Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 320/8445/15 Головуючий у 1 інстанції Горбачова Ю.В.
Пр. № 22-ц/778/3197/17 Суддя-доповідач Гончар М.С.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

23 серпня 2017 року м. Запоріжжя

Суддя-доповідач апеляційного суду Запорізької області Гончар М.С.

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 листопада 2016 року

у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (надалі - Банк) до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 листопада 2016 року позов Банку задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку, в якому остання просила визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк на апеляційне оскарження вищезазначеного рішення суду першої інстанції з тих підстав, що про оскаржуване рішення суду першої інстанції вона дізналася лише 22.06.2017 року під час ознайомлення з матеріалами вищезазначеної цивільної справи, крім того зазначила, що матеріали цієї справи не містять доказів особистого отримання нею копії оскаржуваного рішення суду.

Вказані ОСОБА_3 причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження вищезазначеного судового рішення не свідчать про наявність об'єктивних перешкод для звернення з апеляційною скаргою в передбачені законом строки та суперечать матеріалам цієї справи.

З матеріалів справи встановлено, що ще 10 січня 2017 року ОСОБА_3 отримала копію оскаржуваного рішення суду першої інстанції у цій справі, (повідомлення а.с. 167).

Крім того, при подачі апеляційної скарги ОСОБА_3 не сплатила судовий збір в розмірі 1515,80 грн., але подала клопотання про відстрочку або розстрочку, зменшення чи звільнення її від сплати судового збору, яку обґрунтовувала тим, що на теперішній час вона працює у бюджетній установі та має невелику заробітну плату, має утримання за раніше ухваленими рішеннями на користь держави та банківської установи, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

В обґрунтування свого вищезазначеного клопотання ОСОБА_3 надала копію довідки з місця роботи та копії квитанцій про плату комунальних послуг.

Разом із тим, в апеляційній скарзі зазначала, що має на утриманні неповнолітню дитину проте, ніякої інформації щодо отримання доходу у вигляді аліментів - не зазначала.

Проте, клопотання ОСОБА_3 та вищенаведені надані документи, самі по собі не можуть слугувати доказом про скрутний майновий стан ОСОБА_3 на момент подачі апеляційної скарги, а тому є недостатніми для вирішення апеляційним судом питання про відстрочку або розстрочку, зменшення чи звільнення останньої від сплати судового збору за подачу до апеляційного суду вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14 липня 2017 року (а.с. 203) апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без руху на підставі ст.ст. 294, ст. 297 ЦПК України та останній надано строк:

- п'ять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату судового збору у сумі 1515,80 грн. зі сплатою на вказані реквізити, або інші відповідні документи на підтвердження свого скрутного майнового стану на момент звернення до суду з апеляційною скаргою (довідку з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за 2016-2017 роки, на підтвердження відсутності в апелянта інших доходів, окрім заробітної плати, та, зокрема на підтвердження відсутності доходів в апелянта у вигляді аліментів, тощо)

- тридцять днів з моменту отримання копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції інших поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 листопада 2016 року у цій справі, в межах строку, встановленого судом

Встановлено, що копію ухвали апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_3 отримала 19 липня 2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

25 липня 2017 року, тобто у встановлений апеляційним судом строк, ОСОБА_3 надіслала поштою до апеляційного суду оригінал квитанції про сплату судового збору в розмірі 1515,80 грн.

20 серпня 2017 року ОСОБА_3 надіслала поштою до апеляційного суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням начеб - то інших причин для його поновлення.

Однак, в обґрунтування своєї заяви про поновлення строку ОСОБА_3 знов посилалась на ті самі вищезазначені обставини, що про існування оскаржуваного рішення вона дізналась лише 22.06.2017 року після ознайомлення з матеріалами справи.

Крім того, зазначала, що на повідомленні, яке міститься в матеріалах справи та підтверджує факт отримання ОСОБА_3 копії судового рішення саме 10.01.2017 року, міститься не її підпис про отримання листа, а тому дана обставина не може бути перешкодою у її праві, яке передбачено Конституцією України, на оскарження рішення суду першої інстанції.

При цьому, ОСОБА_3 не спростовано належними, допустимими доказами у цій справі факт отримання нею копії оскаржуваного рішення суду першої інстанції у цій справі - 10.01.2017 року (а.с. 167).

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 60 ч. 4 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Тому, після цієї дати (10.01.2017 року) для ОСОБА_3 почав збігати 10-денний строк на подачу нею апеляційної скарги на вищезазначене рішення суду першої інстанції у цій справі та збіг 20.01.2017 року включно.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об'єктивно непереборними і пов'язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Відповідно до положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, згідно з якою кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов'язків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов'язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

За приписами ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

В силу вимог ч. 1 ст. 73 ЦПК України, суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Усі вищевказані ОСОБА_3 причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження вищезазначеного судового рішення (первісні та інші) не свідчать про наявність об'єктивних перешкод для звернення останньою з апеляційною скаргою у цій справі до апеляційного суду у передбачений законом строк.

Згідно з ст.ст. 5,10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності сторін, змагальності та диспозитивності.

У відповідності до ст. 11, ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки і разом з тим, розпоряджаються процесуальними правами на свій розсуд.

З часу отримання рішення суду, а саме 10.01.2017 року ОСОБА_3 мала реальну можливість визначитись зі своїми правами та в межах визначеного законом строку подати апеляційну скаргу.

Проте, апеляційну скаргу було подано ОСОБА_3 лише 30.06.2017 року (конверт а.с.200), тобто майже через 5 (п'ять) місяців після закінчення строку для її подачі.

Згідно із ч. 3 ст. 297 ЦПК України апеляційна скарга залишається також без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених ст. 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 ЦПК України суд вирішує справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

У відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Із практики Європейського Суду випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного ст. 8 Конституції України.

При вищевикладених обставинах, вказані ОСОБА_3 в клопотанні від 21.08.2017 року інші обставини для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 листопада 2016 року у цій справі також слід визнати неповажними, у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження слід відмовити, а також слід відмовити у відкритті апеляційного провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі.

Керуючись ст. 297 ч. 3 ЦПК України, суддя-доповідач

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотань ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 листопада 2016 року у цій справі відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 листопада 2016 року у цій справі відмовити.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Копію цієї ухвали надіслати особам, які беруть участь у справі, для відома.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту отримання її копії.

Суддя-доповідач М.С. Гончар