05.12.2017431/3037/17/459/2017
Справа: 431/3037/17
Провадження: 2/431/1144/17
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2017 року Старобільський районний суд Луганської області
В складі: головуючого - судді Ткач О.В.,
При секретарі: Кустовій О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Старобільська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментних платежів та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Старобільського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області про припинення зобовязання виконанням,
В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що від шлюбу з відповідачем ОСОБА_3 вона має дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. За рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 22.09.1999 року з відповідача ОСОБА_2 на її користь були стягнуті аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З 17.09.2009 року згідно до рішення Старобільського районного суду Луганської області розмір аліментів був зменшений з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку, доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилаючись на те, що з липня 2009 року відповідач ОСОБА_2 аліменти сплачує не в повному обсязі, позивачка ОСОБА_1 просить стягнути заборгованість за аліментними платежами:
2009 рік: за липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень;
2010 рік: січень, лютий, квітень, вересень, листопад;
2011 рік: за березень;
2013 рік: березень, липень, серпень, вересень, листопад;
2014 рік: квітень, травень, червень, липень, серпень, жовтень, листопад, грудень;
2015 рік: за всі місяці;
2016 рік: за всі місяці;
2017 рік: за січень, лютий.
Всього заборгованість 16 474,23 грн. та стягнути неустойку (пеню) в порядку ст. 549 ЦК України, що складає 6 072,76 грн., та просить стягнути з відповідача судові витрати. При цьому позивачка вказує, що розмір її позовних вимог підтверджений довідкою державного виконавця щодо розміру заборгованості по аліментним платежам.
ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1, Старобільського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Луганській області про припинення зобовязання виконанням, посилаючись на те, що він дійсно, рішеннями Старобільського районного суду від 22.09.1999 року та від 17.09.2009 року зобовязаний до сплати аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. 07.07.2017 року він отримав листа із Старобільського відділу державної виконавчої служби про існування заборгованості перед ОСОБА_1 в розмірі 16 624,23 грн., що утворилась з 2009 р. до 2017 р. Наявність заборгованості по аліментним платежам ОСОБА_2 заперечує, оскільки має оригінали квитанцій про щомісячну сплату аліментних платежів у встановленому розмірі, але сплачену його матірю ОСОБА_5, оскільки через роботу у РФ та за межами Луганської області, він особисто не мав змоги відправляти аліментні платежі ОСОБА_1 Він вважає необґрунтованими не прийняття другим відповідачем - держвиконавчою службою, оригіналів квитанцій, що підтверджують сплату аліментів від імені ОСОБА_5 На підставі ст. 599 ЦК України, ОСОБА_2 вважає, що він виконав свої зобовязання перед ОСОБА_1, оскільки сплатив аліменти, встановлені рішенням суду й немає заборгованості по цьому виду зобовязань.
Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 02.11.2017 року позови ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментним платежам та за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про припинення зобовязання виконанням обєднані в одне провадження (а.с. 72).
Позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав, просив відмовити в задоволенні первісного позову за необґрунтованістю.
Третя особа за первісним позовом-представник Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області первісний позов вважав таким, що підлягає задоволенню, оскільки з 2009 до 2017 року у ОСОБА_2 виникла заборгованість за аліментними платежами перед стягувачем ОСОБА_1 в розмірі 16 474 грн. 23 коп., що підтверджується відповідною довідкою держвиконавця. Платежі, які були проведені матірю відповідача - ОСОБА_5 держвиконавцем не враховані, оскільки вона не є стороною виконавчого провадження.
Позивач за другим позовом - ОСОБА_2 підтримав свої позовні вимоги щодо припинення зобовязання виконанням в повному обсязі, надав оригінали квитанцій про сплату аліментних платежів, що проведені від імені його матері - ОСОБА_5
Відповідачка за другим позовом ОСОБА_1 позовні вимоги ОСОБА_2 про припинення зобовязання виконанням не визнала, суду пояснила, що сплачені від імені ОСОБА_5 щомісячні суми за оригіналами квитанцій, що надав суду ОСОБА_2 є добровільною матеріальною допомогою ОСОБА_5 своїй онучці - ОСОБА_4, а тому вони не є аліментними платежами боржника ОСОБА_2
Відповідач за другим позовом - представник Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області позов ОСОБА_2 не визнав, вважав його необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.
Третя особа за другим позовом - ОСОБА_5 позов ОСОБА_2 про припинення зобовязання виконанням вважала обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки вона на прохання свого сина - ОСОБА_6 щомісячно сплачувала в рахунок аліментних платежів суми, що дорівнюють щомісячним аліментним платежам, але квитанції заповнювала від свого імені. Гроші на сплату цих платежів залишав їй її син ОСОБА_2, який перебував на заробітках й особисто перерахунків щомісячних платежів не проводив. Крім того, вона, як бабуся ОСОБА_4 добровільно надавала їй матеріальну допомогу у вигляді придбання одягу, подарунків на день народження, тощо.
Суд, зясував позицію сторін, дослідив матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по сплаті аліментів та неустойки (пені) за прострочення сплати підлягає частковому задоволенню.
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області про припинення зобовязання виконанням задоволенню не підлягає за слідуючими підставами:
Від шлюбу сторони мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 17).
За рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 22.09.1999 року з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу й заробітку щомісячно, починаючи з 09.09.1999 року й до повноліття дитини (а.с. 19).
З виконавчого листа (а.с. 20) від 25 травня 2009 року вбачається, що за рішенням Старобільського районного суду Луганської області було зменшено розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.02.2009 року та до дня досягнення дитиною повноліття.
За довідкою Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області Міністерства юстиції України (а.с. 21-23, 80-82) з липня 2009 року існує заборгованість по аліментних платежах у боржника ОСОБА_2 в сумі станом на червень 2017 року - 16 474,23 грн.
