єдиний унікальний номер справи 531/202/16-ц
номер провадження 2/531/24/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочний розгляд)

09 листопада 2017 року місто Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі

головуючого судді Лизенко І.В.,

за участі секретаря судового засідання Клименко Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № 72980/30/к2 від 14.10.2013 року, ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 19000 грн. строком на 24 місяці, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,7% на рік. В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 21.12.2015 року має заборгованість 28568,60 грн., що складається із заборгованості за кредитом 6332,86 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 1875,81 грн., пені за порушення строків погашення кредиту 1403,92 грн., пені за порушення строків погашення відсотків 254,03 грн., інфляційні втрати 60,96 грн. та штрафу 1900 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, у наданій суду письмовій заяві просив справу слухати за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився і не повідомив суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без його участі не надав. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. Тому суд, за письмової згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

14.10.2013 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №72980/30/к2 відповідно до умов якого позивач зобовязався надати відповідачу кредит в сумі 19000 грн. строком на 24 місяці (з 14.10.2013 по 14.10.2015), а відповідач зобовязався повернути кредит на умовах та в строки визначені договором і сплачувати за користування кредитом 24,7% на рік (а.с. 8-10).

Пунктом 6.4 договору передбачено сплату штрафу у розмірі 10% від суми отриманого кредиту за кожен випадок невиконання або неналежного виконання зобовязань, що передбачені пунктами 5.2.3, 5.2.4, 5.2.5 договору (а.с. 9).

Пунктом 6.2 договору передбачено сплату пені за порушення визначеного договором строку сплати процентів, а пунктом 3.6 - за порушення термінів повернення кредиту (а.с. 9).

Повернення кредиту та сплата відсотків мали здійснюватись відповідно до узгодженого сторонами графіку (а.с. 10).

Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства. Крім того, ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню саме у цей строк. При цьому згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позивач свої зобовязання за договором, в частині надання кредиту на визначених сторонами умовах виконав (а.с. 11).

Відповідач своєчасно та у повному обсязі не виконав зобовязання за договором, що підтверджується випискою по рахунку (а.с.17-32), довідкою про рух коштів по рахунку (а.с.7), довідкою про заборгованість (а.с. 5).

Розрахунок загальної суми заборгованості свідчить, що станом на 21.12.2015 року заборгованість відповідача за договором № 72980/30/к2 становить 11827,52 грн. і складається із простроченої заборгованості по кредиту - 6332,86 грн., прострочених процентів - 1875,81 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту 1403,92 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків 254,03 грн., штрафу, нарахованого відповідно до п. 6.4 кредитного договору 1900 грн. (а.с.6). Позивачем також пораховано інфляційні втрати в порядку ст. 625 ЦК України, що становлять 60,96 грн.

Право позивача на отримання суми боргу, з урахування індексу інфляції за час прострочення, передбачене ст. 625 ЦК України, відповідно до якої боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання і у випадку, якщо він прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Щодо одночасного нарахування позивачем пені та штрафів суд вважає наступне.

Із договору №72980/30/к2 встановлено, що пеня та штраф встановлені як вид відповідальності за різні види порушення взятих на себе відповідачем зобовязань, тому їх одночасне стягнення не суперечить положенням статті 61 Конституції України та правовій позиції Верховного Суду України, що викладена у постанові від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.

Враховуючи вищезазначене, з відповідача може бути стягнуто на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 72980/30/к2 від 14.10.2013 року, яка утворилася станом на 21.12.2015 і становить в сумі 11827,52 грн., включаючи прострочену заборгованості по кредиту - 6332,86 грн., прострочені проценти - 1875,81 грн., пеню за несвоєчасне повернення кредиту 1403,92 грн., пеню за несвоєчасне повернення відсотків 254,03 грн., штраф 1900 грн., а також інфляційні втрати - 60,96 грн. і суд вважає можливим задовольнити позов в цій частині.

Одночасно з цим, суд не вбачає підстав для стягнення заборгованості у розмірі, про який просить позивач - 28568,60 грн., оскільки такий розмір боргу не підтверджений доказами. В сумі, нараховані позивачем заборгованості по кредитному договору становлять 11827,52 грн., що вбачається із позовної заяви та розрахунку заборгованості.

Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, в загальній сумі 11827,52 грн. тобто на 41,40 %, то з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в сумі 570,49 грн.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 1054,1048, 530, 625, 1049 ЦК України, керуючись ст. ст.10, 11, 212-215, 224-225, 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» суму заборгованості за кредитним договором № 72980/30/к2 від 14.10.2013 року у розмірі 11827 (одинадцять тисяч вісімсот двадцять сім) гривень 52 (пятдесят дві) копійки, що складається із простроченої заборгованості по кредиту 6332 (шість тисяч триста тридцять дві) гривні 86 (вісімдесят шість) копійок, прострочених процентів - 1875 (одна тисяча вісімсот сімдесят пять) гривень 81 (вісімдесят одна) копійка, пені за несвоєчасне повернення кредиту 1403 (одна тисяча чотириста три) гривні 92 (девяносто дві) копійки, пені за несвоєчасне повернення відсотків 254 (двісті пятдесят чотири) гривні 03 (три) копійки, штрафу 1900 (одна тисяча девятсот) гривень та інфляційних втрат 60 (шістдесят) гривень 96 (девяносто шість) копійок.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Експрес-Банк» частину понесених ними витрат на сплату судового збору в сумі 570 (пятсот сімдесят) гривень 49 (сорок девять) копійок.

Копію заочного рішення направити відповідачу.

Заочне рішення може бути переглянуте Карлівським районним судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не скасоване.

Суддя І.В. Лизенко