Справа № 346/1640/17
Провадження № 2/346/2237/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 р. м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Потятинника Ю.Р.,

з участю: секретаря - Васильчук Я.В.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломиї цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом, який мотивує тим, що ним було надано ОСОБА_2 позику - грошові кошти в розмірі 1000 доларів США під 8% на строк до 25 вересня 2015 року, що підтверджується розпискою від 05 лютого 2015 року, наданою відповідачем. У зазначеній розписці наявний його напис відповідача про отримання розписки, який відповідно є офертою (пропозицією укласти договір) і відповіддю на оферту - акцептом.

Борговий документ (розписка) позичальника є підтвердженням передання йому позикодавцем коштів у зазначеній сумі в борг.

В зазначений термін і до теперішнього часу відповідач свого зобов'язання не виконав. В зв'язку з чим вважається таким, що порушив зобов'язання повернути борг в установлений ст. 1049 ЦК України строк, а тому у нього виникла заборгованість станом на 04 квітня 2017 року в розмірі 1560 доларів США, що по курсу Національного Банку України на день подання позову становило 42 308, 23 грн., з них: 27 120,66 грн. - борг та 15 187,57 грн. - проценти.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить його позов задовольнити повністю. Пояснив, що неодноразово позичав відповідачу кошти у долларах США та євро, про що відповідач писав розписки. В міру повернення коштів повертав відповідачу розписки. 06.05.2016р. відповідач повернув йому позичені кошти в сумі 4560 долларів США за однією з розписок. По розписці ,я ка є предметом спору на 1000 долларів США борг не повернуто.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали. Поясили, що відповідач неодноразово позичав у позивача кошти, однак 06 травня 2016 року він повернув ОСОБА_1 борг в розмірі 4560 доларів США по всіх розписках, в тому числі і по розписці на 1000 доларів США. Просять суд у задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши сторони, аналізуючи обставини встановлені під час судового розгляду та дослідивши зібрані докази, вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення, з таких мотивів.

Згідно розписки від 05 лютого 2015 р. відповідачем взято в борг у позивача 1 000 /тисячу/ доларів США з терміном повернення до 25.09.2015р.

В розписці від 06 травня 2016 року зазначено, що ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 позичену суму в повному обсязі в розмірі 4560 доларів США, жодних претензій матеріального чи морального характеру з даного приводу немає.

У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 60 ч. 1-4 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 58 ЦК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 59 ч.1,2 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В судовому засіданні не здобуто достатніх належних доказів того, що розписка від 05.06.2016р. стосується повернення відповідачем боргу та відсотків за договором позики засвідченим розпискою від 05.02.2015р. в сумі 1000 долларів, оригінал якої надав суду саме позивач.

Згідно ст. 218 ч.1 абз.2 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може грунтуватися на свідченнях свідків.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні лише підтвердив передачу коштів позивачем відповідачу у розмірі 4560 доларів США та написання позивачем відповідної розписки від 05.06.2016р. Проте, доводів позивача щодо неповернення відповідачем боргу та відсотків за розпискою від 05.02.2015р. не спростовано. Відповідач визнав, що неодноразово позичав у позивача кошти, про що видавав розписки, по мірі повернення коштів позивач повертав йому оригінали розписок , які він в подальшому знищував. Факт неодноразового позичання коштів підтверджується наданим відповідачем оригіналом розписки від 20.11.2014р. на суму 500 Євро. Також, відповідач надав копії інших розписок. про позику 550 Євро, 700 Євро, 250 Євро та 1000 долларів США, оригінали яких відсутні.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не виконав зобов"язання за договором позики від 05.02.2015р. в сумі 1000 доларів США зі сплатою за 8% за сім місяців в межах вимог позивача , тобто 560 долларів США , в обумовлений строк - до 25.09.2015р. Тому, дані кошти слід стягнути згідно курсу валют НБУ станом на час ухвалення рішення 11 грудня 2017 року ( 27 грн. 10 коп. за 1 доллар США ) , що становить загалом 42 276 (сорок дві тисячі двісті сімдесят шість) грн. 00 коп. З вищенаведених підстав в решті позову слід відмовити.

На підставі викладеного , керуючись ст. 213-215, 218, 197 ч.2, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 42276 (сорок дві тисячі двісті сімдесят шість) грн. за договором позики. В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 640 грн. судового збору.

На рішення може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення чи отримання копії повного рішення, через Коломийський міськрайсуд.

Суддя Потятинник Ю. Р.