з правом розпорядчого підпису.

Посилаючись на те,що він не підписував вказану довіреність і вона має ряд невідповідностей від тих, що містить договір № НОМЕР_3 на відкриття та ведення поточного рахунку, а саме: в довіреності від 30 листопада 2010 року зазначено громадянство ОСОБА_10 країна Китайська Народна Республіка, в той час він ОСОБА_10 є громадянином Республіки Китай (Republic of China), тобто держави в Східній Азії, широко відомій як Тайвань і яка знаходиться на острові Тайвань із столицею Тайбеї, і відрізняється від держави в Східній Азії Китайської Народної Республіки ( People's Republic of China), яка знаходиться на материку із столицею Пекін, зазначено строк дії паспорту до 02 серпня 2010 року, тоді як довіреність датована 30.11.2010 року , станом на 30.11.2010 року він проживав в готелі «Салют» за адресою: м. Київ, вул. Січневого Повстання,11-Б, в довіреності зазначений ,ідентифікаційний номер НОМЕР_2,тоді як він не мав такого номеру і за повідомленням Державної податкової адміністрації від 08 червня 2011 року станом на 30 травня 2011 року громадянин Республіки Китай ОСОБА_10( ОСОБА_10) у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків не зареєстрований,набір цифр НОМЕР_2 не є податковим номером в Державному реєстрі,просив визнати вказану довіреність недійсною з 30 листопада 2010 року.

Крім того зазначив, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Топілко О.О. також допустила порушення законодавства України вчинивши нотаріальну дію та посвідчивши вказану довіреність, а саме: не витребувала перекладу закордонного паспорту на українську мову, що є необхідними для посвідчення довіреності, не пересвідчилась у відповідності довідки про наявність ідентифікаційного номеру з даними Єдиного державного реєстру, строк дії паспорту зазначила до 02 серпня 2010 року, а довіреність посвідчувалася 30 листопада 2010 року.

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» порушив Інструкцію про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, не перевірив ідентичність особи, яка відкрила рахунок з особою, яка зазначена в довіреності, що потягнуло видачу готівки з його рахунку невідомій йому особі, якій він не видавав вказану довіреність: в договорі його прізвище зазначено англійською ОСОБА_10 , а в довіреності українською ОСОБА_10, його паспорт дійсний до 02.08.2011 року, в довіреності зазначено - до 02.08 2010 року, його громадянство Республіки Китай, в довіреності зазначено Китайська Народна Республіка, місце проживання/перебування АДРЕСА_3, в довіреності АДРЕСА_2, він не зареєстрований в Державному реєстрі як особа - підприємець, а тому у нього відсутній , ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який зазначений в довіреності.

Посилаючись на вказані обставини позивач просив визнати недійсною довіреність ВРД № 087815, видану приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ТопілкоО.О., зобов»язати ПАТ«Райффайзен Банк Аваль» зарахувати на поточний рахунок № НОМЕР_3 ОСОБА_10 (ОСОБА_10),ідентифікаційний код НОМЕР_7 468 000 доларів США, солідарно стягнути з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Топілко О.О. на його користь 468 000 доларів США, визнати картки такою, що суперечить вимогам законодавства України та вирати по оплаті судового збору.

Справа неодноразово розглядалась судами.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі представник позивача просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове,яким задовольнити позов. Зазначає,що висновок суду не відповідає встановленим обставинам та вимогам закону,що регулюють правовідносини, які виникли між сторонам в зв»язку з чим неможна вважати таке рішення законним та обґрунтованим.

Вислухавши доповідь судді,пояснення осіб, що з»явились в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги,обставини справи,колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що 23 листопада 2010 року між громадянином Республіки Китай ОСОБА_10 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» був укладений договір № НОМЕР_3 на відкриття та ведення поточного рахунку, за умовами якого банк відкрив рахунок № НОМЕР_3 в USD(валюта рахунку) та взяв на себе зобов'язання щодо виконання операції за ним, згідно з розпорядженням Клієнта, щодо руху коштів у відповідності з чинним законодавством України; за користування коштами на рахунку Банк щомісячно нараховує та сплачує Клієнту відсотки за ставкою згідно з тарифами Банку; за здійснення розрахунково-касових операцій по рахунку клієнт сплачує комісію згідно з Тарифами Банку.

