Справа № 450/3429/17 Провадження № 2/450/1979/17
УХВАЛА

про забезпечення позову

14 грудня 2017 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

при секретарі Лаба С. П.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Пустомитівського районного суду Львівської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. Згідно позовних вимог позивач ОСОБА_1 просить суд з відповідача ОСОБА_2 1 00 000,00 грн. суми позики.

Разом із позовною заявою позивач звернувся до суду з заявою, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на належну ОСОБА_2 квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та заборонити відчуження такої квартири.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідач має намір розпорядитися, а саме: терміново продати належну йому на праві приватної власності квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що в майбутньому може утруднити виконання рішення суду по даній справі.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України сторони у судове засідання не викликалися.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється.

Проаналізувавши вимоги позивача, суд приходить до висновку, що такі підлягають до часткового задоволення з таких підстав.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі.

Окрім того, згідно положень ст. 60 ЦПК України, котрі підлягають застосуванню і при розгляді заяви про забезпечення позову, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі статтями 151 та 152 ЦПК України, у заяві по забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид такого забезпечення, з обґрунтування його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Вид забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленум ВСУ України у п. 4 Постанови «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року з метою правильного застосування норм закону розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки спір в судовому порядку не вирішено по суті, позивачем обґрунтовано наведено припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у справі та, як вбачається з матеріалів справи, призвести до порушення його прав та законних інтересів, враховуючи те, що вид забезпечення позову запропонований позивачем у заяві про забезпечення позову суд вважає співмірним із заявленими позивачем позовними вимогами, суд прийшов до висновку, що вказане клопотання слід задоволити вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру.

Тому, суд прийшов до висновку, що клопотання позивача про забезпечення позову в частині накладення арешту на майно підлягає задоволенню. Клопотання позивача про забезпечення позову в частині заборони відчужувати майно задоволенню не підлягає, оскільки забезпечення позовних вимог шляхом арешту майна виключить можливість проведення будь-яких реєстраційних дій щодо розпорядження таким майном.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153, ч. 2 ст. 197, ст.ст. 209, 210 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) про забезпечення позову задоволити частково.

Вжити заходи забезпечення позову у справі позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики:

накласти арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2).

Ухвала набирає законної сили в день її проголошення 14.12.2017 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк предявлення ухвали до виконання три роки з дати її постановлення.

Копію ухвали суду після її виконання направити сторонам у справі.

Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку до Апеляційного суду Львівської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

СуддяОСОБА_3