Номер провадження: 22-ц/785/6430/17
Номер справи місцевого суду: 521/6712/15-ц
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 травня 2017 року по цивільній справі за позовом ТОВ «Мігфінанс» до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ТОВ «Мігфінанс» звернулося до суду, який згодом був уточнений та остаточно поданий до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики, посилаючись на те, що 06.09.2014 року, між ТОВ «Мігфінанс» та ОСОБА_3 був укладений договір позики № 2014-04-00500, згідно якого, позивач надав йому короткострокову позику у розмірі 2200,00 гривень, зі сплатою відсотків в розмірі 2% за кожний день користування коштами, зі строком повернення 16.09.2014 року.

В порушення умов договору позики ОСОБА_3 у встановлені строки суму позики та інші передбачені договором платежі в повному обсязі не сплатив.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер.

Оскільки, ОСОБА_3, зобов'язання за договором позики № 2014-04-00500 від 06.09.2014 року не виконані, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_2, яка є спадкоємцем та правонаступником померлого.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2016 року, в якості правонаступника ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року залучено його спадкоємця та правонаступника ОСОБА_4

Представник ТОВ «Мігфінанс» в судовому засіданні підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30 травня 2017 року позов ТОВ «Мігфінанс» до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позикизадоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Мігфінанс» заборгованість за договором позики, яка складається з: заборгованості за основним боргом в розмірі 2200 грн.; заборгованості по процентам за користування позикою в розмірі 10 164 грн.; пені в розмірі 2200 грн.; а всього 14 564 грн., а також судовий збір.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким відмовити повністю в задоволені позову, посилаючись на те, що рішення суду не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, не надав належної оцінки доводам апелянта.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до ст. 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обгрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, які мають значення для вирішення справи.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 ЦПК України.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Статтею 11 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог частини другої ст.303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно з'ясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи за договором позики з ОСОБА_4 грошові кошти, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 взяті на себе зобов'язання за договором позики не виконав, станом на час смерті позивача заборгованість складає: 2200,00 гривень - заборгованість за основним боргом, 10 164,00 гривень - заборгованість по процентам за користування позикою, 2200 гривен розмір пені, яка судом було зменшено на підставі ст.. 551 ч. 3 ЦК України.

Однак з таким рішенням суду колегія суддів погоджується не в повній мірі виходячи з наступного.

Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і які не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1219 ЦК України до складу спадщини не входять права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені ст.608 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Згідно із ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до п. 32 Постанови № 5 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" роз'яснено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов'язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке: з урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджується, що 06.09.2014 року, між ТОВ «Мігфінанс», з одного боку та ОСОБА_3 був укладений договір позики за № 2014-04-00500, згідно якого, позивач надав ОСОБА_3 короткострокову позику у розмірі 2200,00 гривень, зі сплатою відсотків в розмірі 2% за кожень день користування коштами, зі строком повернення 16.09.2014 року (а.с. 7 т. 1).

ОСОБА_3 у встановлені строки суму позики та інші передбачені договором платежі в повному обсязі не сплатив, зобов'язання за договором позики не виконав.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 89 т. 1).

Після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, звернулась єдина спадкоємиця, його донька ОСОБА_4 (а.с. 88 т. 1).

У відповідності до ч. 1 ст. 608 ЦК України, зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 взяті на себе зобов'язання за договором позики не виконав, та станом на час смерті позивача заборгованість складає 2200,00 гривень - за основним боргом.

Відповідно до договору позики, ОСОБА_3 повинен був сплатити 2% відсотка за кожен день користування позикою, а тому колегія суддів вважає, що заборгованість по процентам за користування позикою ( за 187 днів по 2% від суми боргу 2200 гривен, виходячи з дати отримання позики з 06 вересня 2014 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 року по день смерті) становить 8 228 гривень.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищуєрозмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Реальний збиток позивачу внаслідок невиконання відповідачем кредитного договору становить 2200,00 гривень (заборгованість за основним боргом), при цьому нарахована пеня в сумі 9 680,00 гривень є неспівмірною до розміру цього збитку та значно перевищує його.

З урахування зазначеного, суд дійшов до висновку про необхідність зменшення розмір пені з 9 680,00 гривень до 2 200,00 гривень.

З таким висновком суду, колегія суддів погоджується.

Однак, стягуючи заборгованість зі спадкоємця ОСОБА_4 за основним боргом, відсотками та пеню, суд першої інстанції не врахував положення ст. 1282 ЦК України, та в рішенні суду не зазначив, що стягнення може бути проведено лише в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

За таких підстав, колегія суддів прийшла до висновку про те, що рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «Мігфінанс» не укладав договору, не оформлював касовий ордер, не має відокремеленнних підрозділів в м. Одесі, колегією суддів до уваги не приймається з тих підстав, що у відповідності до ст.. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи не вбачається, що відповідачкою було заявлено будь-яки позовні вимоги до ТОВ «Мігфінанс», та спрастовоно те, що її померлий батько не отримував кошти.

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, згідно з якими ОСОБА_3 підписав договір позики, отримав грошові кошти у розмірі 2200 гривен, та зобов`язався виконувати умови, підписаного ним договору позики.

Будь-яких письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги, на спростування договору позики, та на спростування отримання ОСОБА_3 грошових коштів до суду надано не було.

Згідно із ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, ОСОБА_4 звільнена від сплати судового збору, як інвалід 2 групи, а тому у суду першої інстанції, не було підстав для стягнення з неї судового збору на користь позивача.

Враховуючи, що судом допущені порушення норм матеріального та процесуального права, рішення районного суду на підставі п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 травня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нове.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мігфінанс» заборгованість за договором позики, яка складається з: заборгованості за основним боргом в розмірі 2200 гривень; заборгованості по процентам за користування позикою в розмірі 8228 гривень; пені в розмірі 2200 гривень, а всього 12 628 гривень в межах спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий______________________________________О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________Ю.І. Кравець