РІШЕННЯ

іменем України

"17" серпня 2017 р. 145/2155/16-ц

2/145/234/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

за участі секретаря Тихої О.Н.

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Яришівської сільської ради про встановлення визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що 15 квітня 2004 року в с. Яришівка Тиврівського району Вінницької області помер його батько, ОСОБА_3.

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Центральна, 139 в с. Яришівка Тиврівського району Вінницької області, які його батько успадкував після смерті свого батька, а його діда - ОСОБА_4, померлого 11 серпня 1991 року в с.Яришівка Тиврівського району Вінницької області.

За життя його батько розпорядився своїм майном, склавши заповіт, посвідчений секретарем виконкому Яришівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області 22 травня 2002 року, відповідно до якого все своє майно заповів йому.

На день відкриття спадщини заповіт не змінено і не відмінено.

Він прийняв спадщину після смерті батька, подавши відповідну заяву до Тиврівської держнтоконтори в установлений законодавством строк.

З цією метою він звернувся до Тиврівської держнотконтори, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом зазначене нерухоме майно йому було відмовлено у зв'язку з тим, що житловий будинок на даний час продовжує рахуватись за йому дідом, правовстановлюючих документів на підтвердження факту належності житлового будинку його батькові ним надано не було.

Разом з тим, вважає, що житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Центральна, 139 в с. Яришівка Тиврівського району Вінницької області також входить до складу прийнятої ним спадщини.

Зазначений житловий будинок з господарськими спорудами ОСОБА_4 збудував протягом 1948-1970 років, що стверджується технічним паспортом, виготовленим ФОП ОСОБА_5 11 липня 2016 року.

На час будівництва житлового будинку та господарських споруд правовідносини щодо набуття права власності на таке майно регулювались зокрема ЦК УРСР 1925 року, Законом України «Про власність», Законом України від 07.12.1990 року «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», Законом України від 25.12.1974 року «Про державний нотаріат», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11.03.1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими центральним статистичним управлінням СРС 13.04.1979 року за №112/5, за змістом яких виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. Записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно записів в погосподарській книзі Яришівської сільської ради, житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Центральна, 139 в с. Яришівка Тиврівського району Вінницької області рахується за померлим 11.08.1991 року ОСОБА_4.

ОСОБА_3 прийняв спадщину після його смерті в силу положень ст.549 ЦК Української РСР, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, проводив поточні ремонти, сплачував податки, обробляв присадибну земельну ділянку.

У разі смерті спадкоємця, який прийняв спадщину, але не одержав свідоцтва про право на спадщину та (або) не здійснив його державної реєстрації, право на набуту спадщину входить до складу спадщини, що відкрилась.

За таких обставин право власності на житловий будинок з господарськими спорудами також входить до складу прийнятої ним спадщини після смерті його батька.

Житловий будинок з господарськими спорудами під забороною не перебуває.

Просить визнати за ним, ОСОБА_2, право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, які розташовані по вул. Центральна, 139 в с. Яришівка Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги збільшив, просить з підстав, наведених в позовній заяві, встановити факт, що батько позивача, ОСОБА_3, прийняв спадщину після смерті свого батька, ОСОБА_4, померлого 11 серпня 1991 року в с. Яришівка Тиврівського району Вінницької області; визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок, позначений на плані літерою «А» 1948 року забудови, з верандою «а» 1956 року забудови та вхідним майданчиком «а1», 1970 року забудови, загальною площею по літ. «А, а», загальною площею 75,1 кв.м, житловою площею 45,2 кв.м., допоміжною площею 29,9 кв.м. (який складається з коридору веранди 1 площею 4,2 кв.м., кухні 2 площею 7,6 кв.м., прихожої 3 площею 6,1 кв.м., кімнати 4 площею 8,4 кв.м., кімнати 5 площею 20,1 кв.м., прихожої 6 площею 12,0 кв.м., кімнати 7 площею 16,7 кв.м., а також; сарай «Б», сарай «б» погріб «П», огорожу 1-3, які розташовані по вул. Центральна, 139 в с. Яришівка Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 15 квітня 2004 року в с. Яришівка Тиврівського району Вінницької області.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Яришівська сільська рада просить справу розглянути у відсутності її представника, позов визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, свідків, вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу її відкриття.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер 11.08.1991 року (а.с.5).

Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Центральна, 139 в с. Яришівка Тиврівського району Вінницької області, що стверджується довідками Яришівської сільської ради №269 від 27.07.2016 р. (а.с.16), та №412 від 19.10.2017 (а.с.19), відповідно до яких житловий будинок з господарськими спорудами, а також земельна ділянка за вказаною адресою рахуються за ОСОБА_4

Зазначений житловий будинок з господарськими спорудами ОСОБА_4 збудував протягом 1948-1970 років, що стверджується технічним паспортом (а.с.7-12).

Його син ОСОБА_3, який помер 15 квітня 2004 року в с. Яришівка Тиврівського району Вінницької області (а.с.4), прийняв спадщину після його смерті в силу положень ст.549 ЦК Української РСР, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, проводив поточні ремонти, сплачував податки, обробляв присадибну земельну ділянку все після смерті свого батька, що стверджується довідкою Яришівської сільської ради №268 від 07.07.2016 р. (а.с.17), а також показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які в судовому засіданні підтвердили даний факт.

Позивач - спадкоємець в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, спадщину прийняв, що стверджується рішенням Тиврівського районного суду від 20.03.2009 (а.с.13-14), а тому суд вважає, що житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Центральна, 139 в с. Яришівка Тиврівського району Вінницької області також входить до складу прийнятої позивачем спадщини.

Житловий будинок з господарськими спорудами під забороною не перебуває.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61 174, 212, 213, 214, 215, 223, 256, 259 ЦПК України, ст.ст.1218, 1233, 1235, 1268 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 р.,

вирішив:

Позов задоволити.

Встановити факт, що батько ОСОБА_2, ОСОБА_3, прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4, померлого 11 серпня 1991 року в с. Яришівка Тиврівського району Вінницької області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок, позначений на плані літерою «А» 1948 року забудови, з верандою «а» 1956 року забудови та вхідним майданчиком «а1», 1970 року забудови, загальною площею по літ. «А, а», загальною площею 75,1 кв.м, житловою площею 45,2 кв.м., допоміжною площею 29,9 кв.м. (який складається з коридору веранди 1 площею 4,2 кв.м., кухні 2 площею 7,6 кв.м., прихожої 3 площею 6,1 кв.м., кімнати 4 площею 8,4 кв.м., кімнати 5 площею 20,1 кв.м., прихожої 6 площею 12,0 кв.м., кімнати 7 площею 16,7 кв.м., а також; сарай «Б», сарай «б» погріб «П», огорожу 1-3, які розташовані по вул. Центральна, 139 в с. Яришівка Тиврівського району Вінницької області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, який помер 15 квітня 2004 року в с. Яришівка Тиврівського району Вінницької області.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ратушняк І. О.