Пунктом 4 вказаного договору передбачено, що сторони у відповідності до ст.. 7, 1068 Цивільного кодексу України, керуються умовами, викладеними в «Правилах ведення поточних рахунків фізичних осіб», затверджених постановою Правління Банку Розпорядження № 8Р від 09.01.2008 р.. Банк має право самостійно, без попереднього погодження з Клієнтом змінювати Тарифи в порядку передбаченому Правилами. При цьому Клієнт, підписуючи Договір свідчить про те, що він повністю ознайомлений та згоден із змістом Правил і Тарифами Банку.

Також вказаним Договором визначено адреси та реквізити Сторін, відповідно до яких «Клієнт» - паспорт : НОМЕР_6, виданий CHINA, адреса за місцем реєстрації: 01010, АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податку : НОМЕР_7. Реквізити для поповнення поточного рахунку Клієнта : ПІБ отримувача ОСОБА_10 (т.1 а.с. 22).

При укладенні вказаного Договору позивачем відповідачу надано Довідку ВАТ «Готель «Салют», що розташований в м. Києві по вул. Січневого повстання, 11-Б, про те, що ОСОБА_10, дійсно проживає у готелі «Салют» з 23.11.2010 року (а.с. 94 том 1).

Також уповноваженим працівником відповідача ОСОБА_7 , при укладенні Договору 23.11.2017 року відібрано зразок підпису власника рахунку, ОСОБА_10, ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податку : НОМЕР_7, місце проживання 01010, АДРЕСА_3. ОСОБА_7 власним підписом засвідчила дозвіл на прийняття зразка підпису та засвідчила справжність підпису ( а.с. 95 том 1 картка із зразками підписів).

Правилами ведення поточних рахунків фізичних осіб, затверджених постановою Правління Банку Розпорядження № 8Р від 09.01.2008 року визначено, що Банк проводить за розпорядженням Клієнта операції по рахунку, що не суперечать положенням Інструкції НБУ «Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах» № 492 від 12 листопада 2003 року та чинному законодавсту України. На поточний рахунок Клієнта зараховуються кошти, що надйшли безгтотівковим платежем, готівкою через касу Банку, ( якщо інше не передбачено Договором). За розпорядженням Клієнта Банк проводить за поточним рахунком видаткові операції, такі як безготівкові перекази з рахунку, видача готівки тощо ( п. 2 ).

За пунктом 8 вказаних Правил Банк зобов»язаний видавати готівкові кошти з рахунку Клієнта:

- одразу після запиту Клієнта, якщо сума операції не перевищує 5 000 доларів США, або еквівалент в іншій валюті, та (або) якщо кошти знімаються з рахунку, відкритого у валюті українська гривня, російський рубль, долар США або євро;

- через 2 (два) робочих дні післяписьмового попередження Клієнтом Банку, якщо сума операції перевищує 5 000 доларів США, або еквівалент в іншій валюті, та (або) якщо кошти знімаються з рахунку, відкритого у валюті українська гривня, російський рубль, долар США або євро.

Клієнт зобов»язаний :

- чітко дотримуватись умов та положень Договору поточного рахунку та цих Правил;

- у разі зняття з рахунку готівки у сумі, що перевищує 5 000 доларів США, або еквівалент в іншій валюті, попередити про це Банк в письмовій формі за 2 (два) робочих дня до зняття коштів;

- у разі зняття готівки з рахунку, відкритому в іноземній валюті, відмінної від валют російський рубль, долар США, євро, попередити про це Банк в письмовій формі за 2 (два) робочих дня до зняття коштів;

- повідомляти Банк про зміну своїх реквізитів, протягом 7 (семи) банківських днів з моменту настання таких змін, письмовою заявою встановленого зразка.

Також Банк має право вимагати від Клієнта належного виконання останнім своїх зобов»язань , згідно з предметом та умовами Договору поточного рахунку та цих Правил (а.с.216-218 том 2).

29 листопада 2010 року на рахунок позивача, відкритий відповідачем 23.11.2010 року надійшли грошові кошти у розмірі 468 тис. доларів США.

03 грудня 2010 року вказані кошти були зняті з рахунку на вимогу ОСОБА_6 в день звернення, який пред'явив банку нотаріально посвідчену довіреність на вчинення від імені ОСОБА_10 дій щодо розпорядження та користування його банківським рахунком.

Пунктом 5 глави 3 Розділу III Інструкції про касові операції в банках України, затвердженої постановою № 337 Правління НБУ від 14.08.2003 року, яка діяла на час видачі коштів передбачено, що у видаткових касових документах (заява на видачу готівки, видатковий касовий ордер, грошовий чек) працівник банку перевіряє:

повноту заповнення реквізитів на документі;

наявність підписів посадових осіб банку, яким надано право підпису касових документів, і тотожність їх зразкам;

належність пред'явленого паспорта або документа, що його замінює, отримувачу, відповідність даних паспорта тим даним, що зазначені в касовому документі;

у разі отримання готівки за довіреністю - правильність оформлення довіреності на отримання готівки;

наявність підпису отримувача.

Відповідно до довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Топілко О.О. 30.11.2010 року, громадянин Китайської Народної Республіки ОСОБА_10 (паспорт:НОМЕР_6, виданий 02 серпня 2001 року Міністерством іноземних справ дійсний до 02 серпня 2010 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2), який зареєстрований та мешкає в Україні : АДРЕСА_4, на усному безоплатному договорі, уповноважив громадянина Палестина ОСОБА_6 (ОСОБА_6) бути його представником в банківських установах в м. Києві, в тому чисті в АТ «Райффайзен Банк Аваль» з питань користування та розпорядження відкритим на його ім'я банківським рахунком НОМЕР_8 з правом розпорядчого підпису. Для цього йому надано право від імені позивача подавати та одержувати необхідні заяви, довідки та документи, відкривати та закривати рахунки з правом розпорядчого підпису та розпоряджатися грошовими коштами, що будуть надходити на цей рахунок (т.1 а.с. 25).

Пунктом 7.2 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, визначено, що, якщо в процесі обслуговування поточного рахунку його власник - фізична особа надає право розпорядження рахунком іншій фізичній особі, то довірена особа під час першого звернення до банку з метою використання рахунку має пред'явити паспорт або інший документ, що посвідчує особу, і підтвердити свої повноваження щодо розпорядження рахунком. Фізична особа - резидент додатково має пред'явити документ, виданий органом державної податкової служби, що засвідчує її реєстрацію в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків. Довірена особа має заповнити нову картку із зразками підписів (додаток 4) і зазначити зразок свого підпису. Ця картка складається відповідно до глави 18 цієї Інструкції.

Згідно з п. 18.18 Інструкції, якщо в процесі обслуговування поточного або вкладного (депозитного) рахунку власник - фізична особа надає право розпорядження рахунком іншій фізичній особі, то довірена особа під час першого звернення до банку заповнює картку із зразками підписів згідно з додатком 4 до цієї Інструкції, до якої включається зразок її підпису. Зразок підпису власника рахунку в картці із зразками підписів, яку заповнює довірена особа, не зазначається.

У картці із зразками підписів ОСОБА_6, заповненої 03.12.2010 року, зазначено, що власником рахунку є ОСОБА_10, ідентифікаційний номер 0000000 закреслено та написано НОМЕР_2, місце проживання : АДРЕСА_1. При цьому вказана картка містить підпис уповноваженого працівника банку ОСОБА_7 лише у графі засвідчення справжності підпису ОСОБА_6, підпис вказаної особи у графі «Дозвіл на прийняття зразка підпису», відсутній ( а.с. 100 том 1).

