_____________________________________________________________________________________________________________________ Справа № 1512/3099/2012
Провадження № 2/520/5429/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2017 року

Київський районний суд м. Одеси

У складі головуючого судді Калашнікової О.І.

При секретарі Шеховцевій О.В.

Розглянув у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства «ФІДОБАНК», третя особа ОСОБА_2 про визнання недійсним Кредитного договору та Генеральної кредитної угоди,

Встановив:

ОСОБА_1 у лютому 2012 року звернувся до суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ПАТ «Ерсте Банк», КП «ОМБТІ та РОН» про визнання недійсними кредитних договорів, договору купівлі-продажу, про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності. В ході підготовки справи до розгляду по суті позивач неодноразово надавав заяви про збільшення і уточнення позовних вимог. Остання заява про уточнення позову надана представником позивача ОСОБА_5 09.11.2015 року (т.3 а.с.84-87). Позивач вимагав ухвалити судове рішення про визнання недійсними кредитного договору №011/0321/10/08460 та Генеральної кредитної угоди №10.01-40/289, що були укладені 25.12.2007 року між ОСОБА_2, який діяв від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності, і ПАТ «Ерсте Банк». На розгляд судді Калашнікової О.І. справу передано у відповідності до положень ст.11-1 ЦПК 05.09.2014 року. До сьогоднішнього судового засідання позивач (його представник) не з»явилсь. Про час і місце слухання справи сповіщені. Позивач 18.12.2017 року надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. В заяві в черговий раз виклав пояснення за позовом.

Представник ПУАТ «Фідобанк», який є правонаступником ПАТ «Ерсте Банк», надав заяву про розгляд справи за його відсутності. В минулих судових засіданнях представник банку надавав пояснення по даній справі.

Третя особа ОСОБА_2 до суду не з»являється, сповіщався судом багаторазово у відповідності до вимог закону.

Суд вивчив матеріали справи, встановив наступне:

25 грудня 2007 року. між ВАТ «ЕРСТЕ БАНК» та ОСОБА_1 (в особі його представника ОСОБА_2, який діяв на підставі довіреності від 07.12.2007 року) було укладено 25.12.2007 року Генеральну Кредитну Угоду №10.01-40/289 та в її рамках Кредитний договір №011/0321/10/08460, відповідно до умов яких позивачу надавався кредит у сумі 610000 дол. США. для рефінансування залишку заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником в ТзОВ «СоцКомБанк» (кредитний договір №014//1-795 від 20.08.2007р.) Дані документи з боку Позивача були підписані ОСОБА_2 на підставі довіреності від 07/12/2007р., посвідченої нотаріусом в Австрії.

25 квітня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та Позивачем укладено додаткова угода №1 до Кредитного договору №011/0321/10/08460 в частині визначення порядку погашення заборгованості. Дана угода укладалась і підписувалась позичальником ОСОБА_1 особисто.

24 грудня 2008р. між Банком та Позивачем укладено Додаткову угоду №1 до Генеральної кредитної угоди №1001-40/289, якою зменшено ліміт кредитування. Цю додаткову угоду укладав і підписував особисто ОСОБА_1

Додатковою угодою №3 до Кредитного договору №011/0321/10/08460, укладеною 13 січня 2010 року між ОСОБА_1 в особі представника - ОСОБА_4, що діяв на підставі довіреності, посвідченої 04.12.2009р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, та ПАТ «ЕРСТЕ БАНК» внесено зміни до кредитного договору в частині визначення строку його дії та розміру ліміту заборгованості.

Додатковою угодою №2 до Генеральної кредитної угоди №10.01-40/289, укладеною 14 січня 2010 року між ОСОБА_1 в особі представника - ОСОБА_4, що діяв на підставі довіреності, посвідченої 04.12.2009р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу ОСОБА_6, та ПАТ «ЕРСТЕ БАНК» внесено зміни до Генеральної кредитної угоди про дострокове припинення строку дії Генеральної кредитної угоди в звязку з зміною позичальника по кредитному договору.

Додатковою угодою №4 до Кредитного договору №011/0321/10/08460 укладеною 14 січня 2010 року між ОСОБА_1 в особі представника - ОСОБА_4, що діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 04.12.2009р., ПАТ «ЕРСТЕ БАНК» та ОСОБА_7 змінено сторону в зобовязанні, на підставі чого ОСОБА_1 був виведений як сторона з кредитного договору, а позичальником стала ОСОБА_3

