АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2295/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 7 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 17 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Вікторівської сільської ради Маньківського району третя особа: державна казначейська служба у Маньківському районі Черкаської області про стягнення коштів за користування землею, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2017 року ОСОБА_6 звернувся в суду з позовом до Вікторівської сільської ради Маньківського району, третя особа: державна казначейська служба у Маньківському районі Черкаської області про стягнення коштів за користування землею.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 09.06.2016 року визнано за ОСОБА_6 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлої 04.01.2002 року, в с. Вікторівка, Маньківського району, Черкаської області, право власності на земельну частку (пай), площею 1,98 га в умовах кадастрових гектарах в адміністративних межах Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, належної покійній згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР №003059 від 01.07.1996 року.

Після вступу рішення суду в законну силу, земельну ділянку у встановленому законодавством порядку виділено в натурі та зареєстровано право власності на неї в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.10.2016 року №69686152.

ОСОБА_6 зазначає, що з часу відкриття спадщини земельна ділянка використовувалась субєктом господарювання, а за користування нею сплачувались кошти до бюджету Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області. Таким чином позивач зазначає, що має право на отримання цих коштів як спадкоємець і власниця землі по праву спадкування.

Оскільки договори оренди землі стосовно непереоформлених земельних часток (паїв) укладались між орендарями та Маньківською районною державною адміністрацією, для обчислення розміру орендної плати ОСОБА_6 звернулась до Маньківської районної державної адміністрації з клопотанням про надання інформації стосовно того, яку ставку (розмір) орендної плати сплачувало ТОВ «Чорна Камянка» за користування непереоформленими земельними частками (паями) в адміністративних межах Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області за 2013, 2014, 2015, 2016 роки.

Також, для обчислення розміру орендної плати ОСОБА_6 звернулась до відділу Держгеокадастру у Маньківському районі з клопотанням про надання інформації про середній розмір земельної частки (паю) по Вікторівській сільській раді Маньківського району Черкаської області та про вартість земельної частки (паю) середнього розміру згідно наявних даних за 2013, 2014, 2015, 2016 роки.

ОСОБА_6 остаточно уточнивши позовні вимоги в судовому засіданні просила суд стягнути з бюджету Вікторівської сільської ради с. Вікторівка, Маньківського району, Черкаської області на користь позивача кошти в сумі 8668,16 грн. за користування землею протягом 2014, 2015, 2016 років; стягнути з відповідача сплачений ОСОБА_6 судовий збір в сумі 640 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 4160 грн.

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 07 серпня 2017 року залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Маньківську районну державну адміністрацію.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 17 жовтня 2017 року позов ОСОБА_6 задоволено.

Стягнуто з бюджету Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області на користь ОСОБА_6 кошти в сумі 8668 грн. 16 коп.

Стягнуто з бюджету Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області на користь ОСОБА_6 судові витрати в сумі 4800 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду Вікторівська сільська рада Маньківського району Черкаської області подала апеляційну скаргу в якій посилаючись на те, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та ухвали нове, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовити.

Заслухавши доводи сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Ст. 213 ЦПК України передбачає, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення, що переглядається не відповідає визначеним вимогам.

Згідно положень ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачу належить спадщина, до складу якої входять всі цивільні права та обовязки по праву спадкування, в тому числі майнові права - як права на майно земельну частку (пай), так і кошти за користування землею, які також є правом на майно. Спадкові правовідносини передбачають сукупність прав і обовязків, які переходять від спадкодавця до спадкоємця. Виникнення права власності у спадкоємця на належну йому з часу відкриття спадщину не ставиться в залежність і не звільняє від обовязків, які переходять у спадщину. Так само, виникнення права власності у спадкоємця на належну йому з часу відкриття спадщину не ставиться в залежність і не звільняє від прав, які переходять у спадщину.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду з наступних підстав.

Звертаючись в суд з даним позовом, а саме про стягнення з Вікторівської сільської ради Маньківського району, Черкаської області орендної плати отриманої за останні три роки, ОСОБА_6 вказує на те, що вона є спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_7, та мала право на спадщину з моменту її відкриття , тобто з 04 січня 2002 року.

