___________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/2949/16-ц
Провадження № 4-с/520/180/17
Провадження №4-с/520/182/17
УХВАЛА

про відмову у задоволенні скарги

15.12.2017 року

Київський районний суд м.Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.

за участю секретаря - Баранова Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скарги боржника ОСОБА_1, за участю стягувача ОСОБА_2, головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4, на дії, бездіяльність та постанови державного виконавця,

В С Т А Н О В И В :

03.11.2016 року представник боржника ОСОБА_5 звернувся до суду зі скаргами, в яких просить:

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні ВП №54717132, відкритому на підставі виконавчого листа № 520/2949/16-ц виданого 18.08.2017 Київська районним судом м. Одеси про вселення стягувача ОСОБА_2, з проведення 03.10.2017 року перевірки добровільного виконання боржником ОСОБА_1 рішення суду про вселення ОСОБА_2 у квартиру №83по вул.Ак.Вільямса, 95/5 у м.Одесі.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головне територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні ВП № 54717132 відкритому на підставі виконавчого листа №520/2949/16-ц, виданого 18.08.2017 Київським районним судом м. Одеси про вселення стягувача ОСОБА_2, зі складення 03.10.2017 року акту державного виконавця за результатами перевірки добровільного виконання боржником ОСОБА_1 рішення суду про вселення ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_1.

Визнати неправомірним акт, складений 03.10.2017 головним державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні ВП №54717132, відкритому на підставі виконавчого листа №520/2949/16-ц, виданого 18.08.2017 Київським районним судом м. Одеси про вселення стягувача ОСОБА_2 за результатами перевірки добровільного виконання боржником ОСОБА_1 рішення суду про вселення ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_1.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні ВП №54717132, відкритому на підставі виконавчого листа №520/2949/16-ц, виданого 18.08.2017 Київським районним судом м. Одеси про вселення стягувача ОСОБА_2, що полягала у не розгляді по суті заяв представника боржника ОСОБА_1 ОСОБА_6 ОСОБА_7 від 07.10.2017, від 11.10.2017, від 19.10.2017.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні ВП №54717132, відкритому на підставі виконавчого листа №520/2949/16-ц, виданого 18.08.2017 Київським районним судом м. Одеси про вселення стягувача ОСОБА_2, з неповідомлення боржника ОСОБА_1 про дату та час вселення, що відбулось 19.10.2017 об 11:00.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні ВП №54717132, відкритому на підставі виконавчого листа №520/2949/16-ц, виданого 18.08.2017 Київським районним судом м. Одеси про залучення до участі у проведені виконавчих дій головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 у проведені виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП №54717132, відкритому на підставі виконавчого листа №520/2949/16-ц, виданого 18.08.2017 Київським районним судом м. Одеси.

Визнати неправомірними акти, складені 13.10.2017 головним державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні ВП №54717132, відкритому на підставі виконавчого листа №520/2949/16-ц, виданого 18.08.2017 Київським районним судом м. Одеси про вселення стягувача ОСОБА_2

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні ВП №54717132, відкритому на підставі виконавчого листа №520/2949/16-ц, виданого 18.08.2017 Київським районним судом м. Одеси про вселення стягувача ОСОБА_2, з вселення ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_1.

Визнати неправомірними акти, складені 19.10.2017 головним державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні ВП №54717132, відкритому на підставі виконавчого листа №520/2949/16-ц, виданого 18.08.2017 Київським районним судом м. Одеси про вселення стягувача ОСОБА_2

Визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні ВП №54717132, відкритому на підставі виконавчого листа №520/2949/16-ц, виданого 18.08.2017 Київським районним судом м. Одеси про вселення стягувача ОСОБА_2, про закінчення виконавчого провадження від 20.10.2017.

Визнати неправомірною бездіяльність головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 у виконавчому провадженні ВП №54717132, відкритому на підставі виконавчого листа №520/2949/16-ц, виданого 18.08.2017 Київським районним судом м. Одеси про вселення стягувача ОСОБА_2, з не усунення перешкод боржнику у потраплянні у квартиру після вселення ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_2.

Визнати неправомірною постанову головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 Анатолійовича ВП № 54717132 від 15.09.2017 року про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 6 400 гривень.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що державний виконавець Недзельський З.А. допустив незаконні бездіяльність та дії, а також прийняв незаконну постанову про закінчення виконавчого провадження, стверджує, що в дійсності відбулось незаконне виселення боржника ОСОБА_1 з належної їй квартири.

Вищевказані обставини і стали підставою для звернення до суду з даною скаргою.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином.

Представник боржника ОСОБА_1 ОСОБА_8 у судовому засіданні скарги підтримав, посилаючись на обставини викладені в них.

Стягувач ОСОБА_2, його представник ОСОБА_9 та головний державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби м.Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечували проти задоволенні скарги, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.

