Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2462/17

Номер провадження: 2/511/980/17

14 грудня 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А. В.,

секретаря - Чернкцької А.В.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про зміну розміру аліментів стягнутих згідно рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.08.2015 року по справі №511/1750/15-ц та просить стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, паспорт громадянина України КМ 010532 виданого 08.01.2003 року Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1500 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, до повноліття ОСОБА_3, тобто до 27.07.2020 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 змінила свої позовні вимоги та просила суд збільшити аліменти з 600 грн. на 1000 грн. на утримання сина, суду пояснила, що відповідач є батьком її неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. Відповідно до рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.08.2015 року, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, на її користь з відповідача були стягнуті аліменти в розмірі 600 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 03.07.2015 року до повноліття ОСОБА_3, тобто до 27.07.2020 року. На даний час у неї змінився матеріальний стан, погіршилося матеріальне становище у сім`ї, в неї немає достатньо доходів, щоб утримувати сім`ю, рівень життя станом на 2017 рік суттєво різниться з рівнем життя 2015 року, син дорослішає, витрати по його утриманню ростуть, суттєво подорожчали продукти харчування, одяг, ліки, виросли комунальні платежі, змінився прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років, виросла мінімальна заробітна плата, а відповідач сплачує аліменти на утримання сина у розмір 600 грн. Тому просила суд збільшити розмір аліментів, та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, до повноліття ОСОБА_3, тобто до 27.07.2020 року. На підставі вищевикладеного вона і вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Ст. 3 ч. 1 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд вважає, що визнання відповідачем вимог позивача не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖД №401869, виданого 31 січня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, на підставі актового запису №15. ( а.с.8).

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.08.2015 року по справі №511/1750/15-ц з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 були стягнуті аліменти в розмірі 600 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 03.07.2015 року до повноліття ОСОБА_3, тобто до 27.07.2020 року. ( а.с.5)

Згідно довідки № 4307 від 16.11.2017 року, виданою виконавчим комітетом Роздільнянської міської ради Одеської області, син - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає з матірю, за адресою: вул..Щаслива,127 м. Роздільна Одеської області ( а.с. 6).

Також судом встановлено, що сторони живуть окремо.

Син проживає з матірю та знаходиться на її утриманні, про що сторони у справі не заперечували.

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою ( ч.3 ст.51 Конституції України ).

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин.

Зокрема, відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Як передбачено п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів».Закон набрав чинності 08.07.2017 року.

Статтею 182 ч.1 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення. (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року).

Відповідно до частини 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року).

Відповідно до частини 2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року).

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», встановлено з 01.05.2017 року прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень;

Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років.

Відповідач ОСОБА_2 сплачує аліменти у розмірі 600 грн., що не в повній мірі відповідає вимогам Сімейного кодексу України.

Таким чином, враховуючи майновий та сімейний стан відповідача, мінімальний розмір аліментів відповідно до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», рівень життя станом на 2017 рік суттєво різниться з рівнем життя 2015 року, тому є підстави для збільшення визначених рішенням Роздільнянського районного суду від 17 серпня 2015 року аліментів, суд вважає можливим змінити розмір аліментів з 600 грн. з індексацією відповідно до закону щомісячно на 1000 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону, до повноліття ОСОБА_3, тобто до 27.07.2020 року.

При цьому, аліменти у зміненому розмірі стягуються з дня набрання чинності рішенням суду.

Окрім цього, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені і документально підтверджені судові витрати, до яких згідно ст.79 ЦПК України відноситься судовий збір.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли (ч.2 ст.88 ЦПК України), тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 640 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 180, 181, 182, 183, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 197, 209, 212, 214-215, 218, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково

Змінити розмір аліментів стягнутих згідно рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.08.2015 року по справі №511/1750/15-ц та стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, паспорт громадянина України КМ 010532 виданого 08.01.2003 року Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1000 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, до повноліття ОСОБА_3, тобто до 27.07.2020 року. Стягнення розпочати з дня набрання рішенням законної сили.

З дня набрання цим рішенням законної сили вважати таким, що втратив чинність виконавчий лист, виданий на підставі рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.08.2015 року по справі №511/1750/15-ц яким з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 були стягнуті аліменти в розмірі 600 гривень щомісячно, з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 03.07.2015 року до повноліття ОСОБА_3, тобто до 27.07.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1, паспорт громадянина України КМ 010532 виданого 08.01.2003 року Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області, судовий збір на користь держави в розмірі 640 гривень. (Стягувач: Державна судова адміністрація України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601, ). Реквізити для зарахування до державного бюджету: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувача :Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

У відповідності зі ст.367 ч.1 п.1 ЦПК України рішення суду підлягає обов`язковому негайному виконанню в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. В. Ільяшук