Однак, із матеріалів справи вбачається, що відповідно до свідоцтва про смерть 1-СР № 173272 ОСОБА_8 померла 04 січня 2002 року (а.с.11). На ім.»я померлої був виданий Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧР №003059 від 01.07.1996 року.

Як вбачається із рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 09.06.2016 року суду /а.с. 7-10/, на випадок своєї смерті ОСОБА_8 залишила заповіт, відповідно до якого спадкоємцями за заповітом були її син та дочка, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_9 /Кілімніченко / Н.А.

Після смерті ОСОБА_8 спадкоємці за заповітом та за законом до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не зверталися. ОСОБА_10 померла 07.06.2002 року, тобто після закінчення строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8

ОСОБА_6 померлій ОСОБА_8 доводиться онукою.

Черговість спадкоємців за законом визначена ст. ст. 1261 1265 ЦК України.

Позивачка до спадкоємців визначених в ст.ст. 1261 1265 ЦК України після смерті ОСОБА_8 /яка доводиться їй бабою/ на відноситься.

Внуки, правнуки померлого не є його спадкоємцями за законом в розумінні ст. ст. 1261 1265 ЦК України. Однак, відповідно до положень ст. 1266 ЦК України їх спадкування є можливим за правом представлення, тобто внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини , яка належала б за законом їхній матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до положень цивільного законодавства, а саме до ст. 1276 ЦК України, перехід права на прийняття спадщини до онуків можливий також на підставі спадкової трансмісії.

Виходячи із аналізу вищевказаних положень закону, колегія суддів вважає, що на момент відкриття спадщини, право на неї у позивачки, як онуки померлої, не виникло.

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 15.04.2016 року у справі № 701/344/16-ц було встановлено факт родинних відносин між позивачкою та померлою ОСОБА_8, а саме, що ОСОБА_8 яка померла 04 січня 2002 року в селі Вікторівка, Маньківського району, Черкаської області, дійсно доводиться рідною бабою позивачки. Також даним рішенням було встановлено факт того, що позивачка дійсно прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_7 . Після смерті ОСОБА_7 залишилось спадкове майно, зокрема житловий будинок по вул.. Пушкіна, 27 в с. Вікторівка, Маньківського район, Черкаської області та земельна ділянка /пай/, розташований на території Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 09.06.2016 року визнано за ОСОБА_6 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, померлої 04 січня 2002 року в селі Вікторівка Маньківського району Черкаської області, право власності на земельну частку (пай), площею 1,98 га., в умовних кадастрових гектарах в адміністративних межах Вікторівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, належної покійній згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧР №003059 від 01.07.1996 року. (а.с. 7-10).

Тобто, рішенням суду за позивачкою було визнано право власності на спірну земельну ділянку.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04.10.2016 року №69686152 вбачається, що 30.09.2016 року земельну ділянку у встановленому законодавством порядку виділено в натурі та зареєстровано право власності на неї за ОСОБА_6 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.12).

Із викладеного вбачається, що право власності на дану земельну частку /пай/ за ОСОБА_6 було зареєстроване 30.09.2016 року.

Відповідно позовні вимоги щодо сплати орендної плати за 2014, 2015, 2016 року є безпідставні, оскільки до 30.09.2016 року позивачка її власником не була, права на отримання орендної плати не мала.

У порушення вимог ст. ст. 212, 214 ЦПК України суд першої інстанції не прийняв до уваги вищевикладені вимоги закону, не встановив фактичні обставини у справі, також неправильно застосував норми матеріального права, а саме положення ст.ст. 1223, 1268 ЦК України до даних правовідносин та дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до п.1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, оскаржуване рішення підлягає до скасування із ухваленням у справі нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Вікторівської сільської ради Маньківського району - задовольнити.

Рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 17 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Вікторівської сільської ради Маньківського району третя особа: державна казначейська служба у Маньківському районі Черкаської області про стягнення коштів за користування землею - скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до Вікторівської сільської ради Маньківського району третя особа: державна казначейська служба у Маньківському районі Черкаської області про стягнення коштів за користування землею - відмовити.

Рішення набирає законної сили негайно та може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий :

Судді :