Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2017 Справа №607/6878/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сташків Н.М.,

за участі секретаря судового засідання Пастернак О.В.,

у відсутності сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5 сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 предявила до суду позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи ОСОБА_5 сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_6, про визнання права власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по вулиці Садовій, 3 в селі Дубівці Тернопільського району Тернопільської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 17 грудня 1994 року. Обґрунтовує позов тим, що зазначений житловий будинок господарськими будівлями та спорудами належав на праві власності колгоспному двору у складі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, головою якого був ОСОБА_7. Після смерті її чоловіка ОСОБА_7 відкрилася спадщина на належну йому 1/5 частину вказаного житлового будинку. Будучи спадкоємцем за законом, позивач спадщину прийняла, оскільки постійно проживала зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, однак у видачі їй свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на вказаний житловий будинок. З цих підстав позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку, тому просила суд визнати за нею право власності на спірне нерухоме майно.

За клопотанням представника позивача судом замінено неналежних відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на ОСОБА_8 та залучено в якості співвідповідача ОСОБА_5 сільську раду Тернопільського району Тернопільської області.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_9 подала заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу в її відсутності.

Відповідач ОСОБА_8 в судове засідання подала заяву, згідно з якою не заперечила проти задоволення позову, просила розглядати справу в її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_5 сільської ради в судове засідання подав заяву, відповідно до якої проти задоволення позову не заперечив, просив розглядати справу в його відсутності.

Третя особа приватний нотаріус Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_6 в судове засідання подала заяву, згідно з якою просила розглядати справу в її відсутності.

За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів, у відсутності сторін та третьої особи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, установив такі обставини:

Як убачається з виписки із погосподарської книги №24 від 25 січня 2017 року, виданої ОСОБА_5 сільською радою Тернопільського району, будинковолодіння, яке знаходиться по вулиці Садовій, 3 в с. Дубівці Тернопільського району, рахується за колгоспним двором, членами якого станом на 01 липня 1990 року були: голова двору ОСОБА_7, який помер 17 грудня 1994 року), ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

17 грудня 1994 року ОСОБА_7 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №199585 від 02 лютого 2016 року, актовий запис №18 відділу державної реєстраціх актів цивільного стану Тернопільського районного управління юстиції у Тернопільській області.

Після його смерті відкрилася спадщина належне йому майно.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 УК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як убачається із позовної заяви, позивач з заявою про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталася.

Як слідує з постанови про відмову увчинені нотаріальної дії від 20 квітня 2017 року, на момент смерті ОСОБА_7 залишилося спадкове майно. Спадкоємцем, який прийняв спадщину за законом, є його дружина ОСОБА_1

Маючи намір отримати свідоцтво про право на спадщину, ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак постановою державного нотаріуса Тернопільської районної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 20 квітня 2017 року, їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7, у звязку з відсутністю документа, що посвідчує право власності спадкодавця на належну йому 1/5 частку у праві власності на вказаний житловий будинок.

Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З посиланням на зазначені норми закону позивач звернулася до суду за захистом її прав у судовому порядку.

Вирішуючи питання про те, чи дійсно ОСОБА_7 за життя належала 1/5 частина спірного житлового будинку, суд виходить із наданих доказів.

Так, відповідно до виписки із погосподарської книги №24 від 25 січня 2017 року, виданої ОСОБА_5 сільською радою Тернопільського району, згідно з якою будинковолодіння, яке знаходиться по вулиці Садовій, 3 в с. Дубівці Тернопільського району, рахується за колгоспним двором, членами якого станом на 01 липня 1990 року були: голова двору ОСОБА_7, який помер 17 грудня 1994 року, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

Пленум Верховного Суду України в п. 6 постанови №20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснив, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Судом установлено, що житловий будинок з належними до нього надвірними будівлями по вулиці Садовій, 3 в с. Дубівці Тернопільського району належав колгоспному двору, членами якого були ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, що підтверджується матеріалами справи.

Відтак, ОСОБА_7 за життя належала 1/5 частина вказаного будинку.

Відповідачі права позивача на спірне майно не заперечують.

Однак, оскільки відсутній документ, що посвідчує право власності ОСОБА_7М на належну йому 1/5 частку у праві власності на вказаний житловий будинок, це стало перешкодою в оформленні позивачем своїх спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема шляхом отримання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом задоволення її позовних вимог визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вулиці Садовій, 3 у селі Дубівці Тернопільського району, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 368, 370, 1226, 1223, 1268 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 215, 223, ч. 1 ст. 294, ч. 1 ст. 296 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після ОСОБА_7, який помер 17 грудня 1994 року, право власності на 1/5 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, який розташований по вулиці Садовій, 3 в селі Дубівці Тернопільського району.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_10