Справа № 739/1890/17
Провадження № 2/739/629/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Будо-Воробївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача відділ Держгеокадастру у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області та Новгород-Сіверська районна державна адміністрація Чернігівської області, про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, скасування його державної реєстрації, визнання в порядку спадкування за законом права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 (далі позивачка), діючи через свого представника ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до Будо-Воробївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача відділ Держгеокадастру у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області та Новгород-Сіверська районна державна адміністрація Чернігівської області, про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, виданого на імя її матері ОСОБА_4, яка померла 18 січня 1999 року, скасування його державної реєстрації та визнання права на земельну частку (пай), що належала її матері за життя.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 18 січня 1999 року померла її матір ОСОБА_4 Остання за життя набула право на земельну частку пай розміром 8,07 умовних кадастрових гектарів, що посвідчувалося відповідних сертифікатом. Після смерті матері на імя останньої було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН №027137 від 25 вересня 2003 року. Після смерті матері спадщина останньої була успадкована її чоловіком ОСОБА_5, тобто батько позивачки. ОСОБА_5 помер 26 серпня 2004 року і його спадщина перейшла до позивачки., зокрема й належне за життя ОСОБА_4 за життя право на земельну частку (пай). Оскільки державний акт виданий у порушення вимог законодавства після смерті ОСОБА_4, це призвело до порушення прав позивачки на спадкування майна, яке входить до спадкової маси ОСОБА_4, а саме права на земельну частку (пай). Відповідно позивачка просить визнати зазначений вище державний акт недійсним, скасувати його державну реєстрацію та визнати за нею в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), що належала її матері.

У судове засідання позивачка не зявилася, при цьому її представник позов підтримав повністю та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не зявився при цьому подав заяву в якій міститься клопотання про розгляд справи без його участі та вказується, що позовні вимоги визнаються повністю.

Представник третьої особи Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області проти задоволення позову не заперечував.

Представник третьої особи Відділу Держгеокадастру у Новгород-Сіверському районі у судове засідання не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі в якій зазначив, що проти задоволення позову не заперечує.

Заслухавши пояснення представника позивачки, думку представника третьої особи. дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 18 січня 1999 року в с. Буда-Воробївська Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла ОСОБА_4 (а.с.9).

За життя ОСОБА_4 отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0155288, що підтверджується довідкою відділу Держгеокадастру у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області (а.с. 16). Даним сертифікатом було посвідчено право ОСОБА_4 на земельну частку (пай) розміром 8,07 умовних кадастрових гектарів за рахунок земель КСП «Промінь», розташованих на території Будо-Воробївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області.

На день смерті ОСОБА_4 проживала разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5 (а.с. 8, 13), який після смерті дружини фактично вступив в управління та володіння її спадковим майном, при цьому інші спадкоємців ОСОБА_4 спадщину останньої не прийняли. Отже, в силу положень статей 529, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР спадщина ОСОБА_4, до складу якої входило право на земельну частку (пай), перейшла до її чоловіка ОСОБА_5

26 серпня 2004 року ОСОБА_5 помер в с. Буда-Воробївська Новгород-Сіверського району Чернігівської області (а.с. 10).

Позивачка є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 11-12) і належним чином прийняла спадщину останнього та є його єдиним спадкоємцем, що підтверджується довідкою приватного нотаріуса ОСОБА_6 від 09 листопада 2017 року (а.с. 22).

Отже, після смерті ОСОБА_5 в силу положень 1218, 1220 ЦК України, спадщина останнього, до складу якої входять усі права та обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема й право на земельну частку (пай) розміром 8,07 умовних кадастрових гектарів, успадковане ним після ОСОБА_4, з моменту її відкриття перейшла до єдиного спадкоємця ОСОБА_5 за законом, тобто до позивачки.

Як зясовано, після смерті ОСОБА_4, на імя останньої, на підставі розпорядження голови Новгород-Сіверської районної державної адміністрації №130 від 29 квітня 2002 року, було видано держаний акт на право приватної власності на землю, розташовану на території Буда-Воробївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, площею 6,88 га серії ІІ-ЧН №027137 від 25 вересня 2003 року, який зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №291(а.с. 7).

Відповідно до частини другої статті 9 ЦК УРСР (в редакції на день виникнення спірних правовідносин) правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю.

Згідно зі статтею 10 ЦК УРСР (чинної на час виникнення спірних правовідносин), в якій розкрито зміст правоздатності громадян, громадяни, серед іншого, можуть відповідно до закону мати майно в особистій власності, право користування жилими приміщеннями та іншим майном, успадковувати і заповідати майно.

Частиною першою статті 125 Земельного кодексу України (чинної на час виникнення спірних правовідносин) передбачалося, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Частиною першою статті 126 Земельного кодексу України (чинної на час виникнення спірних правовідносин) було визначено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Враховуючи наведені вище законодавчі положення суд приходить до висновку, що видача Новгород-Сіверською районною державною адміністрацією Чернігівської області на імя ОСОБА_4, після смерті останньої, державного акту про право приватної власності на землю та його державна реєстрація були здійснені в порушення вимог норм цивільного законодавства України, оскільки після смерті особа не може набувати право власності на майно, зокрема й на земельні ділянки.

Як вбачається вказаний вище державний акт був виданий на імя ОСОБА_4 як особи, що мала право на земельну частку (пай), яке посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай).

Відповідно до пункту 17 розділу Х Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної ділянки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Таким чином, у звязку з видачею на імя ОСОБА_4 після її смерті державного акту на право приватної власності на землю, сертифікат на право на земельну частку (пай), що посвідчував право вимоги останньої на відведення у приватну власність земельної ділянки, яке входило до складу спадщини ОСОБА_4, став недійсним. Це в свою чергу призвело до порушення прав позивачки щодо набуття у в порядку спадкування права на земельну частку (пай).

За таких обставин суд вважає за необхідне захистити права позивачки, визнавши недійсним державний акт на право приватної власності на землю, виданий на імя ОСОБА_4, та скасувати його державну реєстрацію.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно частини другої статті 2 вказаного Закону одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Оскільки позивачка набула у порядку спадкування за законом після своєї матері право на земельну частку (пай), однак у звязку з недійсністю документа, який посвідчував дане право вона не може оформити вказану спадщину у позасудовому порядку, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачкою відповідного право. Отже, позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»,статтями 9, 10, 529, 549 Цивільного кодексу УРСР, статтями 1218, 1220, 1268 Цивільного кодексу України,статтями 125, 126 Земельного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до Будо-Воробївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача відділ Держгеокадастру у Новгород-Сіверському районі Чернігівської області та Новгород-Сіверська районна державна адміністрація Чернігівської області, про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, скасування його державної реєстрації, визнання в порядку спадкування за законом права на земельну частку (пай) задовольнити повністю.

Визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН №027137, виданий на імя ОСОБА_4 25 вересня 2003 року на підставі розпорядження голови Новгород-Сіверської районної державної адміністрації Чернігівської області №130 від 29 квітня 2002 року на земельну ділянку площею 6,88 (шість цілих вісімдесят вісім сотих) гектари.

Скасувати реєстрацію державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЧН №027137 від 25 вересня 2003 року, здійснену за №291 в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 8,07 (вісім цілих сім сотих) умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП «Промінь», розташованих на території Будо-Воробївської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що належало ОСОБА_4, яка померла 18 січня 1999 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко