Справа № 419/2397/17
Провадження № 2/419/473/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Мартинюка В. Б.,

за участю: секретаря Московченко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Новоайдарського районного суду з даним позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

У судові засідання призначені на 04.09.2017 р. о 10:00 год; на 04.10.2017 р. об 11:00 год; на 01.11.2017 р. о 09:15 год; на 23.11.2017 р. о 12:00 год позивач ОСОБА_1 жодного разу не зявилася, про причину неявки не повідомила, хоча була сповіщена про час і місце розгляду справи.

Відповідно до ст. 169 ч. 3 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, без поважної причини, або неповідомлення ним про причину повторної неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, суд залишає заяву без розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Залишаючи позовну заяву без розгляду суд, застосувавши норми ч. 3 ст. 169, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України дійшов висновку про те, що позивач будучи повідомлений про дату судового засідання, повторно не з`явився до суду.

Причини повторної неявки позивача до суду процесуального правового значення не мають, оскільки положення закону направлене на дотримання розумних строків розгляду справи і на недопущення зловживання своїми процесуальними правами та правами інших осіб, які з`являються до суду, а позивач, при цьому і не з`являлася в судове засідання, і не використала передбачене законом право на процесуальне представництво в суді, що кореспондується з ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6-24063 ск 15.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Листом Верховного Суду України від 25.01.2006 № 1-5/45 визначено критерії оцінювання розумності строку розгляду справи, якими серед іншого є складність справи та поведінка заявника.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов'язки. У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у 6 § 1 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання, шляхом застосування національного законодавства. Суд приймає рішення щодо дотримання вимог Конвенції, переконавшись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

Так, Європейський суд з прав людини відхиляє скаргу заявника на порушення права доступу до суду, якщо він не виявив належної зацікавленості у розгляді своєї справи (остаточне рішення у справі «Каракуця проти України» від 16.05.2017), про що, зокрема, свідчить те, що він не звертався до суду за інформацією щодо її стану розгляду.

З матеріалів цивільної справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу 21.07.2017 р. Протягом всього часу розгляду справи позивач жодного разу не з`явилася до суду та не виявила належної зацікавленості у розгляді своєї справи. Така поведінка позивача вказує на зловживання нею своїми процесуальними правами.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 207 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5-ти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: В. Б. Мартинюк