Справа № 379/1431/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2017 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Бойка М.Г.,

за участю секретаря: Бакал О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща

цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом.

Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість в сумі 11 440,39 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 298 140,09 грн., а саме: сума заборгованості за кредитом 3 934,94 доларів США, що за офіційним курсом НБУ 102 545,75 грн.; сума заборгованості за відсотками 5 017,45 доларів США, що за офіційним курсом НБУ 130 756,29 грн.; розмір пенсі за несвоєчасне повернення кредиту 1131,40 доларів США, що за офіційним курсом НБУ 29 484,63 грн.; розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 1356,60 доларів США, що за офіційним курсом НБУ 35 353,41 грн. та судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 4472,1 грн..

Представник позивача в судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи належним чином повідомлений, проте надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність на підставі наявних доказів та матеріалів, позов підтримує та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про причини неявки суд не повідомив, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов не визнає та просить суд відмовити у його задоволенні, застосувавши строк позовної давності, оскільки вважає, що строк дії договору закінчився 19.07.2012 року, в звязку з тим, що датою здійснення останнього платежу зазначено саме цю дату, що відображено у графіку погашення заборгованості по кредитному договору, який є його невідємною частиною і не може йому суперечити.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд встановив, що 27.07.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та фізичною особою - ОСОБА_1 було укладено Договір невідновлювальної кредитної лінії № 06-10/239, згідно умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове користування на умовах безпечності, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 5600,00 доларів США, зі сплатою 13,50% річних.

Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 21.10.2008 року про внесення змін до Договору кредиту, укладеної між позивачем та відповідачем, сторони встановили починаючи з 21.10.2008 року відсоткову ставку в розмірі 14,50% річних.

Позивачем свої зобовязання, визначені п. п. 1.1. та 3.1.1. Договору кредиту, виконано належним чином в повному обсязі, тобто надано кредит на відкритий рахунок.

Відповідно до п. 7.3. кредитного договору, цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до виконання сторонами належним чином і у повному обсязі всіх своїх зобовязань за договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Пунктом 1.4. передбачено, що для забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором з відповідачем укладено договір іпотеки житлового будинку, що розташований в м. Тараща, вул. Вернигори, 23-А Київської області.

Відповідно до ст. 1054 ЦК за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує та заборгованість не погашає в звязку з чим згідно розрахунку заборгованості станом на 07.07.2017 року виникла заборгованість в розмірі 11 440,39 доларів США, що за офіційним курсом НБУ становить 298140,09 грн., а саме:

сума заборгованості за кредитом 3934,94 доларів США, що за офіційним курсом НБУ 102545,75 грн.;

сума заборгованості за відсотками 5017,45 доларів США, що за офіційним курсом НБУ 130756,29 грн.;

розмір пенсі за несвоєчасне повернення кредиту 1131,40 доларів США, що за офіційним курсом НБУ 29484,63 грн.;

розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків 1356,60 доларів США, що за офіційним курсом НБУ 35353,41 грн.

Вказаний кредитний договір був укладений в письмовій формі, що відповідає вимогам ч. 1 ст.1055 ЦК України.

Всупереч умовам укладеного між сторонами договору відповідач порушив укладений кредитний договір.

Статтею 525 ЦК України встановлюється, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Кредитний договір укладено 27.07.2007 року та строк його дії визначено до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань - п. 7.3.

У відповідності до п. 1.1.2. договору, повернення кредиту буде здійснюватися згідно Додатку 1 до цього договору, та з кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 19 липня 2012 року на умовах, визначених цим договором.

Так, на виконання умов кредитного договору від 27.07.2007 року між сторонами по справі укладено додаток до договору - Графік зниження заборгованості за кредитом.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і визнати свої обовязки відповідно до договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З даного графіку вбачається, що остатнім днем повернення кредиту є 19 липня 2012 року. Іншого графіку погашення заборгованості позивачем суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що даний кредит укладено на строк з 27.07.2007 року по 19.07.2012 року, оскільки графік погашення укладено відповідно до умов договору та повернення кредиту здійснюється відповідно до нього, тобто графік укладено на виконання умов договору та не може йому суперечити, а отже фактично сторонами визначено останню дату погашення даного кредиту 19.07.2012 року.

У відповідності до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідач надав суду заяву про застосування строку позовної давності і просить відмовити в задоволенні позову в звязку з пропуском строку позовної давності.

Частиною 1 ст. 261 ЦК України, передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Суд вважає, що позивач довідався або міг довідатися про невиконання відповідачем умов договору кредиту в день здійснення ним останнього платежу відповідно до Графіку погашення, тобто 19.07.2012 року. Отже, перебіг позовної давності в даному випадку почався з 19.07.2012 року та тривав до 20.07.2015 року.

Проте, позивач звернувся до суду з даним позовом 02.11.2017 року, тобто після сплину строку позовної давності.

Питання про поновлення строку позовної давності позивач не ставить.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд приходить до висновку, що строк позовної давності позивачем пропущено, питання про поновлення строку позовної давності не ставиться, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Дане стверджується матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати по оплаті судового збору, підлягають залишенню за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 89, 79, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 256, 257, 260, 261, 267, 525, 530, 546, 631 1048, 1050, 1054-1055 ЦК України, Законом України «Про судовий збір», суд ,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Київської області в тридцятиденний строк з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ:_____________