Справа № 357/3742/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Цуранова А. Ю. ,

при секретарі Солом'яна Л. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м. Біла Церква позовну заяву ОСОБА_1 до Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, треті особи: 1) Головне управління державної казначейської служби України у Київській області; 2) ОСОБА_2 про стягнення збитків,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2017 року до суду надійшла зазначена вище позовна заява від ОСОБА_1

Позивач вказувала, що в період часу з 2013 по 2016 рік відповідачем систематично порушуються її права, внаслідок чого вона неодноразово зверталась з адміністративними позовами до суду для оскарження прийнятих відповідачем рішень та несла, в зв'язку з цим, витрати на юридичну допомогу, що полягали у складанні різних процесуальних документів, тобто вналсдок дій відповідача вона понесла збитки у вигляді оплати за надані юристом послуги.

Посилаючись на наявність причинного звязку між протиправними діями відповідача та завданою ним шкодою, що підтверджується трьома постановами Київського окружного адміністративного суду, позивач просила суд: 1) стягнути з Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на користь ОСОБА_1 суму спричинених їй збитків за Угодою про надання юридичних послуг № 146 від 22.06.2013 року у розмірі 3000 грн.; 2) стягнути з Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на користь ОСОБА_1 суму спричинених їй збитків за Договором про надання юридичних послуг з врегулювання спорів № 198 від 04.07.2015 року у розмірі 10 300 грн.; 3) стягнути з Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області на користь ОСОБА_1 суму спричинених їй збитків за Договором про надання юридичних послуг з врегулювання спорів № 235 від 04.04.16 року у розмірі 12 500 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовну заяву та просили її задовольнити, пояснивши, що позивач зазнала реальних збитків внаслідок дій відповідача, при цьому участь юриста Сацюка Д.А. була повязана не тільки з веденням адміністративних справ у суді, а також і в звязку з написанням скарг до вищестоящого податкового органу. Оскільки юрист не був адвокатом, тому і не ставилось вимог про стягнення з відповідача судових витрат на правову допомогу. Крім того, представник відповідвача підтвердила, що у позивача також був інший представник за довіреністю - Артемєв.

Представник відповідача, надавши письмові заперечення, в судовому засіданні в задоволені позову просив відмовити, пояснивши, що адміністративні позови ОСОБА_1 були задоволені частково, а витрати на правову допомогу можуть надаватись не тільки адвокатом, тому вони не являються є збитками. Позивачем не надані конкретні документи, які складались ОСОБА_2, а також відсутні розрахунки із зазначенням часу, який витратив останній на правову допомогу відповідно до Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Треті особи в судове засідання не зявились, звернулись до суду з клопотаннями про розгляд справи у їхню відсутність, в письмових поясненнях ФОП ОСОБА_2 зазначив, що результатом виконаної ним роботи були скасування всіх незаконно винесених податкових рішень-повідомлень на загальну суму 36 596,36 грн., а питання про відшкодування витрат на послуги адвоката під час розгляду справ не розглядалися.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 22.05.2015 року по справі № 810/3818/13-а частково задоволено позов ОСОБА_1, визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення Володарського відділення Сквирської міжрайонної державної податкової інспекції Київської області Державної податкової служби № НОМЕР_1 від 29.05.2013 року у сумі 8 791 грн. 45 коп., у задоволенні решти вимог відмовлено.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 14.12.2015 року по справі № 810/5222/15 адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Володарського відділення Тетіївської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області № 534-15 від 22.06.2015 в частині визначення податкового зобов'язання з орендної плати у сумі 10 629 грн. 70 грн., визнано протиправним та скасовано податкову вимогу Володарського відділення Тетіївської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області № 29569-10 від 21.10.2015 в частині повідомлення про наявність боргу у сумі 3 582 грн. 63 коп. В іншій частині в позові відмовлено.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 26.09.2016 року по справі № 8102336/16 позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Володарського відділення Тетіївської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 31 березня 2016 р. № 000991500, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Володарського відділення Білоцерківської державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області від 2 червня 2016 р. № 3726-1702 в частині нарахування 17 175 грн 21 коп.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував щодо наявності прийнятих Київським окружним адміністративним судом постанов за позовом ОСОБА_1, зазначивши, що по всіх справах позов задоволено частково.

Між позивачем та ФОП ОСОБА_2 були укладені угода про надання юридичних послуг № 146 від 22.06.2013 року, договір про надання юридичних послуг з врегулювання спорів № 198 від 04.07.2015 року та договір про надання юридичних послуг з врегулювання спорів № 235 від 04.04.16 року.

На виконання їх умов позивачем було передано на користь замовника грошові кошти в розмірі: 3000 грн. за актом прийому-передачі послуг від 23.05.2015 року та квитанції до прибуткового касового ордеру від 24.06.2013 № 40.; 4 100 грн. за актом прийому-передачі послуг від 07.10.2015 року та квитанції до прибуткового касового ордера від 06.07.2015 року № 85; 6 200 грн. за актом прийому-передачі послуг від 15.12.2015 року та квитанції до прибуткового касового ордера від 10.10.2015 року № 91; 2 800 грн. за актом прийому-передачі послуг від 01.07.2016 року та квитанції до прибуткового касового ордера від 06.04.2016 року № 109; 7 300 грн. за актом прийому-передачі послуг від 27.09.2016 року та квитанції до прибуткового касового ордера від 04.07.2016 року № 121; 2 400 грн. за актом прийому-передачі послуг від 05.10.2016 року та квитанції до прибуткового касового ордера від 05.10.2016 року № 129.

Зі змісту наведених вище актів вбачається, що надані позивачу юридичні послуги полягали, зокрема, у підготовці всіх необхідних процесуальних документів, представництвом інтересів замовника у суді, органах державної влади та місцевого самоврядування щодо скасування податкових повідомлень-рішень.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, указана норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб'єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України, в тому числі і відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України закріплено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів ( ст. 1173 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 87 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До судових витрат належать витрати на правову допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 87 КАС України).

Приписами частин 1, 3 ст. 90 КАС України встановлено, що витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги, передбачених законом. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 № 4191-VI встановлює граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами цивільних та адміністративних справ.

Таким чином, судові витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь в судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній судовій справі за кожну годину роботи фахівця у галузі права.

Разом з цим, відповідно до вимог ст.ст. 4, 10, 11 ЦПК України саме позивач наділений правом визначати предмет поданого ним до суду позову.

В позовній заяві позивач та її представник в судовому засіданні посилались на завдані відповідачем збитки, які останній повинен відшкодувати на користь позивача.

Зі змісту ст.ст. 614, 623 ЦК України вбачається, що для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) порушення зобовязання; 2) збитки; 3) причинний звязок між порушенням зобовязання та збитками; 4) вина.

Таким чином, суд вважає, що заявлені позивачем до стягнення суми витрат на оплату юридичних послуг не є збитками, оскільки такі витрати не мають обовязкового характеру та необхідних ознак збитків відповідно до приписів чинного законодавства.

За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності судом, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення на її користь збитків з Білоцерківської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_3