Провадження № 2-з/300/16/2017
Справа № 300/890/17
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

"26" грудня 2017 р. смт. Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області Софілканич О.А., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Сектор державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Воловецького районного управління юстиції про визнання договорів дарування фіктивними,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом та заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: вул.Пушкіна, 10/7 у смт.Воловець Воловецького району Закарпатської області.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що ним оспорюються правочини, якими у різний час оформлявся перехід права власності на вищезазначену квартиру, у зв"язку з чим, на думку позивача, існують реальні ризики переходу права власності на дане нерухоме майно від відповідача до інших осіб, що призведе до неможливості виконання рішення суду у майбутньому.

Дослідивши подане клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно з ст.149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 частини 1 ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.6 ст.153 ЦПК україни про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.06 № 9 роз"яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

З позовної заяви вбачається, що вимоги позивача ОСОБА_1 стосуються визнання договорів дарування нерухомого майна фіктивними та недійсними. Доказів того, що невжиття заходів по забезпеченню позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, не надано.

Обмежити право власності відповідача на основі ймовірних тверджень позивача та припущеннях не є можливим.

Враховуючи вищенаведене, у задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153,159 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Сектор державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Воловецького районного управління юстиції про визнання договорів дарування фіктивними- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'ятнадцяти днів з дня її оголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Воловецький районний суд.

Суддя Софілканич О.А.