У заяві на видачу готівки від 03.12.2010 року власником рахунку зазначено ОСОБА_10 ( а.с. 96 том 1).

Листом від 08.06.2011 року за № 866/к/29-206 Державна податкова адіміністрація у м. Києві повідомила, що станом 30.05.2011 громадянин Китаю ОСОБА_10 ( дата народження 24.07.1964), у Державномиу реєстрі фізичних осіб-платників податків не зареєстрований , набір цифр НОМЕР_2 не є податковим номером з Державного реєстру ( а.с. 27 том 1).

Відповідно до довідки , наданої відповідачем, в матеріалах юридичної справи клієнта ОСОБА_10 відсутнє письмове повідомлення ОСОБА_10 або його представника про зняття грошових коштів в розмірі 468 000 доларів США. У період з 23.11.2010 року по 03.12.2010 року ОСОБА_10 не повідомляв Банк про зміну особистих даних ( а.с. 58 том 2).

Пред'являючи позов, ОСОБА_10 посилався на те, що довіреність на ім'я ОСОБА_6 він не видавав, а сама довіреність містить неточності, зокрема щодо його громадянства, строку дії паспорта та місця перебування в Україні, а банк перед видачею грошових коштів не ідентифікував особу власника рахунку, пославшись при цьому на обов'язкові такі дії банку з огляду на локальні нормативно-правові акти Національного банку України.

Висновком експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 255 від 03.12.2013 року встановлено, що рукописний запис «ОСОБА_10» у графі «Підпис», у довіреності виданій громадянином Китайської Народної Республіки ОСОБА_10 30.11.2010 та зареєстрованій в реєстрі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу О.О. Топілко за №2490, виконаний не громадянином Республіки Китай ОСОБА_10 ( ОСОБА_10), а іншою особою . При цьому питання « чи виконаний підпис у довіреності від 30.11.2010 року громадянином Республіки Китай ОСОБА_10 ( ОСОБА_10) експертом не вирішувалось з посиланням на те, що експерт не володіє мовою та писемністю, яка використовувалася при виконанні даного підпису, не розуміє її специфіки ( а.с. 223 том 1).

Згідно із висновком експерта Київської незалежної судово-експертної установи № 1544 від 23.12.2015 року, підпис від імені ОСОБА_10 в оспорюваній Довіреності , складної від імені громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_10 (ОСОБА_10 ) на ім.»я громадянина Палестини ОСОБА_6, посвідченої приватним нотаріусом Київуського міського нотаріального округу О.О. Топілко за №2490, виконаний не ОСОБА_10 (ОСОБА_10 ), а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_10 ( а.с. 170-175 том 5).

Відповідно до нотаріально засвідченої копії легалізованого Посольством України в Японії примірнику звіту про ідентифікацію почерку від 12 вересня 2013 року з перекладом на українську мову від 12.09.2013 року, проведеного Інститутом Технічних Наук і Технології Тайванської Академії розвитку і Досліджень Економіки і Технології, інститут визнав, що підпис в «засвідченому підписі», написані клієнтом особисто і на «українському документі», наданому клієнтом, не збігаються один з одним в індивідукальних характеристиках, і встановиви, що це «не ідентичні» підписи, не написані тією ж особою ( а.с.70-202 том 2).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_10 про визнання довіреності від 30.11.2010 року на ім»я громадянина Палестина ОСОБА_6 (ОСОБА_6) від імені ОСОБА_10 щодо надання ОСОБА_6 права на розпорядження відкритим на його ім»я у відповідача поточним рахунком, суд першої інстанції виходив з того, що довіреність не є правочином в розумінні ст. 203 ЦК України, а є письмовим документом, який підтверджує визначені договором повноваження представника перед третіми особами на вчинення тих чи інших дій перед третіми особами та є доказом існування відносин з особою, яку він представляє, в зв»язку з чим відсутні правові підстави до задоволення вказаної вимоги. При цьому суд дійшов висновку, що в діях працівника банку при здійсненні операції щодо видачі коштів з рахунку позивача, відсутні порушення вимог Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній валютах, затвердженої постановою Правління НБ України від 12.11.2003 р. № 492 та законодавства, яким регламентовано спірні правовідносини, а тому відсутні підстави стверджувати про безпідставність вказаної операції, порушення відповідачем ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» умов Договору та для його відповідальності відповідно до ст. 1073 ЦК України.

