Справа № 700/507/17
Провадження № 2/700/295/17
05 грудня 2017 р. Лисянський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді: Яценко Г.М.,
за участю секретаря судового засідання: Сіденко Н.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права власності на частину спадкового майна,
Позивач звернувся до суду з позовом та з урахуванням змін до позовної заяви від 27.10.2017 року до відповідачів про визнання права власності на частину спадкового майно.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 07 лютого 2016 року померла його мати, ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Родинні відносини спадкодавця підтверджуються свідоцтвом про народження. Після смерті матері, він у встановленому порядку прийняв спадщину подавши відповідну заяву до сільської ради. Під час оформлення спадщини після смерті матері зясувалося, що померла мати є спадкоємцем всього майна після смерті ОСОБА_5, який помер 08 липня 2009 року. Проте, його спадкове майно оформив на себе відповідач на підставі рішення суду, яке скасовано Апеляційним судом Черкаської області 21 лютого 2017 року. Враховуючи те, що мати позивача мала намір скласти заповіт на спадкове майно, яке вона прийняла після смерті свого брата, але не встигла оформити, а брат в судовому порядку визнав право власності на це майно, та отримав державний акт, то у звязку з скасуванням рішення суду, саме позивач має право власності на цю частину спадкового майна.
У судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час і місце судового розгляду повідомлені належним чином.
Судом на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідачів з ухваленням заочного рішення.
Розглянувши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з таких підстав.
Так. Судом встановлено, що 07 лютого 2016 року померла ОСОБА_4, яка є матірю позивача- Школьного ОСОБА_6.
Згідно заяви про прийняття спадщини від 30 червня 2016 року, посвідченою секретарем Ріпківської сільської ради Лисянського району, Черкаської області, зареєстрованою в реєстрі № 82, ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4.
Спадкоємцем померлої є також ОСОБА_3, яка теж прийняла спадщину подавши заяву до нотаріальної контори.
Письмовою заявою померлої ОСОБА_4, яка посвідчена секретарем Ріпківської сільської ради 17 жовтня 2012 року підтверджується, що ОСОБА_4 бажає щоб земельну ділянку, яку вона успадкувала від ОСОБА_5 площею 2,9035 га оформив ОСОБА_1.
Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 21 лютого 2017 року встановлено, що відповідно до спадкової справи №300/2009 щодо майна померлого 08 липня 2009 року ОСОБА_5 вбачається, що 27 серпня 2009 року ОСОБА_4 звернулась із заявою про прийняття всієї спадщини після смерті свого брата ОСОБА_5, яка була посвідчена секретарем сільської ради та виконкому ОСОБА_7, яка 16 жовтня 2009 року надійшла до Лисянської державної нотаріальної контори.

Вораховуючи те, що ОСОБА_4 звернулась із заявою про прийняття спадщини у строки визначені ст. 1270 ЦК України, то саме вона є спадкоємицею другої черги за законом, яка має право на все спадкове майно після смерті рідного брата.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З огляду на викладене, позивач як спадкоємець після смерті матері, має право на спадкове майно, яке померла мати, успадкувала після смерті свого померлого брата.

Крім цього, рішення суду, що було підставою для видачі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 401887 від 05 листопада 2010 року скасоване, відтак підлягає визнати недійсним державний акт, оскільки особа на яку він виданий, не мав права на його отримання.

Частиною першою статті 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

За викладених обставин, у суду не має підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки позивачем надано всі належні та допустимі докази законності та обґрунтованості своїх позовних вимог.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 16, 25, 392, 1261, 1268, 1272, 1296, ЦК України, ст.ст. 2, 3, 6, 7, 8, 10, 18, 57, 157, 158, 159, 174, 179, 196, 208, 209, 213, 214, 215, ЦПК України суд,

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Ріпківської сільської ради, площею 2,9035 га серії ЯЛ №401887 виданий Лисянською РДА 05 листопада 2010 року ОСОБА_2 на підставі рішення Лисянського районного суду Черкаської області від 08 липня 2010 року №2-316.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Ріпківської сільської ради Лисянського району, Черкаської області, площею 2,9035 га, що належала на праві власності ОСОБА_2 на підставі державного акта серії ЯЛ №401887 виданий Лисянською РДА 05 листопада 2010 року.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив протягом десяти днів з дня його отримання за заявою відповідача.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Черкаської області через Лисянський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Г.М.Яценко