Справа №173/1327/17
Провадження №2/173/794/2017
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області
У складі: головуючої - судді Петрюк Т.М
При секретарі - Рудовій Л.В.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Любомирівка АГРО» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та стягнення моральної шкоди,- ВСТАНОВИВ:
В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: згідно Державного акту про право приватної власності на землю ДП № 006057 від 29.10.2004 року ОСОБА_2, є власником земельної ділянки загальною площею 6.5727 га., яка розташована на території Верхівцевської міської ради с. Соколівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.
22 березня 2016 року ОСОБА_2В,. помер. Вона як дружина померлого та спадкоємиця першої черги, успадкувала належну померлому ОСОБА_2В,. земельну ділянку, отримавши свідоцтво про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку та зареєструвавши своє право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.04.2017. Таким чином на сьогоднішній день вона є власником даної земельної ділянки.
Вирішивши самостійно обробляти земельну ділянку, яка дісталась їй у спадщину, вона була неприємно здивована тим, що її земельна ділянка використовується відповідачем.
Звернувшись до керівництва ТОВ «Любомирівка-АГРО» з вимогою звільнити земельну ділянку вона отримала відмову та відповідач вручив їй копію договору оренди земельної ділянки від 01.12.2013 року, за яким ніби-то її чоловік задав земельну ділянку в оренду.
Оригінал договору оренди земельної ділянки їй видати відповідач відмовився. Вона звернулась до відділу у Верхньодніпровському районі Головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області з проханням надати відомості про право власності/ користування земельною ділянкою та дізналась, що ТОВ «Любомирівка-АГРО» є орендарем земельної ділянки, власником якої був її чоловік, дата державної реєстрації договору оренди земельної ділянки 30.05.2016 року, орган який зареєстрував договір є Покровська районна державна адміністрація.
Вона заперечує проти дійсності даного договору, виходячи із того, що договір оренди земельної від 01.12.2013 року був укладений між ОСОБА_3 та відповідачем. В цьому договорі зазначена неправдива інформація так як 06.04.2012 року її чоловік отримав паспорт, в зв'язку з тим, що в його прізвищі та імені були допущені помилки. Так до отримання нового паспорта прізвище ім'я та по батькові її чоловіка значилось як ОСОБА_4, а після отримання паспорта «ОСОБА_5. В договорі ж її чоловік зазначений як ОСОБА_4, що свідчить про те. що її чоловік не був присутній при укладанні договору оренди земельної ділянки від 01.12.2013 року.
Також підпис від імені її чоловіка, вказаний в цьому договорі зовсім відрізняється від підпису у його паспортах.
Крім того вона з чоловіком проживала спільно 36 років. Між ними не було секретів, і якби її чоловік уклав договір оренди земельної ділянки, то він би повідомив їй про це.
При звернені слідчого до Верхньодніпровської райдержадміністрації з проханням надати оригінал договору оренди земельної ділянки була отримана відповідь проте, що державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки проводила Покровська райдержадміністрація та реєстраційна справа ними була направлена для зберігання в архіві за місцем розташування земельної ділянки без оригіналів документів.
Таким чином оригіналу договору оренди земельної ділянки укладеного між її чоловіком та відповідачем не існує.
Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки просить за підставою відсутності волевиявлення у її покійного чоловіка щодо укладання даного земельної ділянки. Так як договір оренди земельної ділянки її покійним чоловіком не підписувався та чоловік не давав згоди на укладення даного договору оренди земельної ділянки.
В результаті даних неправомірних дій відповідача їй спричинена моральна шкода. Так як в наслідок порушення її прав у неї змінився нормальний спосіб життя, порушився нормальний режим сну. Вона зазнала душевних страждань, які є триваючими та погіршилось самопочуття. На відшкодування спричиненої позивачці моральної шкоди вона просить стягнути з відповідача 5000 грн., що й стало підставою звернення до суду.
