Провадження №2-о/428/700/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017р. Сєвєродонецький міський суд

Луганської області у складі :

судді Юзефовича І.О.

при секретарі Продченко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сєвєродонецька цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Сєвєродонецького міського суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме смерті особи в певний час, мотивуючи вимоги тим, що 30.08.2017р. у м. Луганську померла мати заявника ОСОБА_2 Звернувшись до Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану з метою реєстрації смерті матері, заявнику ОСОБА_1 в реєстрації смерті було відмовлено з причини того, що медичні документи оформлені медичними закладами, які розташовані на непідконтрольній українській владі території, а тому викликають сумнів їх легітимність. Тому, ОСОБА_1 з метою реєстрації факту смерті звернулась до суду із заявою і просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, 01.06.1949р.н., уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, Росія, яка настала 30.08.2017р.у м. Луганськ, Україна.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала.

Представник заінтересованої особи Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечував.

У звязку з неявкою у судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи , суд вважає , що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Статтею 317 ЦПК України, встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України.

З матеріалів справи слідує, що відповідно до копії паспорта громадянина України серії ЕМ №395008, виданого Алчевським МВ УМВС України в Луганській області 14.10.1999р., ОСОБА_2, 01.06.1949р.н. народилась у с. Сапрон Воловського району Курської області, Росія та з 12.04.2001р. зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідно до копії лікарського свідоцтва про смерть №800 від 31.08.2017р., копії довідки про причину смерті від 31.08.2017р., ОСОБА_2, 01.06.1949р.н. померла 30.08.2017р. у віці 68років. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії І-ВВ №040167, виданого 06.09.2017р. відділом запису актів громадянського стану Алчевського міського управління юстиції Міністерства юстиції ЛНР, ОСОБА_2, 01.06.1949р.н., померла 30.08.2017р. у м. Луганськ. Відповідно до копії листа Сєвєродонецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області від 20.10.2017р. №7597/17.10-94, вказаний відділ повідомив ОСОБА_1 про те, що заявником не надано жодного документу для реєстрації смерті, відсутні підстави для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразку відповідно до законодавства України.

Суд враховує, що м. Луганськ Луганської області станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р, входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті ОСОБА_2 у встановленому Законом порядку. Крім того, Європейський суд з прав людини зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. До того ж суд бере до уваги, що встановлення факту смерті особи в певний час має ключове значення для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, а тому як виняток, документи, видані органами та установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, беруться судом до уваги та оцінюються судом у сукупності та взаємозвязку під час розгляду справи у порядку ст. 317 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що ОСОБА_2, 01.06.1949р.н., померла 30.08.2017р. у м. Луганськ, Україна, у віці 68років.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені ОСОБА_1 в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку із чим заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 43-44, 47-49, 247, 258-259, 263-265, 268, 352, 354, 315, 317, 319, 430 ЦПК України, суд -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, 01.06.1949р.н., уродженки ІНФОРМАЦІЯ_1, Росія, яка померла 30.08.2017р. у м. Луганську Луганської області, Україна, у віці 68 років.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення.

Розяснити, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя