Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1084/17

14 грудня 2017 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого-судді Шишка О.А.,

з участю : секретаря Сіщук Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Богородчани цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої правопорушенням,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої правопорушенням.

Ухвалою суду від 14.11.2017 року до участі у справі як співвідповідача залучено приватне акціонерне товариство «Акціонерну страхову компанію «ІНГО Україна» (далі страхова компанія).

В судовому засіданні представник позивача позов у зміненому вигляді підтримав та пояснив, що 13.06.2017 року близько 08 години 35 хвилин на вул.Галицькій в м.Івано-Франківську відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1, порушивши вимоги правил дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем «Skoda Oktavia», реєстраційний номер ЕОР15R7, під керуванням ОСОБА_1, в результаті чого автомобіль останнього отримав механічні пошкодження. Постановою Івано-Франківського міського суду від 08.08.2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні вказаної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Вказав, що вчиненим відповідачем правопорушенням позивачу спричинена матеріальна шкода. В ході судового розгляду йому стало відомо, що матеріальну шкоду у сумі 17989,92 грн. йому відшкодувала страхова компанія. Однак, під час проведення ремонтних робіт позивач придбав за 3510 грн. заднє ліве крило автомобіля й ці витрати, вважає, що повинен йому компенсувати ОСОБА_2 Під час підготовки позовних матеріалів він витратив 600 грн. на проведення автотоварознавчого дослідження та 1000 грн. на оплату послуг адвоката, які слід стягнути з ОСОБА_2 Крім того, вважає, що протиправними діями ОСОБА_2 позивачу спричинена моральна шкода, яку оцінює в 10000 грн. Моральну шкоду, на його думку також повинен компенсувати відповідач ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що дійсно мала місце ДТП за участю його автомобіля та автомобіля позивача. Виним у цій ДТП судом визнано його. На час ДТП його відповідальність була застрахована й страхова компанія відшкодувала позивачу матеріальні збитки. Вважає безпідставною вимогу до нього про стягнення вартості придбаного заднього крила автомобіля, оскільки позивач узгодив суму страхового відшкодування й такі витрати не були передбачені. Також вважає безпідставною вимогу про відшкодування моральної шкоди, а тому у її задоволенні просить відмовити.

Представник страхової компанії в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована у їхній страховій компанії. Останній повідомив про настання страхового випадку, сума страхового відшкодування узгоджена з позивачем й виплачена у повному обсязі. Позов вважає безпідставним, а тому у його задоволенні просить відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 13.06.2017 року близько 08 години 35 хвилин на вул.Галицькій в м.Івано-Франківську відповідач ОСОБА_2, керуючи автомобілем «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1, порушивши вимоги правил дорожнього руху, допустив зіткнення з автомобілем «Skoda Oktavia», реєстраційний номер ЕОР15R7, під керуванням ОСОБА_1, в результаті чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження. Постановою Івано-Франківського міського суду від 08.08.2017 року ОСОБА_2 визнано винним за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 340 грн. штрафу.

Відповідно до положень ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та (або) майну потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно з вимогами ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом положень Закону та ст.1194 ЦК України питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування. У разі відсутності такої згоди за її заявою до субсидіарної відповідальності залучається страховик.

Полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/9356564 від 17.06.2016 року (а.с.50) забезпечено автомобіль «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_1, тобто застрахована цивільно-правова відповідальність водія перед третіми особами. Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 100000 гривень, розмір франшизи 510 гривень.

05.09.2017 року позивач звернувся до страхової компанії із заявою (а.с.52) про виплату страхового відшкодування на ремонт автомобіля «Skoda Oktavia», реєстраційний номер ЕОР15R7, на підставі рахунку, наданого ТОВ «Альянс-А». У цій же заяві позивач зазначив, що після отримання страхового відшкодування, претензій до страхової компанії мати не буде.

Вказана заява свідчить, що позивач та страхова компанія узгодили суму страхового відшкодування, вказану у страховому акті (а.с.53) у розмірі 18499,92 грн.

29.09.2017 року страхова компанія перерахувала 17989,92 грн. (18499,92 грн. - 510 грн. франшизи = 17989,92 грн.), що підтверджується платіжним дорученням № 9826 (а.с.32).

Суд вважає безпідставною вимогу позивача про відшкодування матеріальної шкоди, оскільки вона була узгоджена між ним та страховою компанією та за різницею суми франшизи йому відшкодована. Крім того, відсутні підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача суми франшизи, оскільки така вимога до відповідача не предявлена.

Що стосується вимоги про відшкодування моральної шкоди, то вона підлягає до часткового задоволення.

На думку суду, моральна шкода позивачу заподіяна відповідачем ОСОБА_2 та відшкодовується у порядку, визначеному статтею 1167 ЦК України. Через спричинення шкоди автомобілю позивача, тимчасової втрати засобу пересування, позивач зазнав моральних страждань, у звязку з чим йому необхідно було вживати додаткових заходів для відновлення попереднього ритму життя.

Визначаючи її розмір суд виходить з принципів розумності та справедливості і вважає, що для повного відшкодування спричиненої позивачу моральної шкоди найбільш наближеною буде сума 1000 грн.

Витрати на правову допомогу слід покласти на відповідача ОСОБА_2

Підстави для стягнення на користь позивача витрат по сплаті судового збору відсутні, оскільки така вимога останнім не заявлена.

Беручи до уваги викладене, на підставі ст.ст. 1167, 1187, 1194 ЦК України, ст.ст. 3, 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1000 грн. моральної шкоди, 1000 грн. витрат на правову допомогу, а всього 2000,00 грн.

У задоволенні решти позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення через суд першої інстанції.

Головуючий О. А. Шишко