Позивач у своїх заявах та поясненнях доводить, що ОСОБА_1 не уповноважував довіреністю ОСОБА_2 представляти його ОСОБА_1 інтереси в тому числі і при укладанні договорів з ПАТ «Ерсте Банк». Позивач також зазначає, як підставу для визнання договорів недійсними, неналежне оформлення довіреності від 07.12.2007 року відсутні докази посвідчення нотаріусом цієї довіреності, форма довіреності не відповідає вимогам закону: всі аркуші довіреності не прошити і не пронумеровані, відсутні номер та дата реєстрації документу, підпис особи, яка складала документ, відсутній відбиток печатки, яким має скріплюватися документ, довіреність і апостиль не оформлені як єдиний документ. Крім того, на думку позивача відсутні належні докази виконання банком зобов»язань за кредитним договором щодо видачі кредитних коштів. Так, банк не надав заяви ОСОБА_1 на видачу кредиту, меморіальний ордер (або інший платіжний документ щодо перерахунку кредитних коштів на особистий рахунок позивача), первинні облікові документи на підтвердження отримання ОСОБА_1 кредиту в сумі 61 000 дол.США.

Посилаючись на положення ст.ст.203,215 ЦПК України ОСОБА_1 вимагає визнати договір кредиту і генеральну кредитну угоду від 25.12.2007 року недійсними.

Представник ПУАТ «Фідобанк» вимоги ОСОБА_1 не визнав і доводив у своїх поясненнях, що позов є безпідставним.

Дослідивши доводи сторін (представників), суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних правових підстав:

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених у законі. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 82 ЦПК України містить підстави звільнення від доказування. Так, відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Доводи позивача щодо визнання недійсним договорів з підстав того, що позивач не видавав довіреність спростовуються наявним в матеріалах справи рішенням апеляційного суду Одеської області від 03.11.2015 року, ухваленим по справі № 520/10566/14-ц, яким встановлено, що довіреність ОСОБА_1 від 07.12.2007 року оформлена у відповідності до вимог діючого на той час законодавства: ст.98.100 ЗУ «Про нотаріат», ст. 13 Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України від 10 січня 2002 "Про приєднання України до Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів".

До того ж, рішенням Білгород-Дністровського міськрайсуду Одеської області, ухваленим 19.06.2013 року і залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 09.10.2013 року встановлено, що довіреності на ім.»я ОСОБА_4 04.12.2009 року підписано самим ОСОБА_1

Під час розгляду даної справи позивач змінював підстави позову і вимагав визнати договори недійсними з тих підстав, що на момент оформлення довіреності і укладання договорів ОСОБА_1 за станом здоров»я не розумів значення своїх дій і не міг ними керувати. За клопотання позивача суд витребував медичну документацію щодо стану здоров»я ОСОБА_1 у період з жовтня 2007 року по січень 2008 року, призначив судово-психіатричну експертизу і направив експертам усі матеріали даної справи. 27.04.2016 року суд отримав висновок судово-психіатричних експертів за №207, в якому експерти зазначили, що по наданим матеріалам відповісти на питання суду що стосуються психічного стану здоров»я ОСОБА_1 на момент складання та підписання довіреності 07.12.2007 року не уявляється можливим (т.4 а.с.2-5) і заявили клопотання про надання додаткових документів. В судовому засіданні 03.10.2016 року представник позивача ОСОБА_5 надала додаткові документи (в оригіналах) щодо стану здоров»я ОСОБА_1 і наполягала на виконанні ухвали суду про призначення судово-психіатричної експертизи, тому суд удруге направив ухвалу суду до експертної установи для виконання. 30.01.2017 року ухвала суду про призначення експертизи повернута без виконання з тих підстав, що ОСОБА_1 не з»явився на амбулаторну судово-психіатричну експертизи, а багато чисельні виклики експертної установи і телефонограми суду залишив без уваги (т.4 а.с.16-28).

Ч.1 ст. 77 ЦПК визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не отримав належних доказів що на момент складання і підписання довіреності позивач за станом здоров»я не розумів значення своїх дій і не міг ними керувати.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України. Ч.1 ст.203 ЦК України визначає «зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам».

Відповідно до п.7-8 постанови Пленуму ВСУ №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Доводи позивача, що банк не виконав свої зобов»язання за договором кредиту і грошові кошти в сумі 61 000 дол.США не видав ОСОБА_1 спростовуються матеріалами справи : додатковими угодами до Генеральної Кредитної Угоди №10.01-40/289 та Кредитного договору №011/0321/10/08460, що укладались в період з 2008 року по 2010 рік як за участю самого позивача ОСОБА_1 так і за участю його довірителя ОСОБА_4 (т.2 а.с.97-129).

З огляду на викладене суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання кредитних договорів недійсними не доведеними і тому не підлягаючими задоволенню.

Вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, КП «ОМБТІ та РОН» про визнання недійсним договору купівлі-продажу, про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності ухвалою суду від 17.12.2015 року залишені без розгляду.

Керуючись ст.259,263,264,265,268 , суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Публічного Акціонерного Товариства «ФІДОБАНК», третя особа ОСОБА_2 про визнання недійсним Кредитного договору та Генеральної кредитної угоди залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Калашнікова О. І.