З листа Старобільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Луганській області Міністерства юстиції України (а.с. 79) платіжні документи від ОСОБА_5 фактично не прийняті, оскільки платником аліментів за виконавчим листом є ОСОБА_2
З наданих суду та перевірених судом оригіналів платіжних документів (а.с. 106-111), копії яких долучені до матеріалів справи, вбачається, що ОСОБА_5 сплачені суми за наступні періоди: 2010 рік: травень, червень, липень; 2011 рік: березень; 2013 рік: березень, липень ,серпень, вересень, листопад; 2014 рік: травень, липень, серпень, жовтень ,листопад, грудень; 2015 рік: лютий, березень, квітень, червень, листопад, грудень; 2016 рік: січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, серпень; в 2017 році: лютий.
За ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до її повноліття. Статтею 181 СК України встановлені способи виконання батьками обовязку утримувати дитину в тому числі й за рішенням суду.
За ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували предявленню виконавчого листа до виконання.
За ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.
Оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку про те, що у боржника ОСОБА_2 існує заборгованість по аліментних платежах, починаючи з 2009 року, а саме:
За 2009 рік в сумі 1 211,83 грн. з січня по грудень;
За 2010 рік: січень - 270,30 грн.; лютий - 270,30 грн.; квітень - 275,10 грн.; вересень - 276,30 грн.; листопад - 282,30 грн. (всього 1374,30 грн.);
За 2013 рік: березень - 363 грн.; липень - 363 грн.; серпень - 363 грн.; вересень - 363 грн.; листопад - 363 грн. (всього 1 815 грн.);
За 2014 рік: квітень - 385,80 грн.; червень - 385,80 грн.; грудень - 385,80 грн. (всього 1 157,40 грн.);
За 2015 рік: травень - 385,80 грн.; липень - 385,80 грн.; серпень - 385,80 грн.; вересень - 436,50 грн.; жовтень - 436,50 грн. (всього 2030,40 грн.);
За 2016 рік: липень - 509,50 грн.; грудень - 509,50 грн (всього 1019 грн.);
За 2017 рік: січень 647 грн.
При цьому, суд враховує, що 07.06.2017 року ОСОБА_2 сплачено в рахунок погашення заборгованості 2050 грн., таким чином розмір заборгованості складає: 8 043,10 2050 = 5 993,10 грн.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_2 щодо припинення зобовязання виконанням не підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки такі зобовязання в повному обсязі він не виконав.
Позовні вимоги ОСОБА_8 про стягнення заборгованості по аліментним платежам підлягає частковому задоволенню, оскільки станом на час розгляду справи існує заборгованість боржника ОСОБА_2 по аліментним платежам в розмірі: 5 993,10 грн.
Задовольняючи позов частково, суд виходить з того, що за наданими ОСОБА_2 квитанціями вбачається, що майже щомісячно, починаючи з 2013 року його мати ОСОБА_5 сплачувала суми, що дорівнюють розміру щомісячних аліментних платежів, що зобовязаний сплачувати боржник ОСОБА_2 й їх розмір узгоджується з довідкою держвиконавця про розмір щомісячних аліментних платежів за певний період часу (а.с. 21-23).
Третя особа ОСОБА_5 пояснила, що вона на прохання сина - боржника ОСОБА_2 за власні кошти й за кошти, які їй залишав боржник сплачувала аліменти ОСОБА_1 на утримання онучки ОСОБА_4. Ці відрахування не були особисто її добровільною матеріальною допомогою, оскільки вона добровільно надавала таку допомогу у вигляді покупок одягу для онуки.
Суд вважає за доведене, що такі відрахування від імені ОСОБА_5 є аліментними платежами, оскільки вони узгоджуються з розміром щомісячних аліментних платежів, які мав би особисто сплачувати боржник ОСОБА_2
Крім того, проведення цих виплат було в інтересах дитини - ОСОБА_4, яка отримувала матеріальну допомогу, що відповідає рішенню суду про стягнення на її утримання аліментів.
Суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 у стягненні пені за слідуючими підставами:
За ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. До вимог про стягнення неустойки (пені) застосовується позовна давність в 1 рік (ст. 258 ЦК України). Верховний Суд України у справі № 6-474цс16 від 18.05.2016 року вказано, що аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України діє підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (штрафу, пені) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця) з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Аналогічна позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 08.06.2016 р. У справі № 6-3006 цс15 та від 25.05.16 у справі № 6-1138цс15, оскільки за останній рік заборгованості по сплаті аліментів боржник немає, то пеня не підлягає стягненню.
Суд, при проведенні розрахунку наявної у ОСОБА_6 заборгованості враховує сплачені за квитанціями. Але повернуті платнику ОСОБА_5 платежі від 22.06.2015 року у сумі 500 грн.; 21.07.2015 року у сумі 500 грн.; в серпні 2015 року (500 грн.). Суд вважає недоведеним ОСОБА_2 факт сплати аліментів у 2009, 2010 році шляхом перерахування аліментних платежів з місць його робот з ТОВ «Лотуре Транс груп», ТОВ «КАМАЗ», оскільки письмових підтверджень цьому ОСОБА_2 не надав.
Оскільки у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено, судові витрати йому не повертаються. ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору при поданні позову, тому судові витрати з неї не стягуються.
Керуючись ст.ст. 30, 60, 213, 215 ЦПК України, ст.ст. 179, 180, 194 СК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки марини в розмірі 5 993,10 грн.
В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.
Відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову про припинення зобовязання виконанням за необґрунтованістю.
На рішення може бути внесена апеляція до Апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд Луганської області протягом 10 днів з дня його проголошення.
Суддя: О.В. Ткач