АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Гулієву М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2017 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обовязків,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_2 працювала у позивача на посаді головного економіста сектору супроводження рахунків юридичних осіб відділу бек-офісу з 07 липня 2015 року. Відповідач 30 вересня 2016 року здійснила нарахування за депозитними договорами з порушенням вимог п. 7.12 Порядку здійснення депозитних операцій з клієнтами мікро, малого та середнього бізнесу в установах АТ «Ощадбанк», а саме не здійснила 30 вересня 2016 року виплату процентів за вкладом (депозитом) згідно умов відповідних договорів. Відповідно до висновку службового розслідування, банку спричинена матеріальна шкода в загальному розмірі 28135,59 грн. Оскільки винними у спричиненні збитків позивачу в зазначеному розмірі є три особи, в тому числі ОСОБА_2, останній було запропоновано добровільно виплатити банку 9378,53 грн., тобто одну третину спричиненої шкоди, проте відповідач не здійснила зазначеного відшкодування. Тому позивач просив стягнути з відповідача 9378,53 грн. матеріальної шкоди, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2017 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» матеріальну шкоду в розмірі 9378,53 грн. та понесені судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неповне зясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржуване рішення частково змінити, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що ОСОБА_2 перебувала у трудових відносинах з ПАТ «Державний ощадний банк України» з 01 грудня 2010 року та наказом №2622-к від 17 жовтня 2016 року була звільнена з посади головного економіста сектору супроводження рахунків юридичних осіб відділу бек-офісу філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України (а. с. 6, 71).

Зі змісту посадової інструкції головного економіста сектору супроводження рахунків юридичних осіб відділу бек-офісу філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк», що затверджена начальником філії 07.07.2015 року (а.с. 10 12) та додатку до вказаної інструкції, який затверджено 11.04.2016 року (а.с. 8 10), вбачається наступне:

- посада головного економіста сектору супроводження рахунків юридичних осіб відділу бек-офісу філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» належить до професійної групи «Професіонали» (п. 1.1); підпорядковується заступнику начальника управління начальнику бек-офісу (п. 1.2);

- основним завданням є супроводження та контроль операцій з відкриття/закриття та ведення розрахунків юридичних осіб: депозитних операцій та операцій з розрахунково-касового обслуговування корпоративних клієнтів (в т.ч. системних клієнтів) (п. 2.1); згідно змісту посадової інструкції, наведений перелік «основних завдань» є вичерпним;

- основні функції полягають, зокрема, у наступному: здійснює заповнення в картці рахунку параметру «тип рахунку корпоративного клієнта» відповідно до довідника та/або роз»яснень, наданих департаментом корпоративного бізнесу; здійснює відкриття/закритя в АБС поточних/депозитних рахунків (крім карткових) юридичних осіб; формує та відправляє повідомлення контролюючому органу, в якому обліковується клієнт, як платник податків, про відкриття/закриття поточного/депозитного рахунку, отримання повідомлення про взяття рахунку на облік, контроль відсутності публічних обтяжень майна юридичних осіб; здійснює налаштування в АБС індивідуальних тарифів та процентних ставок за поточними та депозитними рахунками юридичних осіб, вносить зміни до них; здійснює відображення в АБС умов укладених депозитних договорів з юридичними особами (пункти 2.2.1 2.2.5); здійснює нарахування та виплату процентів за поточними/депозитними рахунками юридичних осіб, перераховує нараховані проценти на рахунки клієнтів відповідно до умов укладених договорів (п. 2.2.7); та інш.

Зі змісту зазначених вище, наданих суду позивачем, посадової інструкції та додатку до неї вбачається, що відповідач, яка працювала головним економістом сектору супроводження рахунків юридичних осіб відділу бек-офісу філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк», не мала статусу посадової особи, виконувала роботу щодо супроводження та контролю операцій з відкриття/закриття та ведення розрахунків юридичних осіб.

Місцевим судом встановлено, що на адресу начальника філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» надійшов лист Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради №3/15-272 від 03 жовтня 2016 року «про порушення умов договору», яким повідомлено, що згідно з договорами строкового вкладу (депозит) «Оперативний місцевого бюджету» №121-101709 від 21 липня 2016 року, №121-101540 від 21 липня 2016 року, №125-102412 від 25 липня 2016 року, укладеними з ДОУ АТ «Ощадбанк», банком порушено п. 2.3 зазначених договорів в частині несвоєчасного перерахування процентів до міського бюджету по строку 30 вересня 2016 року (а. с. 13, 15-23).

Згідно з висновками службового розслідування за фактом невиконання 30 вересня 2016 року умов договорів на строковий вклад (депозит) «Строковий місцевого бюджету», укладених з Департаментом фінансів Дніпропетровської обласної державної адміністрації та з Департаментом економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради, затвердженими начальником філії Дніпропетровське обласне управління АТ «Ощадбанк», факт невиконання 30 вересня 2016 року умов договорів на строковий вклад (депозит) «Строковий місцевого бюджету» укладених з Департаментом фінансів Дніпропетровської обласної державної адміністрації та з Департаментом економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради (№121-101709 від 21 липня 2016 року, №121-101540 від 21 липня 2016 року, №125-102412 від 25 липня 2016 року, №110-102038 від 10 лютого 2016 року, №110-101901 від 10 лютого 2016 року, №110-101946 від 10 лютого 2016 року, №110-101548 від 10 лютого 2016 року) підтвердився (а.с. 41-43).

