Справа № 369/1687/16-ц
Провадження № 6/369/68/17
УХВАЛА

Іменем України

08.11.2017 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Дуплій Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа служба в справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визначення способу участі батька у вихованні дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особі ОСОБА_3, ОСОБА_4, служба в справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визначення способу участі батька у вихованні дитини, -

в с т а н о в и в :

У лютому 2017 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про встановлення способу виконання рішення суду. Свої вимоги мотивував тим, що районним судом було ухвалено рішення, яке набрало законної сили. Але жодного разу воно не було виконане ОСОБА_2 щодо зобовязання її не чинити перешкоди у спілкуванні та вихованні спільної дитини. Не виконувала вона рішення суду і при примусовому його виконанні, не передавала дитину, знову перешкоджала йому в спілкуванні та вихованні сина. Про дані обставини були складені відповідні акти. Тобто вона умисно не виконала рішення суду щодо вчинення нею дій, вона з власної волі забороняє йому проходити на територію домоволодіння, що свідчить про унеможливлює виконання судового рішення.

На підставі Закону України «Про охорону дитинства», норм СК, Конституції України просив суд встановити порядок виконання рішення шляхом: заборони на будь-які перешкоджання у фізичному доступі до дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; зобовязання ОСОБА_2 передавати дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у бік ОСОБА_1 згідно встановленого рішення суду графіку; відібрання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, з боку ОСОБА_6 від ОСОБА_2 з метою спілкування та участь у вихованні з послідуючим поверненням до ОСОБА_2 згідно встановленого графіку; винести окрему ухвалу про примусове входження виконавця до житла боржника ОСОБА_2 по вул. Івана Франка, 9 в с.Віта Поштова для забезпечення виконання рішення суду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 подану заяву підтримав. Просив задоволити у повному обсязі.

У судове засідання ОСОБА_2, представник служби в справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не з'явилися. Про дату, час і місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином, причин своєї неявки суду не повідомили.

Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 червня 2016 року позов ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_1 задоволити частково. Зобовязано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 брати участь у спілкуванні та вихованні з дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Встановлена участь батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду: кожної неділі місяця з 10 години до 19 години в присутності матері ОСОБА_2; у подальшому: у вихідні дні: кожної неділі місяця з 10 години до 19 години. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 22 вересня 2016 року рішення районного суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 серпня 2017 року касаційну скаргу відхилено, судові рішення залишені без змін.

Таким чином, рішення районного суду на час розгляду справи набрало законної сили.

21 жовтня 2016 року Києво-Святошинським районним судом Київської області був виданий виконавчий лист, який предявлений для примусового виконання до Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

Постановою державного виконавця від 26 жовтня 2016 року відкрито виконавче провадження щодо зобовязання ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 брати участь у спілкуванні та вихованні з дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Встановити участь батька ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду: кожної неділі місяця з 10 години до 19 години в присутності матері ОСОБА_2; у подальшому: у вихідні дні: кожної неділі місяця з 10 години до 19 години.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.

У частині першій ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.. Така ж норма міститься і в ст. 373 ЦПК України.

Поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

Саме таких правових висновків дійшов Верховний Суд України у справі № 6-1829цс15.

Подані суду акти державного виконавця від 08 січня 2017 року, від 22 січня 2017 року щодо неможливості виконання судового рішення у вказаний в ньому спосіб, суд оцінює критично, оскільки дані акти підписані лише державним виконавцем та стягувачем ОСОБА_1 Матеріали справи не містять доказів того, що боржник ОСОБА_2 належним чином повідомена про проведення виконавчих дій. Копія квитанції про направлення поштового повідомлення не може підтверджувати дану обставину. Також суд не бере до уваги як доказ подані суду талони-повідомлення, оскільки подання заяви про вчинення кримінального правопорушення не може підтверджувати винних дій ОСОБА_2, оскільки матеріали справи не містять обвинувального вироку суду. Також суд враховує, що між сторонами склались на даний час неприязні та напружені відносини, тривають судові спори.

Із заяви ОСОБА_1 вбачається, що він фактично не погоджується із рішенням районного суду, вважаючи, що воно ухвалене без належного зясування обставин, необхідних для визначення порядку участі батька у вихованні дитини, зокрема щодо моменту передачі дитини від матері до батька. У прохальній частині її заяви йдеться фактично про зміну самого судового рішення, а не його способу виконання, що не ґрунтується на вимогах чинного процесуального законодавства і є підставою для відмови в задоволенні заяви.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи при виконанні судових рішень вирішується судом за місцемзнаходження житла чи іншого володіння за поданням державного виконавця.

ОСОБА_1 також просив суд вирішити питання про примусове входження в житло боржника, але ним не враховані положення Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 376 ЦПК України, тобто з даним поданням до суду має звернутись державний виконавець.

На підставі наведеного суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладено та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 221, 293, 295, 373 ЦПК України, -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу виконання рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа служба в справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визначення способу участі батька у вихованні дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особі ОСОБА_3, ОСОБА_4, служба в справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про визначення способу участі батька у вихованні дитини - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Ухвалу, яку було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя Н.С. Пінкевич