Справа № 461/7740/14 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/783/5898/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Мікуш Ю.Р.,

суддів: Павлишина О.Ф., Приколоти Т.І.

секретар Бохонко Е.Р.

З участю:представника позивача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, представника відповідача ОСОБА_5- ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 В»ячеславовича на рішення Галицького районного суду м. Львова від 22 вересня 2016 року в справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_7, Павленка В»ячеслава Володимировича, ОСОБА_8 В»ячеславівни, ОСОБА_5 В»ячеславовича, треті особи ЛКП «Снопківське», Львівська міська рада, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про демонтаж гаражу,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено. Зобовязано ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_5 співвласників квартири №1 на вул. Лижвярській, 26, у м. Львові за власні кошти демонтувати самовільно влаштований металевий гараж, розташований у подвірї біля будинку № 26 на вул.Лижвярській у м. Львові.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_5 на користь Галицької районної адміністрації Львівської міської ради 243,60 грн. судового збору.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_5 В апеляційній скарзі зазначає, щовважає, рішення таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Стверджує, що спірний гараж був побудований попередніми мешканцями і на момент набуття права власності на квартиру АДРЕСА_1ярській у м. Львові гараж вже був споруджений. Дані обставини підтверджуються актом обстеження існуючого дерев»яного гаражу на вул. Лижв»ярській в м. Львові, складеним 12.08.2013 року комісією ЛКП «Снопківське» в якому зазначено, що дерев»яний гараж був збудований приблизно у 80-х роках зі сторони подвір»я впритул до будинку. Відповідно до ст. 376 ЦК України обов»язок демонтажу самочинного будівництва лежить виключно на особі, яка здійснила це самочинне будівництво або за її рахунок. Оскільки у матеріалах справи відсутні будь які докази, що підтверджують правомірність вимог, які зобов»язують саме відповідачів знести об»єкт самочинного будівництва, документів які надають їм право на користування та утримання спірного гаражу позивачем не представлено, то відповідно суд першої інстанції дійшов хибного висновку, зазначивши в оскаржуваному рішенні, що обов»язок по демонтажу самочинного будівництва лежить на відповідачах. Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_13 районної адміністрації ЛМР ОСОБА_2, представника третьої особи ОСОБА_3 ОСОБА_4, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що позивач по справі Галицька РА ЛМР звернулася в суд з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_5 за участю третіх осіб: ЛКП «Снопківське», ЛМР, ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 про демонтаж гаражу.

У позовних вимогах посилається на те, що будинок №26 на вул. Лижв»ярській у м.Львові перебуває у власності ЛМР, обслуговує будинок ЛКП «Снопківське».

Згідно довідки з місця проживання та про склад сім»ї і реєстрації, виданої ЛКП «Снопківське» від 24.06.2014 року квартира №1 на вул.Лижв»ярській,26 перебуває у власності родини ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_12 (а.с.4).

Квартира №4 на вул.Лижв»ярській,26 у м.Львові перебуває у співвласності ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_10 , що підтверджується довідкою ЛКП «Снопківське» від 24.06.2014 року (а.с. 5).

31.01.1996 року ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_5 видано Державний акт на право постійного користування землею, тобто передано у спільне постійне користування земельну ділянку площею 56 кв.м для обслуговування будинку №26 на вул.Лижв»ярській у м.Львові на підставі ухвали 5-ї сесії 2-го скликання ЛМР № 200 від 28.09.1995 року ( а.с.6).

12.08.2013 року комісією ЛКП «Снопківське» складено акт обстеження земельної ділянки на якій встановлено гараж на вул.Лижв»ярській,26 у м.Львові. В акті обстеження зазначено, що у 80-х роках збудовано дерев»яний гараж із сторони подвір»»я впритул до будинку розмірами 3,60х4,90 м. Відстань від воріт гаражу до паркану будинку №26 на вул.Лижв»ярській м.Львова 4,90 м, а від стіни гаражу до паркану будинку 5м. (а.с.7).

12.08.2013 року ЛКП «Снопківське» скерувало ОСОБА_7, ОСОБА_12, ОСОБА_8, ОСОБА_5 попередження з вимогою демонтувати гараж, який розміщений біля будинку 26.

Вимога відповідачами не була виконана про що 15.08.2013 року комісією ЛКП «Снопківське» складено акт про адміністративне правопорушення за ст.152 КУпАП (а.с.10).

10.04.2014 року адміністративною комісією Галицької РА ЛМР винесено постанову про закриття провадження щодо притягнення ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП у зв»язку із закінченням строків притягнення до адмінвідповідальності (а.с.11).

Відповідно до розпорядження Галицької РА ЛМР від 06.05.2014 року зобов»язано ОСОБА_7- співвласника квартири №1 на вул.Лижв»ярській,26 у м.Львові за власні кошти демонтувати самовільно влаштований металевий гараж, розташований на подвір»ї житлового будинку №26 у м.Львові з терміном виконання до 02 червня 2014 року, однак таке не виконано.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що металевий гараж встановлений родиною ОСОБА_7 без згоди співвласників квартири № 4 сім»ї ОСОБА_3, порушує їхні права на вільне користування прибудинковою територією та створює їм незручності, перешкоди в користуванні земельною ділянкою, оскільки така перебуває у спільному користуванні та порядок користування нею на сьогоднішній день остаточно не визначений, тривають судові процеси. Встановлення металевого гаража на земельній ділянці, що не відведена для цього та без належного дозволу чи належно затвердженого проекту вважається самочинним будівництвом та підпадає під ознаки ст.376 Цивільного кодексу України (далі ЦК).

Судом першої інстанції встановлено, що гараж був дерев»яним та побудований у 80-х роках. При заселенні квартири сім»єю відповідачів ОСОБА_7, такі стали використовувати гараж в своїх потребах та покращили його із дерев»яного на металевий збірний, однак без відведення земельної ділянки для таких цілей, без дозволу сусідів та на земельній ділянці, що є у спільному користуванні, без виготовлення проектної документації. Гараж використовується родиною ОСОБА_7 для утримання в ньому транспортного засобу, що використовується в інтересах сім»ї. Після реконструкції відповідачами дерев»яного гаража на металевий гараж виготовлено технічний паспорт 02.09.2013 року ( а.с.18).

Згідно пояснень представника позивача, самовільно встановлений гараж на вул.Лижв»ярській біля будинку №26 не відповідає ДБН, зокрема, п.360-92, примикає до стіни будинку №26, який є пам»яткою архітектури 30-х років ХХ століття, охоронний № 2658-М, гараж встановлений з порушенням п.9.1 Правил пожежної безпеки для житлових будинків, призводить до руйнації будинку та псує вигляд будинку.

Обгрунтованим є висновок суду про те, що земельна ділянка на якій встановлений металевий гараж, передана мешканцям будинку для обслуговування будинку та перебуває у комунальній власності територіальної громади м.Львова, співвласники квартири №4 родина ОСОБА_3 свого погодження на встановлення гаражу на прибудинковій території не надавала.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції належно керувався вимогами положення «Про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові», затвердженого рішенням ЛМР №835 від 09.09.2011 року, судом враховано вимоги постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами ст.376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва) .

Відповідно до статті 308 ЦПК України Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 в і д х и л и т и .

Рішення Галицького районного суду м.Львова від 22 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сил из моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з днянабрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: О.Ф.Павлишин

ОСОБА_14