Справа № 524/3778/16-ц
Провадження №2/524/1651/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого судді - Нестеренка С.Г., при секретарі - Бельченко Н.Л., за участі представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів у повернення оплачених витрат на утримання квартири належної на праві спільної сумісної власності,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 року до суду звернулася ОСОБА_1 з вказаним позовом до ОСОБА_3, в якому просила стягнути з відповідача на її користь сплачені нею витрати на утримання та збереження спільної квартири АДРЕСА_1 у розмірі 5627,21 грн. за період 01 січня 2015 року по 06 травня 2016 року та судові витрати.

Зазначала, що їй та відповідачеві належить на праві сумісної власності ця квартира. Відповідач не бере участі в утриманні квартири, зокрема щодо сплати вартості житлово-комунальних послуг, підтриманні належного технічного стану. У звязку з цим вимушена була сплатити вартість житлово-комунальних послуг (опалення, водопостачання, водовідведення, газ, електроенергію, вивіз сміття, утримання будинку) на суму 4253,46 грн. Крім того, у березні 2015 року нею було замовлено і здійснено оплату вартості заміна вікон та дверей на металопластикові конструкції в сумі 4640, а також вартості установки лічильників холодної та гарячої води в сумі 1934,25 грн. та заміни газового крану 426,71 грн.

Після неодноразового уточнення і доповнення вимог позивач ОСОБА_1 просила стягнути з відповідача на її користь кошти, які були нею сплачені на утримання та збереження квартири з судовими витратами на суму 13774,30 грн.

Представник позивача ОСОБА_1- ОСОБА_2 уточнений та доповнений позов підтримав, просив задовольнити, посилаючись на обставини, які були викладені у заявах.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, просила розглянути справу за її відсутності, на задоволенні позову наполягала, про що надала письмову заяву.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не прибув повторно, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомляв.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 382 ЦК України квартира є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання.

Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобіганню такому порушенню.

У ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не установлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 156 ЖК Української РСР члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори

між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах вирішуються в судовому порядку.

До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

Відповідно ч. 4 ст. 319 ЦК України власність зобов'язує.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 1997 року по 15 серпня 2012 року, який було розірвано (а.с.7)

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності позивачеві ОСОБА_1 та відповідачеві ОСОБА_3, на підставі договору купівлі-продажу від 21 липня 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстраційний номер 3011 (а.с. 9). Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_5 будь-які домовленості та угоди щодо визначення часток у праві спільної сумісної власності між собою не укладали. Отже, їх частки у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру є рівними.

У згаданій квартирі зареєстровані відповідач ОСОБА_5 та неповнолітній син сторін у справі ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, але які проживають за іншою адресою. ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, син сторін у справі, був зареєстрований у квартирі до вересня 2016 року, реєстрація скасована у звязку з вибуттям до місця навчання. Особовий рахунок по обслуговуванню квартири відкритий на імя позивача ОСОБА_1, котра продовжує проживати у вказаній квартирі.

Як вбачається з наданих позивачем ОСОБА_1 квитанцій та товарних чеків, доданих до матеріалів справи в оригіналі та копіях, у період з січня 2015 року по жовтень 2017 року позивачем було сплачено вартість наданих по квартирі житлово-комунальних послуг (опалення, водопостачання, водовідведення, газ, електроенергію, утримання будинку, вивіз сміття) за період з вересня 2014 року по вересень 2017 року на суму 7803,68 грн. Крім того, за замовленням позивача та за її рахунок з метою підтримання технічного стану квартири та інженерних мереж у квартирі було здійснено: - заміну вікон та дверей на металопластикові конструкції в сумі 4640грн.; - установку лічильників холодної та гарячої води в сумі 1934,25 грн.; - заміна газового крана 426,71 грн. Отже, загальна сума оплачених позивачем витрат по утриманню квартири становить 14804,64 грн. Відповідач будь-які кошти позивачеві у повернення сплачених витрат у повному обсязі чи у певній частині не сплачував. Враховуючи рівність часток сторін у справі у праві спільної сумісної власності на квартиру, тобто як співвласників, відповідач саме як співвласник повинен сплатити позивачеві, як іншому співвласнику квартири, кошти у повернення ? частини оплачених витрат на утримання квартири 7402,32 грн. ( ? від 14804,64 грн. ).

Відповідач не подав до суду належних і допустимих доказів на спростування позову та встановлених судом обставин, у тому числі щодо повернення частини сплачених позивачем коштів, а також на підтвердження факту сплати безпосередньо ним коштів на утримання квартири, у тому числі вартості житлово-комунальних послуг. При цьому, суд звертає увагу сторін у справі, що наявність субсидії по оплаті вартості житлово-комунальних послуг не впливає на розміри відшкодування фактично оплачених витрат по утриманню квартири.

Суд, враховуючи наведені обставини, рівність часток сторін у праві спільної сумісної власності, що не було у повній мірі враховано позивачем при визначенні розмірів коштів, які просить стягнути з відповідача, що власність зобовязує, відсутність фактів повернення відповідачем коштів позивачеві, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Необхідно стягнути з відповідача на користь позивача кошти у повернення ? частини оплачених витрат на утримання квартири належної на праві спільної сумісної власності за період з вересня 2014 року по вересень 2017 року включно у розмірі 7402,32 грн. та кошти у повернення сплачених: судового збору у розмірі 551,20 грн. та вартості наданого оголошення в газеті у розмірі 640 грн., і з врахуванням тієї обставини, що позовні вимоги неодноразово збільшувалися позивачем у 2017 році на користь держави судовий збір у розмірі 88,80 грн. ( 640 грн. 551,20 грн. ). В іншій частині позовних вимог позивачеві необхідно відмовити за їх безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 16, 319, 322, 525, 526 ЦК України, ст. 66, 67, 156 ЖК України, ст.ст. 4, 5, 10-13, 18, 76-81, 83, 258, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 Миколаївни задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 кошти у повернення ? частини оплачених витрат на утримання квартири належної на праві спільної сумісної власності за період з вересня 2014 року по вересень 2017 року включно у розмірі 7402,32 грн. та кошти у повернення сплачених: судового збору у розмірі 551,20 грн. та вартості наданого оголошення в газеті у розмірі 640 грн., і на користь держави судовий збір у розмірі 88,80 грн.

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в іншій частині вимог.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області безпосередньо або через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом тридцяти діб з дня проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя: