АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________
Справа № 669/569/17
Проваджння № 22-ц/792/1956/17
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі:головуючої-судді Грох Л.М.,

суддів Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

секретар Гриньова А.М.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Білогірського районного суду Хмельницької області від 26 червня 2017 року про визнання неподаною та повернення позовної заяви ОСОБА_2 до слідчого Білогірського відділення поліції Красилівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта Кішана Олександра Сергійовича про стягнення майнової та моральної шкоди (суддя Бараболя Н.С.).

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В червні 2017 року ОСОБА_2, звертаючись до суду з позовом до слідчого Білогірського відділення поліції Красилівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області старшого лейтенанта Кішана Олександра Сергійовича, вказував, що в ході проведення огляду території на підставі ухвали суду у нього були вилучено майно (буряки) на загальну суму 20000 грн. Жодних документів на підтвердження вилучення йому не надано. В результаті огляду у нього зникли матеріальні цінності на суму близько 2000 грн., а також пошкоджено технікою будівлю і місток, чим завдано шкоду ще на 5000 грн. Досудове слідство тривало майже рік, в результаті провадження у справі закрито. За цей час на позивача чинився психологічний тиск, йому погрожували. Його вимога про притягнення певних осіб до відповідальності за дачу неправдивих свідчень залишилася без задоволення. Тому просив суд стягнути з відповідача на його користь 25000 грн. матеріальних збитків та 10000 грн. моральної шкоди. Крім того, просив притягнути відповідача до відповідальності за змову та зловживання службовим становищем.

Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 26 червня 2017 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу. Роз'яснено ОСОБА_2 його право на повторне звернення із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає ухвалу суду необґрунтованою, незаконною, просить її скасувати та направити справу на новий розгляд. Апелянт вказує, що з матеріалами справи його не знайомили, адреси відповідача йому не дають. Документів щодо вилучення буряків йому також не надали. Вважає, що суд першої інстанції діяв упереджено, не врахувавши ці обставини.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Так, встановлено, що ухвалою Білогірського районного суду від 05 червня 2017 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху як таку, що не відповідає вимогам, передбаченим ст.ст. 119, 120 ЦПК України. Вказано усунути недоліки позовної заяви, шляхом подання до суду позовної заяви та її копій в кількості відповідачів у справі із зазначенням місця проживання (перебування) або місцезнаходження відповідача, поштового індексу, номерів засобів зв'язку, якщо такі відомі і ціни позову, із чітким викладом змісту позовних вимог та викладом обставин, якими обґрунтовує свої вимоги із зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, з врахуванням наступного: в чому полягає заподіяна матеріальна і моральна шкода; якими неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно матеріальної і моральної шкоди; з яких міркувань виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується.

Копія ухвали ОСОБА_2 отримана 15 червня 2017 року.

У визначений судом строк недоліки позовної заяви не усунуто, у звязку з чим на підставі ч.2 ст.121 ЦПК України суд першої інстанції визнав позовну заяву неподаною і повернув позивачу.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Нормами ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Отже, вказаними нормами право щодо визначення предмету спору та наведення обставин, якими обґрунтовуються заявлені вимоги закріплено саме за позивачем.

З позовної заяви вбачається, що позивачем на його власний розсуд, достатньо конкретно викладені обставини, що виникли з правовідносин між сторонами, сформульовано позовні вимоги. При цьому відсутність доказів у позивача, неможливість їх отримання, на що він вказав у апеляційній скарзі, унеможливлювало посилання на них у позовній заяві.

Суд першої інстанції правильно констатував формальне порушення п.2 ст. 119 ЦПК України - незазначення у позовній заяві місця проживання та номера засобів зв'язку відповідача.

Разом з тим, судом не враховано, що ОСОБА_2 в позовній заяві вказано про відмову йому в наданні адреси відповідача за місцем його роботи, а іншої можливості її отримати у нього не було і немає.

При цьому позивач у позовній заяві вказав місце роботи та посаду відповідача Кішана О.С. - останній працює на посаді слідчого Білогірського відділення поліції Красилівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області.

Отже, оскільки суду відоме місце роботи відповідача, відповідно до ч. 7 ст. 74 ЦПК України існувала можливість надсилати відповідачу процесуальні документи та повідомляти про розгляд справи.

В свою чергу відмова у прийнятті до розгляду позовної заяви з формальних підстав матиме наслідком порушення права особи на справедливий судовий розгляд, гарантоване параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням позовної заяви до суду першої інстанції для вирішення питання про її прийняття у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Білогірського районного суду Хмельницької області від 26 червня 2017 року скасувати, питання про прийняття позовної заяви передати на новий розгляд до Білогірського районного суду Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно

Суддя Апеляційного суду Л.М.Грох

Головуюча у першій інстанції: Бараболя Н.С. Провадження № 22-ц/792/1956/17

Доповідач: Грох Л.М. Категорія:ухвала