В задоволенні інших вимог , судом відмовлено з мотивів їх безпідставності .

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає , що рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_10 про визнання оспорюваної довіреності недійсною та зобов»язання ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» зарахувати на поточний рахунок останнього 468 000 доларів США ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, яке регулює правовідносини, що виникли між сторонами.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами.Односторонній правочин може створювати обов'язки лише для особи, яка його вчинила.Односторонній правочин може створювати обов'язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. До правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов'язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Відповідно до статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Відповідно до статті 34 Закону України «Про нотаріат», в редакції на час посвідчення оспорюваної довіреності, а також і в новій редакції, нотаріуси вчиняють такі дії, зокрема посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності

тощо).

З огляду на викладене, довіреність - це односторонній правочин, який фіксує межі повноважень представника, який, діючи на підставі довіреності, створює права та обов'язки безпосередньо для довірителя.

Довіреність адресована насамперед третім особам і має на меті довести до їх відома те, що між представником і тим, кого він представляє, існує домовленість, згідно з якою виконання всіх угод, що буде укладати представник у межах довіреності, бере на себе той, хто представляє.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК підставою для недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК .

Особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутись до суду з позовом про визнання відповідної угоди недійсною, про витребування майна з чужого незаконного володіння або про витребування майна від добросовісного набувача.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Верховний Суд України у своїй постанові № 6-619цс15 від 01.07.2015 року зазначив, що Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в учасника правочину волевиявлення на його вчинення, суду слід виходити з ретельного дослідження наявних у справі доказів як кожного окремо, так і їх сукупності.

Зокрема, у разі вчинення правочину представником за довіреністю суду слід з'ясувати, чи наділив довіритель свого представника повноваженнями на вчинення правочину, чи діяв він у межах наданих йому повноважень, а якщо ні, то чи схвалив у подальшому довіритель укладений представником у його інтересах правочин.

Достовірно встановлено, що позивач ОСОБА_10 (ОСОБА_10) є громадянином республіки Китай, у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків не зареєстрований , набір цифр НОМЕР_2 не є податковим номером з Державного реєстру і з 23.11.2010 року останній проживав у готелі «Салют» в АДРЕСА_3.

Однак, оспорювана довіреність видана громадянином Китайської Народної Республіки ОСОБА_10, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований та мешкає в Україні : АДРЕСА_1.

При цьому як рукописний текст від імені ОСОБА_10 (ОСОБА_10), так і підпис останнього в оспорюваному правочині виконано не позивачем, що підтверджується висновками судво-почеркознавчих експертиз, наведених вище.

В матеріалах юридичної справи клієнта ОСОБА_10 відсутнє письмове повідомлення ОСОБА_10 або його представника про зняття грошових коштів в розмірі 468 000 доларів США. У період з 23.11.2010 року по 03.12.2010 року ОСОБА_10 не повідомляв Банк про зміну особистих даних ОСОБА_10 .

Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0008301, 25.06.2013 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулось до Святошинського районного управління ГУ МВС України в м. Києві з заявою вчинення кримінального правопорушення, в зв»язку з чим 26.06.2013 року внесено до ЄРДР повідомлення про злочин, а саме : невстановлена особа 03.12.2010 у Святошинському відділенні № 3 Київської регіональної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», що розташоване за адресою : м. Київ, вул. Г.Юри, шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами гр.. ОСОБА_10 ( а.с. 134 том 1).

