РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/2786/17

провадження у справі №2/0285/1511/17

18 грудня 2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Заполовської Т.Г.

за секретаря Матвіюк Т.В.,

за участі позивача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новоград-Волинський справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків,

ВСТАНОВИВ :

Позивач 02.08.2017 року звернувся до суду та просив постановити рішення суду, яким стягнути з відповідача завдані йому збитки на загальну суму 34 403,23 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначає, що він як фізична особа-підприємець здійснює діяльність приватних охоронних служб та виконує охорону обєктів, які знаходяться в Дубенському та Корецькому районах Рівненської області та Хмільницькому районі Вінницької області. Автомобіль Hyundai Accent використовував для своєї підприємницької діяльності. 09.12.2016 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем Audi, рухаючись по вул. Володимирівській в м. Корці проїхав без зупинки на знак «Стоп» і здійснив зіткнення з автомобілем Hyundai Accent під керуванням ОСОБА_1, який рухався по головній дорозі. Вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаної ДТП встановлена постановою Корецького районного суду від 16.12.2016 року, якою відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення. Внаслідок зазначеної ДТП автомобіль позивача з 13.12.2016 року по 28.02.2017 року знаходився на станції технічного обслуговування. В подальшому для здійснення підприємницької діяльності позивач 15.12.2016 року уклав з ФОП ОСОБА_5 договір оренди автомобіля марки Jeep Compass, державний номер НОМЕР_1, на строк з 15.12.2016 року по 28.02.2017 року, сплативши за договором 34 403,23 грн. Вказану суму позивач визначає прямими збитками, оскільки відповідач своїми протиправними діями порушив право ОСОБА_1 користуватися власним автомобілем для здійснення підприємницької діяльності. Тому позивач поніс витрати, які могли би бути його доходом, якби його право не було порушене. З метою захисту своїх прав змушений звернутися до суду.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити. Представник уточнила, що вказані збитки є прямими, як витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Вартість ремонту автомобіля повністю відшкодована страховою компанією.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали повністю. Пояснили, що вказані витрати не є прямими збитками, а затратами при здійсненні підприємницької діяльності і такі дії вчиняються підприємцем на власний розсуд і на свій ризик.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

09.12.2016 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем Audi, державний номер НОМЕР_2, рухаючись по вул. Володимирівській в м. Корець, здійснив проїзд без зупинки на знак «Стоп» та зіткнувся з автомобілем позивача Hyundai Accent, державний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні ушкодження.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні вказаної ДТП встановлена постановою Корецького районного суду Рівненської області № 563/1392/16-ц від 16.12.2016 року, якою відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вид штрафу.

ФОП ОСОБА_1 здійснює охоронну діяльність (а.с. 32-35).

Автомобіль Hyundai Accent, державний номер НОМЕР_3, (власником якого є ОСОБА_6, а ОСОБА_1 має право користування) знаходився на СТО ОСОБА_7 з 13.12.2016 року по 28.02.2017 року з метою проведення ремонтних робіт (а.с. 13-17).

15.12.2016 року ФОП ОСОБА_1 уклав з ФОП ОСОБА_5 договір № 15/12-1 оренди транспортного засобу: автомобіля марки Jeep Compass, державний номер НОМЕР_1, з орендною платою 13 500 грн. в місяць. Згідно актів прийому-передачі позивач 15.12.2016 року отримав зазначений транспорт та 28.02.2017 року повернув ФОП ОСОБА_5, сплативши за договором 34 403,23 грн. (а.с. 5-11).

Виходячи з принципу змагальності сторін цивільного судочинства (ст.ст. 12, 43 ЦПК України), кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Визначення способів відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди міститься в ст.22 ЦК України, де встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Стаття 1166 ЦК України визначає загальні підстави відповідальності за майнову шкоду майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Загальною підставою застосування до правовідносин із завдання шкоди зазначеної статті є відсутність договірних відносин між боржником (завдавачем шкоди) та кредитором (потерпілим).

Отже, для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: а) Неправомірність поведінки особи. б) Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого (мова йдеться про реальні збитки та упущену вигоду - ст. 22 ЦК України). в) Прямий причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою. г) Вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Наявність всіх вищезазначених умов одночасно є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

Позивачем доведений факт неправомірних винних дій відповідача (постанова суду), однак не доведено та наявність реальних збитків та безпосередній причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та виплатами за оренду автомобіля.

За своєю правовою природою майновою шкодою є збитки (псування, погіршення або знищення цінності), завдані майну фізичної або юридичної особи в наслідок його пошкодження, необхідність провести затрати на відновлення майна чи інших цінностей, необхідність здійснення зайвих витрат з метою відновлення порушеного права.

Такими зайвими затратами на відновлення свого порушеного права займатися підприємницькою діяльністю позивач називає сплачені ним кошти по оренді автомобіля.

Позивач помилково ототожнює власні вкладення у ведення власної підприємницької діяльності з шкодою, завданою адміністративним правопорушенням ОСОБА_3

Згідно зі ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Не можна стверджувати, що вчинивши ДТП відповідач порушив цивільне право позивача на здійснення підприємницької діяльності, оскільки вказана діяльність не пов' язана безпосередньо з автомобілем.

Питання про відшкодування упущеної вигоди позивач не ставить.

Враховуючи зазначене, витрати позивача на оренду автомобіля, значно дорожчого, ніж був пошкоджений відповідачем, для здійснення підприємницької діяльності суд не може трактувати як реальні збитки ФОП ОСОБА_1 внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3

Реальні збитки позивача у вигляді пошкоджень автомобіля, яким він користувався на законних підставах, відшкодовані страховою компанією у повному обсязі.

Таким чином, судом не встановлено правових підстав для покладення на відповідача обовязку відшкодувати витрати позивача, оскільки ним не доведено наявність прямого причинного звязку між винними неправомірними діями ОСОБА_3 та витратами позивача на оренду автомобіля.

Відтак у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 6-81, 259, 263-265, 268, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України,суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Апеляційного суду Житомирської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 26.12.2017 року.

Головуюча Т.Г. Заполовська