Головний державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений належним чином, у минулому судовому засіданні надав суду пояснення та просив відмовити у задоволенні скарги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 450 ЦПК України (в редакції від 15.12.2017 року) скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, оглянувши матеріали справи, вважає, що скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 447 ЦПК України (в редакції від 15.12.2017 року), сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 520/2949/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про вселення.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 31 серпня 2016 року, залишеним без змін ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 19.07.2017 року, позов ОСОБА_2 було задоволено, вселено ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_3.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов'язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов'язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов'язаної особи та обов'язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов'язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов'язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов'язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України «Судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України». Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, є «обовязковість рішень суду».

Також згідно ст. 11 «Про судоустрій України» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об'єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиціальність) судових рішень для інших судів, органів прокуратури, слідства, дізнання визначається процесуальним законом.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Звертаючись до суду з даною скаргою, ОСОБА_10 посилається на порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження», однак вказане не відповідає дійсним обставинам справи, виходячи з наступного.

Так, 18 серпня 2017 року Київським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист № 520/2949/16-ц про примусове виконання вищевказаного рішення суду про вселення ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_4.

В порядку ст..ст. 24,25,26,27 Закону України «Про виконавче провадження», 15 вересня 2017 року головним державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції у Одеській області ОСОБА_3 було відкрито виконавче провадження ВП № 54717132 з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа. Боржнику надано 10 робочих днів для виконання рішення суду.

20 вересня 2017 року головним державним виконавцем було здійснено виклик боржника ОСОБА_10, яку зобовязано зявитись до виконавця 28.09.2017 року.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, копію постанови про відкриття виконавчого провадження було отримано представником боржника ОСОБА_1 ОСОБА_8 21 вересня 2017 року, про що свідчить його особистий підпис на супровідному листі.

28 вересня 2017 року стягувач ОСОБА_2 звернувся до начальника Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції у Одеській області з заявою, в якій повідомив, що станом на 28.09.2017 року боржником рішення суду не виконано, у звязку з чим просив виконати рішення суду у примусовому порядку.

03 жовтня 2017 року головним державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції у Одеській області ОСОБА_3 з метою перевірки добровільного виконання боржником вимог виконавчого листа було здійснено вихід за адресою АДРЕСА_5, про що було складено Акт державного виконавця. З якого вбачається, що за вказаною адресою стягувач не зявився, телефон був відключений. На дзвінки в домофон до квартири № 83 виконавцю ніхто не відповів і не відчинив. Встановити добровільне виконання боржником вимог виконавчого листа не представилось можливим.

Згідно ст.. 67 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про вселення стягувача. У разі невиконання боржником рішення про вселення стягувача самостійно державний виконавець виконує його примусово. Примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому. Державний виконавець зобовязаний письмово повідомити боржника і стягувача про день і час примусового вселення. Боржник вважається повідомленим про примусове вселення стягувача, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися вселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового вселення, під час виконання рішення про вселення не є перешкодою для вселення стягувача. У разі якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про вселення стягувача, державний виконавець накладає на нього штраф та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. Примусове вселення стягувача здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції. Про примусове вселення стягувача державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове вселення. У разі подальшого перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. У такому разі державний виконавець має право повторно здійснити примусове вселення стягувача та накласти на боржника штраф у подвійному розмірі відповідно до статті 75 цього Закону. Виконавче провадження не відновлюється і повторне примусове вселення стягувача не здійснюється, якщо особа, яка перешкоджає його проживанню (перебуванню), не є боржником. Питання про вселення стягувача в такому разі вирішується в судовому порядку.

05 жовтня 2017 року стягувач ОСОБА_2 знов звернувся до начальника Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції у Одеській області з заявою, в якій повідомив, що станом на 04.10.2017 року боржником рішення суду не виконано, у звязку з чим просив виконати рішення суду у примусовому порядку.

Цього ж дня, 05 жовтня 2017 року головним державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції у Одеській області ОСОБА_3 на адресу стягувача та боржника було направлено повідомлення про те, що проведення виконавчих дій, а саме: вселення ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартиру АДРЕСА_6, шляхом примусового вселення до вказаної квартири призначено на 14.30 13.10.2017 року.

Вказане повідомлення було отримано представником ОСОБА_1 ОСОБА_8 06 жовтня 2017 року.

06 жовтня 2017 року головним державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції у Одеській області ОСОБА_3 була винесена постанова, якою було залучено працівників Київського відділу поліції у місті Одесі ГУНП в Одеській області, для забезпечення охорони громадського порядку та фізичного захисту державних виконавців та залучення осіб, при проведенні виконавчих дій, які будуть проводитись 14.30 год. 13.10.2017 року м. Одеса, вул. Академіка Вільямса буд. 59/5.

13 жовтня 2017 року головним державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції у Одеській області ОСОБА_3 було складено декілька Актів державного виконавця, а саме: про відсутність працівників поліції за місцем проведення виконавчих дій; про знаходження лікарів швидкої допомоги в квартирі боржника та про госпіталізацію останньої в Міську лікарню № 5 за адресою м. Одеса, вул. Троїцька, буд. 38. Також встановлено, що представник боржника відмовився в добровільному порядку виконувати рішення суду у відсутність самого боржника, більш того, в телефонній розмові повідомив, що ОСОБА_1 госпіталізовано на стаціонарне лікування до Міської клінічної лікарні № 1, яка розташована за адресою м. Одеса, вул. Мясоїдівська, буд. 32.

У звязку з чим головним державним виконавцем була винесена постанова про відкладення проведення виконавчих дій до 18 жовтня 2017 року.

Також 13 жовтня 2017 року головним державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції у Одеській області ОСОБА_3 на адресу стягувача та боржника було направлено повідомлення про те, що проведення виконавчих дій, а саме: вселення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартиру АДРЕСА_6, шляхом примусового вселення до вказаної квартири призначено на 11.00 19.10.2017 року.

Окрім того, 13 жовтня 2017 року головним державним виконавцем Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції у Одеській області ОСОБА_3 була винесена постанова, якою було залучено працівників Київського відділу поліції у місті Одесі ГУНП в Одеській області, для забезпечення охорони громадського порядку та фізичного захисту державних виконавців та залучення осіб, при проведенні виконавчих дій, які будуть проводитись 11.00 год. 19.10.2017 року м. Одеса, вул. Академіка Вільямса буд. 59/5.

17 жовтня 2017 року головним державним виконавцем було направлено запит до Міської клінічної лікарні № 1 про надання інформації чи знаходиться в медичному закладі на стаціонарному лікуванні ОСОБА_1, з яким діагнозом і станом втрати працездатності.

На вказаний запит головний лікар до Міської клінічної лікарні № 1 надав лист № 1227 від 18.10.2017 року, в якому повідомляє, що ОСОБА_1 в період з 15.09.2017 року до КУ «МКЛ № 1» не госпіталізувалася.

18 жовтня 2017 року головним державним виконавцем було складено Акт проте, що під час телефонної розмови з представником ОСОБА_1 ОСОБА_8 з його слів встановлено, що ОСОБА_10 вже знаходиться в Міській клінічній лікарні № 5, який також повідомив, що документи, які б підтверджували находження ОСОБА_1 на лікарняному, у нього відсутні.

У визначений день, а саме 19 жовтня 2017 року державним виконавцем з метою виконання виконавчого листа було здійснено вихід за адресою АДРЕСА_7 в результаті чого було встановлено, що тамбурні двері та квартири зачинені, на стук у двері та дзвінки ні боржниця ні сусіди не відкрили, тому до відкриття дверей приступили співробітники ФОП ОСОБА_11, після відкриття дверей зясувалось, що в квартирі нікого не має. Вказане підтверджується Актом державного виконавця, складено в присутності двох понятих та дільничного СП ОСОБА_12

Також головним державним виконавцем було складено Акт про виконання вимог виконавчого документу № 520/2949/16-ц, а саме вселення ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_8, та винесено постанову про опис та арешт майна боржника.

20 жовтня 2017 року головним державним виконавцем, у відповідності до вимог п. 9 частини першої статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження» було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Цього ж дня, 20 жовтня 2017 року головним державним виконавцем була винесена постанова про стягнення з боржника ОСОБА_10 виконавчого збору у розмірі 6400 гривень.

Так, згідно ч. 3 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною девятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

На підставі ст.3 Закону «Про виконавче провадження» виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи: виконавчі листи, видані судами, накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду, ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних та кримінальних справах, у випадках, передбачених законом, судові накази, виконавчі написи нотаріусів, посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі рішень цих комісій, постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, рішення органів державної влади, прийняті з питань володіння і користування будівлями та майном, постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу, рішення інших органів державної виконавчої влади, у випадках, якщо за законом їх виконання покладено на державну виконавчу службу, рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Пред'явлення виконавчого документа до виконання - це невід'ємне право кожного стягувача. Документ пред'являється на виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання, роботи боржника або місцезнаходженням його майна. Якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, які можуть вчиняти виконавчі дії по виконанню рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу

Отже заявником не надано суду доказів того, що дії головного виконавця суперечать чинному законодавству, а посилання, викладені в скарзі не може бути підставою для її задоволення, оскільки відповідно до матеріалів виконавчого провадження державним виконавцем були виконані всі дії, які передбачені законом в межах його повноважень.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження", передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закону) примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Частиною 1 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Статтею 11 цього ж Закону встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Згідно з ч. 4 ст. 82 Закону, рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Враховуючи встановлені обставини, суд доходить висновку, що скарги ОСОБА_1 є необґрунтованими та безпідставними, а від так задоволенню не підлягає.

Також суд бере до уваги, що позивач ОСОБА_2, не зважаючи на чинність рішення апеляційного суду Одеської області від 28.04.2014 року та рішення Київського районного суду м. Одеси від 17.03.2017 року не має можливості користуватись належним йому на праві власності майном - 1/2 частиною спірної квартири, що є неприпустимим.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст. 447-453 ЦПК України, ст.ст. 26, 49, 53, 82 Закону України «Про виконавче провадження» суд, -

У Х В А Л И В:

Скарги боржника ОСОБА_1, за участю стягувача ОСОБА_2, головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_3, головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області ОСОБА_4, на дії, бездіяльність та постанови державного виконавця залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на протязі пятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Куриленко О. М.