Отже, оцінюючи надані позивачем докази на підтвердження позовних вимог, колегія суддів, керуючись ст.. 212 ЦПК України, приходить до висновку про те, що позивач не мав наміру 03.12.2010 року отримувати кошти в розмірі 468 000 доларів США, які знаходились на його поточному рахунку, повноваженнями щодо їх отримання ОСОБА_6 не наділяв, дії останнього не відповідали волі ОСОБА_10 (ОСОБА_10) та в подальшому вчинений від його імені правочин він не схвалив, внаслідок чого на підставі ч. 3 ст. 203 ЦК України, довіреність видана громадянином Китайської Народної Республіки ОСОБА_10 30.11.2010 та зареєстрована в реєстрі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу О.О. Топілко за №2490 є недійсною.

Частиною 1 ст. 236 ЦК України визначено, що нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Проте, встановивши той факт, що оспорювана довіреність позивачем не підписувалась, з чого слідує, що волевиявлення останнього на вчинення одностороннього правочину було відсутнє, суд першої інстанції не прийняв вказану обставину з підстав того , що достовірно стало відомо про те, що підпис не належить позивачу, лише після проведення судово-почеркознавчої експертизи, не звернувши уваги на норми ч. 1 ст. 236 ЦК України , що призвело до неправильного вирішення справи у вказаній вище частині.

Згідно з ч.1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка (ч.1 ст. 1068 ЦК України).

Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом (ч.3 ст. 1068 ЦК України).

Банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження (ч.1 ст. 1071 ЦК України).

Відповідно до ст. 64 Закону України «Про банки та банківську діяльність» та п.7.1 і п. 7.2 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземній валютах, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 р. № 492, банк повинен переконатися в тому, що особа, яка діє на підставі довіреності, має відповідні повноваження саме від особи, якій належить рахунок.

Колегія суддів, оцінивши надані сторонами докази на підтвердження своїх вимог та заперечень у відповідності до ст.. 212 ЦПК України у їх сукупності, вважає, що працівниками банку при видачі готівки з рахунку, що належить позивачу, особі на підставі довіреності від 30.11.2010 року було допущено істотні порушення вимог чинного законодавства та локальних нормативно-правових актів Національного банку України та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», оскільки ними належним чином не перевірено, що ОСОБА_6 мав відповідні повноваження саме від особи, якій належить рахунок, тобто позивача.

При цьому працівниками банку також порушено і Правила ведення поточних рахунків фізичних осіб, затверджених постановою Правління Банку Розпорядження № 8Р від 09.01.2008 року, якими сторони також керуються відповідно до умов Договору № НОМЕР_3 на відкриття та ведення поточного рахунку, укладеного між позивачем та відповідачем 23.11.2010 року.

Так, достовірно встановлено та не оспорюється відповідачем, що в період з 23.11.2010 року по 03.12.2010 рокуОСОБА_10 не повідомляв Банк про зміну своїх реквізітів, які визначено в Договорі № НОМЕР_3 на відкриття та ведення поточного рахунку (громадянин Республіки Китай ОСОБА_10 паспорт : НОМЕР_6, виданий CHINA, адреса за місцем реєстрації: 01010, АДРЕСА_3, ідентифікаційний номер фізичної особи-платника податку : НОМЕР_7. Реквізити для поповнення поточного рахунку Клієнта : ПІБ отримувача ОСОБА_10) , укладеного між позивачем та відповідачем 23.11.2010 року; у банківській комп»ютерній програмі дані позивача зазначені латиницею (ОСОБА_10), а не кирилицею ( ОСОБА_10) ; позивач та/або його представник в письмовій формі за 2 (два) робочих дня до зняття коштів, як це передбачено Правилами ведення поточних рахунків фізичних осіб, затверджених постановою Правління Банку Розпорядження № 8Р від 09.01.2008 року, Банк про намір зняти кошти не повідомляв .

