Справа №336/6146/16
Пр. №2/333/733/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Наумової І.Й.,

при секретарі Кунець В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 14108,08 грн. за кредитним договором № б/н від 07.04.2010 року, а також судові витрати у розмірі 1378,00 грн.

В своєму позові банк посилається на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 07.04.2006 року відповідач отримала кредит у розмірі 8650,00 грн. у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок .

Позивач зазначає, щодо зміни кредитного ліміту ОСОБА_1 керуються п. 2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідно яких клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт.

Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www://privatbank.ua:/, складають між ним та Банком кредитний договір, що підтверджується його підписом у заяві.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором.

Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором № б/н від 07.04.2010 року відповідач не виконав, у зв'язку з чим станом на 24.07.2016 року має заборгованість 14108,08 грн., яка складається з наступного: 6813,02 грн. тіло кредиту; 1890,14 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 3506,92 грн. заборгованість за пенею; 750,00 грн. заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.. а також штрафи 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 648,00 грн. штраф (процентна складова).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні пояснили, що позов не визнають з підстав, викладених в письмових запереченнях.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання дебетових послуг, у зв'язку з чим підписала заяву № б/н від 07.04.2010 року, згідно якої вона ідентифікувалася та ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.9) оформив на своє імя дебетову особисту карту.

Зі змісту заяви позичальника вбачається, що встановлення кредитного ліміту по платіжній карті умовами укладеного договору не передбачено.

Підписана відповідачем заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, складає між відповідачем і банком договір про надання банківських послуг. Заявник ознайомився і згоден з Умовами і Правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.

Згідно п.1.1.1.25 Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, дебетова карта банківська карта банку (персоніфікована або не персоніфікована).

Відповідно до п. 3.2 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30.04.2010 №22, яке було чинним на момент зміни банком умов кредитування та обслуговування кредитної картки відповідача, та аналогічних положень чинного Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 № 705 (п.2 розділу ІІІ), залежно від умов, за якими здійснюються платіжні операції з використанням спеціальних платіжних засобів, можуть застосовуватися дебетова, дебетово-кредитна та кредитна платіжні схеми.

Дебетова схема передбачає здійснення користувачем платіжних операцій з використанням спеціального платіжного засобу в межах залишку коштів, які обліковуються на його рахунку.

Під час застосування дебетово-кредитної схеми користувач здійснює платіжні операції з використанням спеціального платіжного засобу в межах залишку коштів, які обліковуються на його рахунку, а в разі їх недостатності або відсутності - за рахунок наданого банком кредиту.

Кредитна схема передбачає здійснення користувачем платіжних операцій з використанням спеціального платіжного засобу за рахунок коштів, наданих йому банком у кредит або в межах кредитної лінії.

Згідно п.3.3 цього Положення, емітент визначає у внутрішньобанківських правилах та в договорах порядок кредитування користувачів у межах обраної кредитної схеми.

Згідно п. 1.1.1.76 Умов і Правил надання банківських послуг, платіжна картка електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. Залежно від умов, за якими здійснюються розрахунки з використанням платіжної карти, можуть використовуватися дебетна, кредитна схеми обслуговування карт.

Згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», дебетова картка (debit card) різновид банківської платіжної картки. Дебетова картка призначена для оплати купівлі товарів та послуг, у тому числі з використанням електронних терміналів, отримання готівки, виконання інших операцій, доступних у меню банкомата або установи банку. Дебетова картка дозволяє використовувати кошти доступного залишку на депозитному рахунку, на основі якого вона емітована.

Жодних документальних доказів щодо умов, на яких обслуговувалась вказана дебетова картка відповідача, надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Дебетова особиста картка» позивачем суду не надано.

Таким чином, позивачем не надано доказів укладення 07.04.2010р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 договору про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, як заявлено позивачем в обґрунтування підстав позову.

З наданого позивачем розрахунку суми заборгованості за договором від 07.04.2010 р., укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 про отримання дебетової особистої карти, позивачем здійснювалося зарахування суми кредиту на рахунок за цим договором, який фактично є депозитним, і на який зараховувалися власні кошти ОСОБА_2 Як зазначалося, доказів згоди відповідача на зміну умов поданої заяви про видачу дебетової особової картки на кредитну картку і отримання кредиту, суду не надано, а одностороння зміна суттєвих умов договору чинним законодавством і Умовами і Правилами надання банківських послуг, не передбачена.

Посилання позивача на п. 2.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг є безпідставними, оскільки п. 2.1.1.2.3 встановлює право банку прийняти рішення про встановлення кредитного ліміту на кредитну картку та в будь-який момент змінити (зменшити, збільшити або анулювати) кредитний ліміт, а не встановити його всупереч умовам укладеного договору про надання банківських послуг.

Також суд звертає увагу, що з розрахунку суми заборгованості вбачається невідповідність тарифів (розмір процентної ставки, комісії, пені), за якими здійснено розрахунок суми заборгованості, які згідно доводів позивача складають умови укладеного договору.

Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України в ред. 2017 року кожна сторона повинна довести ті обставини , які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог бо заперечень.

Згідно ч.5,7 ст. 81 ЦПК України в ред. 2017 р., докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи.

Згідно ст. 12 ЦПК України в ред. 2017 року цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п.9 розділу ХІІІ Перехідних положень до ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чиності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, з урахуванням всіх обставин в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підтверджуються належними та допустимими доказами, а отже у їх задоволенні необхідно відмовити за недоведеністю.

У зв'зку з відмовою у позові судові витрати згідно п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК Українив ред. 2017 р. покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 12, 76, 77, 78, 80, ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81, ст.ст.259, 263, 264, 265 ЦПК України в ред. 2017 р., суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_1 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 07.04.2010 року у розмірі 14108,08 грн. за недоведеністю.

У зв'зку з відмовою у позові судові витрати згідно п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України покладаються на позивача.

На рішення суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя І.Й.Наумова