Справа № 580/1930/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2017 року м.Лебедин

Лебединський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Бакланова Р. В. за участю секретаря - Гладкової С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 13598 грн. 94 коп.,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідачки, мотивуючи свої вимоги тим, що боржниця звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала заяву № б/н від 31.07.2013 року згідно з якою отримала кредит у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок . Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві.

В звязку з тим, що позичальниця свої зобовязання по кредитному договору виконала не в повному обсязі, виникла кредитна заборгованість, яка станом на 27.09.2017 року становить 13598 грн. 94 коп. та складається з наступного: 821 грн. 48 коп. тіло кредиту; 1233 грн. 44 коп. заборгованість по відсотках за користуванням кредитом, 10420 грн. 26 коп. нараховано пені, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 623 грн. 76 коп. (процентна складова). Тому позивач просить стягнути з відповідачки вищевказану заборгованість та витрати, повязані з розглядом справи.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка у судове засідання також не зявилася, надала заяву в якій вимоги визнала частково, а саме в частині суми основного боргу - 821 грн. 48 коп. та суму, що нарахована відсотків за користування кредитом 1233,44 грн., просить враховувати скрутне матеріальне становище, стан здоровя, зменшити суму пені та штрафу.

Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Між позивачем та відповідачкою, відповідно до анкети-заяви про приєднання до умов надання банківських послуг в Приват Банку (а.с.9) був укладений кредитний договір № б/н від 31 липня 2013 року, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно вимог ст.ст. 525-526, 530, 1050 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, тому позичальник зобовязаний своєчасно вносити плату за користування грошима.

Судом встановлено, що відповідач свої договірні зобовязання перед позивачем не виконала, допустивши прострочення та утворення заборгованості станом на 27.09.2017 року становить 13598 грн. 94 коп. та складається з наступного: 821 грн. 48 коп. тіло кредиту; 1233 грн. 44 коп. нараховано по відсотків за користуванням кредитом, 10420 грн. 26 коп. нараховано пені, а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 623 грн. 76 коп. штраф (процентна складова), що стверджується розрахунком заборгованості (а.с. 7-8).

Таким чином, суд вважає, що факт порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, позивачем доведено, у тому числі із сплати боргу за тілом кредиту, процентами, комісією та пенею.

Системний аналіз кредитного договору та положень ст.ст. 546-551 ЦК України свідчить про те, що встановлені договором пеня та комісія є засобом цивільно-правової відповідальності, оскільки є наслідком неналежного виконання боржником обов'язку щодо своєчасного повернення коштів, і за своєю правовою природою є неустойкою.

За правилами частин 2 і 3 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Як розяснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 27 постанови № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 р. положення ч. 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано сум, які нараховуються як неустойка, та не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК, та мають іншу правову природу. Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Відповідачка ОСОБА_1 заперечуючи проти позову, просила зменшити розмір неустойки, процентів та пені.

Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Довідкою від 20.11.2017 року № 5517 (а.с. 45) стверджується той факт, що ОСОБА_1 з 19.08.2016 року по 28.11.2016 року була зареєстрована як безробітна в Лебединському МРЦЗ, однак допомоги по безробіттю вона не отримувала. Довідкою від 20.11.2017 року № 5505 (а.с. 46) стверджується той факт, що станом на 20.11.2017 року ОСОБА_1 не зареєстрована в центрі зайнятості, як безробітна особа.

Крім того, ОСОБА_1 хворіла на тяжку хворобу, що стверджується копією виписки з історії хвороби № 6501 (а.с. 47), та епікризом (а.с. 48).

Враховуючи розмір заборгованості за кредитним договором, майновий стан відповідачки ОСОБА_1 розмір нарахованої заборгованості за пенею 10420,26 грн., період виникнення прострочення виконання зобовязання, а саме того, що відповідачка не працює не отримує доходу, хворіла на тяжку хворобу, інтереси сторін, що заслуговують на увагу, а саме відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання, суд приходить до висновку, що ці обставини мають істотне значення, тому відповідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України вважає необхідним зменшити розмір нарахованої позивачем неустойки: пені до 500 грн.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України по справі № 6-100цс14 від 03 вересня 2014 року.

Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Позивачем відповідно до наданого розрахунку нараховано пеню за ставкою 1 %, а також одночасно нараховано 500 грн. штрафу (фіксована частина), 623,76 грн. штрафу (процентна складова) за порушення строків платежів.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу у розмірі: 500 грн. штраф фіксована частина та 623,76 грн. штраф (процентна складова) задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 р. у справі № 6-2003цс15, яка є обов'язковою для застосування всіма судами України відповідно до ст. 360-7 ЦПК України.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а саме: заборгованість за кредитом - 821 грн. 48 коп., відсотків за користування кредитом 1233 грн. 44 коп. пені в розмірі 500 грн.

Крім того суд вважає за необхідне на підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам судовий збір 300 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 509, 526, 527, 530, 536, 550, 551, 1046-1050, 1052, 1054 ЦК України,-

ВИРIШИВ:

Позовні вимоги представника Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, проживаючої ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк", що знаходиться по вул. Набережна Перемоги, 50 в м. Дніпро, 49094, р/р 3111, МФО 305299, ідентифікаційний код за , заборгованість по кредитному договору: тіло кредиту - 821 грн. 48 коп., відсотків за користування кредитом 1233 грн. 44 грн. пені в розмірі 500 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 300 грн. 60 коп., всього стягнути 2855 грн. 52 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Лебединський районний суд Сумської області шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Бакланов Р. В.