В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги пітримали та просили їх задовольнити, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Також позивач пояснила, що раніше між її чоловіком та відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки. Але строк його чинності давно закінчився. Потім коли стало питання про укладання договору оренди земельної ділянки, виявилось що у правовстановлюючих документах та паспорті її чоловіка допущені помилки. І її чоловік звертався до різних органів з метою усунення даних помилок. Так є рішення суду про встановлення факту належності Державного акту на земельної ділянки її чоловіку. Був змінений паспорт. Тому новий договір оренди земельної ділянки її чоловік з відповідачем не укладав, але не заперечував проти використання відповідачем належної йому земельної ділянки, а відповідач в свою чергу сплачував їм орендну плату. Перед смертю її чоловік сказав їй , щоб вона забрала у відповідача належну їй земельну ділянку. В 2017 році, оформивши право власності на земельну ділянку та звернулась до керівника ТОВ «Любомировкі-Агро» з прохання повернути їй земельну ділянку. Керівник товариства сказав прийти їй наступного дня для обговорення цього питання. А коли вона прийшла наступного дня, то він вручив їй копію договору оренди земельної ділянки, укладеного на 20 року і повідомив, що землю повертати їй не буде. Вона побачила, що надана їй копія договору оренди земельної ділянки підписана не її чоловіка. Крім того на час укладання як-би цього договору, її чоловік вже змінив свої паспортні дані, а у копії договору зазначені його старі паспортні дані. Також при зверненні до різних інстанцій ні вона, ні працівники поліції не змогли отримати оригінал договору оренди земельної ділянки, з чого вона робить висновок про те. що його не існує. В цьому році відповідач навіть відмовся сплачувати орендну плату, але вона повідомила, що звернулась до суду, і крім заявлених вимог буде вимагати і сплату їй орендної плати. Тоді орендну плату їй виплатили. Але з'ясовуючи всі ці питання вона перенесла тяжкі моральні страждання, тому просить відшкодувати і спричинену їй моральну шкоду.
Представник відповідача ПП «Любомирівка-АГРО» в судове засідання не з'явились, про час та м місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується листом начальника центру поштового зв'язку № 4, згідно якого зазначається, що представник відповідача відмовився від отримання кореспонденції суду, направленої на його адресу.
Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, вислухавши пояснення осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково виходячи з наступного.
Судом встановлено, що згідно Державного акту про право приватної власності на землю ДП № 006057 від 29.10.2004 року покійний чоловік позивачки ОСОБА_2, був власником земельної ділянки загальною площею 6.5727 га., яка розташована на території Верхівцевської міської ради с. Соколівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією Державного акту про право власності на земельну ділянку .
22 березня 2016 року ОСОБА_2, помер. Позивач, як дружина померлого та спадкоємиця першої черги, успадкувала належну померлому ОСОБА_2В,. земельну ділянку(пай), отримавши свідоцтво про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку та зареєструвавши своє право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.04.2017, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.04.2017 року та витягом із державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином судом встановлено, що на даний час позивачка є власником земельної ділянки площею 6.5727 га., яка розташована на території Верхівцевської міської ради с. Соколівка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.
З пояснень позивачки встановлено, що після оформлення своїх прав позивач звернулась до відповідача з проханням повернути належну їй земельну ділянку (пай), яка знаходилась у фактичному користуванні відповідача, але отримала відмову. Та позивачу було видано копію договору оренди земельної ділянки, укладеного від імені її чоловіка від 01.12.2013 року та зареєстрованого 30.05.2016 року державним реєстратором Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області.
Позивач заперечує дійсність даного договору оренди земельної ділянки виходячи з того, що були відсутні воля та волевиявлення її чоловіка на укладання даного договору, та договір підписаний не її чоловіком. Тому просить визнати його недійсним за даними підставами.
Ч. 1 ст. 203 ЦК України передбачені умови дійсності правочину, а саме - загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину
1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.
3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 208 ЦК України У письмовій формі належить вчиняти: правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу;
Відповідно до ч.1 ст.14 ЗУ «Про оренду землі» Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.
Відповідно до ч. 3 ст. 2015 ЦК України - Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Згідно наданого суду договору оренди земельної ділянки від 01 грудня 2013 року вбачається, що він укладений від імені гр. ОСОБА_4. В той час як згідно копії паспорта гр. ОСОБА_2А,. виданого 06.04.2012 року, тобто до укладання даного договору, прізвище ім'я та по батькові померлого чоловіка позивачки є ОСОБА_2, що на думку суду свідчить про те, що при укладанні даного договору відповідачу не було відомо про отримання гр.. ОСОБА_2А, нового паспорта, і в самій копії договору зазначене посилання на паспорт ОСОБА_6, від 15.03.1999 року, тобто його старий паспорт.
Слідчим також було зроблено запит до Покровської райдержадміністрації, де була проведена державна реєстрація договору оренди земельної ділянки. Але у відповіді зазначено, що станом на 15.06.2017 року будь-які документи, в тому числі і оригінали, згідно яких було проведено реєстрацію договору оренди земельної ділянки у відділі державної реєстрації Покровської райдержадміністрації відсутні. Також наголошувалось на тому, що всі реєстраційні документи були направлені за місцем розташування земельної ділянки до Верхньодніпровської районної державної адміністрації, що підтверджується повідомленням Покровської районної державної адміністрації в Дніпропетровській області від 02.06.2017 року № 471-5920.
При звернені слідчого до Верхньодніпровської райдержадміністрації з проханням надати оригінал договору оренди земельної ділянки була отримана відповідь проте, що державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки проводила Покровська райдержадміністрація та реєстраційна справа ними була направлена для зберігання в архіві за місцем розташування земельної ділянки без оригіналів документів, що підтверджується повідомленням Верхньодніпровської районної державної адміністрації в Дніпропетровській області від 22.05.2017 року № 3-39-926/0/282-17
Відповідно до ч. 1 ст. 146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів, або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.
З досліджених доказів судом встановлено, що відповідач ТОВ «Любомирівка - АГРО», як під час досудового слідства так і при розгляді справи в суді ухиляється надати оригінал договору оренди земельної ділянки з метою проведення почеркознавчої експертизи. Тому суд виходячи з поведінки відповідача, яку оцінює в сукупності з іншими наданими суду доказами, а саме, відсутності оригіналу договору оренди земельної ділянки від 01.12.2013 року, укладеного з ОСОБА_7, в органах, що здійснюють державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, де такий оригінал повинен бути. Невірне вказання на дату укладання даного договору оренди земельної ділянки анкетних даних орендодавця ОСОБА_6, та його паспортних даних, вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт не укладання ОСОБА_2, даного договору оренди земельної ділянки. Тобто відсутність його волевиявлення на укладання даного договору та його не підписання.
За даних обставин суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та визнати договір оренди земельної ділянки, укладеного 01 грудня 2013року укладений між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю «Любомирівка Агро», який зареєстрований 30.05.2016 року за № 147522414 Покровською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області - недійсним
Відповідно до абзацу 1, 2, ч. 1 ст. 215 ЦК України - Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.
У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
Прохаючи задовольнити позовні вимоги про відшкодування відповідачем спричиненої моральної шкоди, позивач посилається на ст.216 ЦК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 216 ЦК України -. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.
З аналізу даної правої норми вбачається, що для відшкодування спричиненої моральної шкоди, необхідно встановити наявність збитків та моральної шкоди. При цьому судом невстановлено спричинення позивачці збитків. Так як з пояснень самої позивачки встановлено, що їй виплачена орендна плата за користування належною їй земельною ділянкою. Також позивач не довела і спричинення їй моральної шкоди в результату неправомірних дій відповідача. Тому в задоволення позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд вважає за потрібне відмовити.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, приймаючи до уваги, що позивачем було понесено судові витрати на сплату судового збору, суд приходить до висновку, що з відповідача ТОВ «Любомирівка-АГРО» на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно до обсягу заявлених позовних вимог, а саме в сумі 1280.00 грн.
Керуючись ст.ст.10, 11, 60. 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Любомирівка Агро» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково .
Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 01 грудня 2013року укладений між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю «Любомирівка Агро», який зареєстрований 30.05.2016 року за № 147522414 Покровською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Любомирівка Агро» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1280.00 гр.
Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд. Особи, які брали участь у судовому засіданні, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, , якщо така скарга не подавалась. У випадку подання апеляційної скарги, рішення суду набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо рішення не було скасоване або змінене.

Суддя Петрюк Т.М.