Разом з тим, у оспорюваній довіреності, реквізити позивача суттєво відрізняються від реквізитів зазначених у Договорі № НОМЕР_3 на відкриття та ведення поточного рахунку, укладеного між позивачем та відповідачем 23.11.2010 року та картці зі зразками його підпису.

Однак , незважаючи на очевидну та істотну відмінність реквізитів позивача, зазначених у банківських документах з реквізитами вказаними у оспорюваній довіреності, відсутності повідомлення позивача в письмовій формі за 2 (два) робочих дня до зняття коштів, працівники банку в порушення Правил ведення поточних рахунків фізичних осіб, затверджених постановою Правління Банку Розпорядження № 8Р від 09.01.2008 року, якими передбачено зобов»язання Банку видавати готівкові кошти з рахунку Клієнта через 2 (два) робочих дні після письмового попередження Клієнтом Банку, якщо сума операції перевищує 5 000 доларів США, а також порушуючи п.п. 7.2, 18.18 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 , оскільки відсутній підпис та прізвище упоноваженого працівника банку в картці зі зразками підписів від 03.12.2010 року щодо довіреної особи ОСОБА_6 в графі «Дозвіл на прийняття зразка підпису», видали останньому кошти в сумі 468 000 доларів США, належних позивачу.

З огляду на викладене, колегія суддів не приймає до уваги заперечення відповідача, в яких він зазначає про те, що працівниками банку виконано усі формальні вимоги під час вирішення питання видачі коштів.

Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо,а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача щодо зобов»язання відповідача зарахувати на поточний рахунок № НОМЕР_3 ОСОБА_10 (ОСОБА_10), ідентифікаційний код НОМЕР_7 468 000 доларів США.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_10 (ОСОБА_10) про визнання недійсною довіреності серії № ВРД 087815, яка видана приватним нотаріусом КМНО Топілко Оксаною Олександрівною, зареєстрованої в реєстрі за № 2491 від 30 листопада 2010 року та зобов'язання ПАТ «РайффайзенБанк Аваль» зарахувати на поточний рахунок № НОМЕР_3 ОСОБА_10 (ОСОБА_10), ідентифікаційний код НОМЕР_7 468 000 доларів США підлягає скасуванню з ухваленням у вказаній частині нового рішення про задоволення позовних вимог з відповідним розподілом понесених позивачем витрат пропорційно до задоволених вимог відповідно дор ст.. 88 ЦПК України .

При цьому доводи апеляційної скарги щодо незаконності рішення суду першої інстанції в іншій частині на увагу колегії суддів не заслуговують з підстав зазначених судом першої інстанції , з якими погоджується і суд апеляційної інстанції .

Керуючись ст.ст.88,304,307,308,313-315,319 ЦПК України,колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_10 задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 15 лютого 2017 року скасувати в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_10 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Топілко Оксани Олександрівни, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання недійсною довіреності серії № ВРД 087815, виданої приватним нотаріусом КМНО Топілко ОксаноюОлександрівною, зареєстрованої в реєстрі за № 2491 від 30 листопада 2010 року та зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» зарахувати на поточний рахунок № НОМЕР_3 ОСОБА_10 468 000 доларів США і в означеній частині рішення ухвалити нове рішення наступного змісту.

Визнати недійсною довіреність серії № ВРД 087815, яка видана приватним нотаріусом КМНО Топілко Оксаною Олександрівною, зареєстрованої в реєстрі за №2491 від 30 листопада 2010 року.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» зарахувати на поточний рахунок № НОМЕР_3 ОСОБА_10 (ОСОБА_10), ідентифікаційний код НОМЕР_7 468 000 доларів США .

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на користь ОСОБА_10 (ОСОБА_10) витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 737, 66 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -