Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Білій Церкві залі суду № 1 справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, 3-я особа: Перша Білоцерківська міська державна нотаріальна контора Київської області, про зняття арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що вона є власником житлового будинку № 99 по вулиці Стаханівській вмісті Білій Церкві на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.04.1995 року, постановою державного виконавця від 12.01.2001 року був накладений арешт на дане домоволодіння, при цьому в відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна власником вказаний ОСОБА_2, якому цей будинок ніколи не належав. Позивач позбавлена можливості розпорядитися належним їй майном, а тому просила суд скасувати арешт та зняти заборону щодо відчуження нерухомого майна, а саме: будинку № 99 по вулиці Стаханівській в м. Білій Церкві, яка накладена згідно постанови державного виконавця відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 12.01.2001 року.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд зняти арешт з належного їй на праві власності майна, накладений на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Білоцерківського районного управління юстиції від 12.01.2001 року, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 1243791 від 17.08.2004 року, виключити даний запис про арешт нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

Представник відповідача позов визнала, не заперечувала щодо зняття арешту з належного позивачу нерухомого майна.

Представник 3-ї особи в судове засідання не зявився, про час розгляду справи Перша Білоцерківська міська державна нотаріальна контора Київської області повідомлена належним чином, до суду надіслано клопотання щодо розгляду справи без участі представника 3-ї особи.

Заслухавши позивача, представника відповідача, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами за № 99 по вулиці Стаханівській в місті Білій Церкві на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 05.01.1994 року ОСОБА_3, що стверджується копією цього свідоцтва, виданого 04.04.1995 року державним нотаріусом Білоцерківської державної нотаріальної контори Київської області, зареєстровано в реєстрі за № 3-1178.

На цьому свідоцтві є реєстровий напис Білоцерківського МБТІ про реєстрацію права власності на дане домоволодіння на імя ОСОБА_1 в реєстровій книзі № 21, реєстр № 2051.

За ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Положеннями ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Отже, позивач набула права власності на будинок № 99 по улиці Стаханівській в місті Білій Церкві у встановленому законом порядку, її право власності на це майно зареєстровано відповідно до вимог діючого на той час законодавства.

Як вбачається з відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна від 07.11.2017 року, 17.08.2004 року внесено запис про обтяження: тип обтяження арешт /архівний запис/; реєстраційний номер обтяження -1243791; підстава виникнення обтяження: постанова 12.01.2001 року відділу державної виконавчої служби Білоцерківського районного управління юстиції; обєкт обтяження будинок, приватний будинок, статус жиле, адреса: Київська область, м. Біла Церква, вулиця Стаханівська, будинок 99; власник ОСОБА_2, зареєстровано реєстратором Перша Білоцерківська міська державна нотаріальна контора.

Як пояснила представник відповідача, на даний час на виконанні у міському відділі ДВС не перебуває жодних виконавчих документів, де б боржником був ОСОБА_2 або ОСОБА_1.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, вимоги позивача, що ґрунтуються на праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту.

На звернення позивача 08.11.2017 року до відділу ДВС із заявою про зняття арешту з майна, відповідь так і не була по даний час надана.

Згідно з ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Положеннями ч.ч. 4, 5 цієї статті передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

За ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.2 ст.16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому судом при вирішенні спору враховуються ті обставини, що арешт було накладено на майно боржника ОСОБА_2, але власником нерухомого майна будинку № 99 по вулиці Стаханівській в місті Білій Церкві на момент накладення арешту він не був, з 1995 року власником цього будинку є позивач ОСОБА_1, на що вказано вище.

Згідно довідки Комунального підприємства Київської обласної ради «Південне бюро технічної інвентаризації» від 11.12.2017 року № 3450, станом на січень 2001 року право власності на житловий будинок № 99 по вулиці Січових стрільців /бувша Стаханівська/ в місті Білій Церкві за ОСОБА_2 не було зареєстровано; з 10.04.1995 року право власності на цей будинок зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 3-1178 від 04.04.1995 року.

А тому, проаналізувавши все вищенаведене, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо зняття арешту з майна, оскільки позивач, як власник майна, позбавлена можливості розпорядитися її власністю, а іншого способу захисту прав позивача не існує.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 182, 321, 328, 391 ЦК України, ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Зняти арешт з будинку № 99 по вулиці Стаханівській в місті Білій Церкві Київської області, накладений на підставі постанови відділу державної виконавчої служби Білоцерківського районного управління юстиції від 12.01.2001 року, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна 17 серпня 2004 року за № 1243791 Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою Київської області, виключити даний запис про арешт нерухомого майна з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Київської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 19 грудня 2017 року.

Суддя ОСОБА_4