У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді - Лазаренко В.В.

з участю секретаря - Каліщук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання представника відповідачів ОСОБА_1 про закриття провадженні у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анциферова Алла Миколаївна, про визнання договорів недійсними, -

В С Т А Н О В И В :

07.11.2016 позивач, ОСОБА_2, звернулася до суду з зазначеним вище позовом в якому просила визнати недійсними договір довічного утримання від 29.05.2015, укладений між нею та ОСОБА_4, а також договір від 04.06.2015 про зміну набувача в договорі довічного утримання, укладений між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач ОСОБА_2 померла.

05.12.2017 представник відповідача подала суду заяву про закриття провадження у справі в зв'язку зі смертю позивача, обґрунтовуючи заяву тим, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анциферова Алла Миколаївна просить розглядати справу у її відсутності.

Суд, заслухавши заяву представника відповідача, дослідивши подану нею письмову заяву та інші матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно з п. 6 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо померла фізична особа, яка була однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до статті 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

За ч. 1 ст. 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 УК України при визнанні такого правочину недійсним застосовуються наслідки, встановлені ст. 216 цього Кодексу, при цьому строна яка скористалася тяжкою обставиною, зобов'язана відшкодувати другій стороні збитки і моральну шкоду, що завдані їй у зв'язку з вчиненням цього правочину.

П. 7 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначає, що за змістом статті 216 ЦК України та виходячи із загальних засад цивільного законодавства суд може застосувати з власної ініціативи реституцію як наслідок недійсності оспорюваного

правочину. Інші наслідки недійсності оспорюваного правочину (відшкодування збитків, моральної шкоди тощо) суд застосовує відповідно до статті 11 ЦПК України.

Правовим наслідком визнання договору довічного утримання недійсним є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане.

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 37 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

З огляду на викладене, враховуючи, що позов про визнання недійсним договору довічного утримання пред'явлено за життя відчужувача ОСОБА_2, факт смерті відчужувача до вирішення справи судом по суті допускає правонаступництво у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку про відсутність підстав для закриття провадження у даній справі, оскільки відповідно до статті 37 ЦПК України до участі в розгляді даної справи має бути залучений правонаступник померлого позивача відповідно до ст. 37 ЦПК України, до якого унаслідок визнання недійсним договору довічного утримання згідно зі статтею 1218 ЦК України перейшли всі права та обов'язки ОСОБА_2.

Доводи представника відповідача про наявність підстав для закриття провадженні у даній справі суд відхиляє з огляду на викладене вище, а також те, що в тому разі, коли відчужувачем жилого будинку (квартири) за договором довічного утримання пред'явлено до суду позов про визнання недійсним цього договору, смерть його до вирішення справи не може бути підставою для застосування правил п. 6 ст. 205 ЦПК України про закриття провадження у справі, якщо в нього є спадкоємці за законом або заповітом.

Предметом таких вимог є захист права на майно, яке в разі обгрунтованості позову може бути успадковано, тому в зазначених правовідносинах згідно зі ст. 37 ЦПК України допускається процесуальне правонаступництво.

В даному випадку у відчужувача майна є спадкоємець за законом, який подав суду заяву про залучення його до участі в розгляду даної справи як правонаступника позивача, тому підстави для закриття провадження в даній справі відсутні.

Враховуючи обставини викладені вище, керуючись ст. 37, ст. 205 ч. 1 п. 6, ст. 168 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідачів ОСОБА_1 про закриття провадженні в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Анциферова Алла Миколаївна, про визнання договорів недійсними - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Лазаренко