Вказаним вище службовим розслідуванням також встановлено, що невиконання умов договорів виникло внаслідок порушення головним економістом сектору супроводження рахунків юридичних осіб відділу бек-офісу ОСОБА_2 вимог п. 7.12 Порядку №955, п. 10.2 Технологічної картки та неналежного виконання вимог п. 2.2.7 посадової інструкції; порушення завідувачем сектору супроводження рахунків юридичних осіб відділу бек-офісу ОСОБА_3 вимог п. 10.3 Технологічної картки та неналежного виконання вимог п. 2.2.7 посадової інструкції; неналежного виконання начальником відділу бек-офісу ОСОБА_4 п. 2.11 посадової інструкції; встановлено розмір спричинених позивачу збитків в сумі 28135,59 грн., що полягають у виплаті позивачем пені за вищевказаними договорами. Розмір шкоди, що спричинена роботодавцю винними необережними діями саме відповідача, визначено у сумі 9378,53 грн.

Вказаний розмір шкоди підтверджується наданими позивачем копіями меморіальних ордерів від 03 жовтня 2016 року про перерахування пені від нарахованих процентів за кожний день прострочення платежу, згідно умов вищевказаних договорів (а.с. 209-216).

Відповідно до службової записки в.о. начальника відділу бек-офісу ОСОБА_5 від 24.10.2016 року, позивачем було запропоновано ОСОБА_2 сплатити роботодавцю спричинену йому шкоду у розмірі 9378,53 грн., однак дана вимога відповідачем не виконана (а. с. 14).

Згідно довідки позивача від 26.06.2017 року, середньомісячна заробітна плата ОСОБА_2 дорівнює 4810,42 грн. (а.с. 208). Наведений у довідці розрахунок відповідає вимогам Постанови КМУ №100 від 08.02.1995 року, з відповідними змінами та доповненнями.

Відповідно до ст. 138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених ст. 130 цього Кодексу.

Згідно частин 1, 2, 4 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

На працівників не може бути покладена відповідальність за шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо-господарського ризику, а також за шкоду, заподіяну працівником, що перебував у стані крайньої необхідності. Відповідальність за не одержаний підприємством, установою, організацією прибуток може бути покладена лише на працівників, що є посадовими особами.

Відповідно до ст. 132 КЗпП України, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві.

Статтею 134 КЗпП України передбачено випадки повної матеріальної відповідальності. Відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли:

1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей;

2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами;

3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку;

4) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані;

5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування;

6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків;

7) шкоди завдано не при виконанні трудових обов'язків;

8) службова особа винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу;

9) керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; встановивши факт доведеності розміру спричиненої роботодавцю прямої дійсної шкоди винними необережними діями відповідача у сумі 9378,53 грн., що заподіяна внаслідок порушення покладених на працівника трудових обов'язків; встановивши, що відповідач, яка працювала головним економістом сектору супроводження рахунків юридичних осіб відділу бек-офісу філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк», не мала статусу посадової особи; враховуючи відсутність підстав для покладення на відповідача повної матеріальної відповідальності, - колегія дійшла висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин положень ст. 132 КЗпП України, стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача шкоди у розмірі середнього місячного заробітку відповідача у сумі 4810,42 грн. (а.с. 208).

Доводи апелянта не спростовують правильність висновку місцевого суду про доведеність факту спричинення, внаслідок порушення покладених на відповідача трудових обов'язків, прямої дійсної шкоди роботодавцю у розмірі 9378,53 грн. Доводи апеляційної скарги у вказаній частині зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками місцевого суду по їх оцінці.

Твердження позивача про те, що відповідач є посадовою особою, оскільки пунктом 3.5 посадової інструкції головного економіста сектору супроводження рахунків юридичних осіб відділу бек-офісу філії Дніпропетровського обласного управління АТ «Ощадбанк» передбачено право відповідача надавати роз»яснення підзвітним ТВБВ щодо використання відомчих нормативних документів з питань, які відносяться до компетенції сектору не спростовує висновку апеляційного суду щодо відсутності у відповідача статусу посадової особи, оскільки не свідчить про наявність у ОСОБА_2 організаційно-розпорядчих функцій чи адміністративно-господарських повноважень.

Колегія звертає увагу, що представником позивача та відповідачем в судовому засіданні суду апеляційної інстанції визнано факт неукладення з ОСОБА_2 договору про повну матеріальну відповідальність.

Позивачем не надано суду доказів, які відповідають вимогам ст.ст. 58, 59 ЦПК України, щодо наявності у відповідача статусу посадової особи, організаційно-розпорядчих функцій чи адміністративно-господарських повноважень; не представлено доказів наявності підстав для покладення на відповідача повної матеріальної відповідальності. Клопотань про витребування відповідних доказів судом позивачем не заявлено, що стверджується журналом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції.

На викладені обставини місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини справи не встановив, що призвело до ухвалення неправильного рішення в частині розміру шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь роботодавця.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, зважаючи на правильне застосування місцевим судом положень ст. 88 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2017 року в частині розміру стягнутої з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» матеріальної шкоди змінити, зменшивши з 9378,53 грн. на 4810 (чотири тисячі вісімсот десять) грн. 42 коп.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку.

Головуючий

Судді