Провадження № 2/263/2424/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2017 року м. Маріуполь Донецької області

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Скрипниченко Т.І., при секретарі Диміч Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить з урахуванням уточнених вимог, визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою розташовною за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування позову зазначено, що на підставі договору купівлі-продажу від 16 грудня 2004 року, завіреного приватним нотаріусом Пожидаєвою В.А., зареєстрованого в реєстрі №3851, позивач є власником квартири АДРЕСА_1. В цій квартирі були зареєстровані: ОСОБА_4 - жінка; ОСОБА_5 - син жінки; ОСОБА_6 - син; ОСОБА_2 - син. Відповідач по справі з кінця 2014 року не проживає у вказаній квартирі, відомо, що виїхав за межі території України та мешкає в Росії, має дозвіл на проживання за адресою: АДРЕСА_2. Добровільно відповідач знятися з реєстрації не мав бажання. За весь період відсутності відповідача, він не сплачував комунальні послуги. Посилаючись на ст. 391 ЦПК України, просить задовольнити позовні вимоги.

Позивач та представник позивача ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, у подальшому від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відстуність.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог ЦПК України, надав нотаріально завірену заяву, у якій просить розглянути справу за позовом ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Проти позову не заперечує.

Суд, залухавши учасників процесу, свідків, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного.

Позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Пожидаєвою В.О., зареєстрованого в реєстрі за №3851.

Відповідно довідці №1166 від 14.08.2017 наданої ККП "КК "Західна", за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані: ОСОБА_1, його дружина ОСОБА_4; син дружини ОСОБА_5; син ОСОБА_9; син ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні зазначила, що проживає разом з позивачем у одному під'їзді, відповідач давно не живе у квартирі, з 2014 року з часу початку бойових дій.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні зазначила, що проживає з 2014 року у АДРЕСА_1, позивач про;иває над нею разом з дружиною та сином, відповідача ніколи не бачила.

Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).

Відповідно до ст. 82 ч.1 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника втрачає право користування жилим приміщенням, в разі відсутності члена сім,ї без поважної причини понад один рік.

Однією з підстав для зняття з реєстрації є позбавлення права користування жилим приміщенням відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування, вільний вибір місця проживання в Україні"

Аналізуючи наведені норми законодавства та обставини, встановлені по справі, покази свідків, суд приходить до висновку, що відповідач, як особа, що понад один рік у спірній квартирі не проживає, права власності на квартиру не має, втратив право користування спірною квартирою, тому позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням адресою: АДРЕСА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 82, 247, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, особою, яка втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його (її) проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.І. Скрипниченко