Ухвала іменем україни
13 грудня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Євтушенко О.І.,

суддів: Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,

Кадєтової О.В., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області про встановлення факту перебування на утриманні та зобов'язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 лютого 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Установлено факт проживання однією сім'єю та факт перебування ОСОБА_3 на утриманні у ОСОБА_4, який помер внаслідок нещасного випадку, який стався 19 серпня 2015 року в ТОВ «Стікон».

У решті позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 лютого 2017 року апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2016 року визнано неподаною та повернуто.

У поданій касаційній скарзі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області просить ухвалу апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, справу передати на новий апеляційний розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Із матеріалів справи вбачається ухвалою апеляційного суду Одеської області від 22 грудня 2016 року апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області залишено без руху з наданням заявникові строку для усунення недоліків, а саме: сплати судового збору у розмірі 1 515 грн 80 коп.

19 січня 2017 року до канцелярії апеляційного суду Одеської області від Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області надійшла заява про приєднання до матеріалів справи платіжного доручення від 15 грудня 2016 року № 4341 про сплату судового збору в розмірі 1 515 грн 80 коп., але дані та реквізити квитанції не підтвердили факт сплати за цією квитанцією судового збору за подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області. При перевірці апеляційним судом Одеської області зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України за подання даної апеляційної скарги не знайшло свого підтвердження.

Телефонограмою від 01 лютого 2017 року заявникові запропоновано надати виписку з Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про зарахування коштів у розмірі 1 518 грн 80 коп. до спеціального фонду Державного бюджету України за подання апеляційної скарги.

Оскільки така виписка надана не була, апеляційний суд, визнаючи неподаною та повертаючи апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2016 року, вважав, що зазначені в ухвалі недоліки не усунуті та дійшов висновку про повернення апеляційної скарги.

Проте з висновком апеляційного суду погодитися не можна з таких підстав.

У п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» викладені роз'яснення наступного змісту: «Законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України».

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (п. 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами).

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Отже, обов'язок перевірки зарахування судового збору покладається на суд і неподання стороною вказаних судом виписок не може бути підставою для повернення апеляційної скарги, як такої, що не відповідає встановленим вимогам.

Оскільки допущені апеляційним судом порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з передачею справи до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 лютого 2017 року скасувати, справу передати до апеляційного суду Одеської області для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Євтушенко

судді: Є.П. Євграфова

І.М. Завгородня

О.В. Кадєтова

О.В. Попович