ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 174/232/17
п/с № 2/174/416/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2017 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Данилюк Т.М.,

за участю секретаря - Заіки А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Вільногірськ, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Акцент-Банк», Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа - Вільногірський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області про захист прав споживача шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, звернулася до суду з позовною заявою до відповідачів ОСОБА_2 акціонерного товариства «Акцент-Банк», Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, в якій просить в порядку захисту її прав споживача, визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 2200 вчинений 22.06.2016 року, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округа, ОСОБА_3 про стягнення з неї на користь ПАТ «Акцент-Банк» невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору від 21 лютого 2015 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 10.05.2016 року, грошових коштів у сумі 110 847 грн.66 коп., в період з 21 лютого 2015 року по 10 травня 2016 року.

В обґрунтування позову зазначила, що 21.02.2015 року - уклала договір споживчого кредиту № 150221В1ТТ602216АLХС з ПАТ «Акцент-Банк». Відповідно до умов якого, отримала кредит у розмірі 15000 грн., строк на 24 місяця. Вказаний договір був укладений шляхом подачі нею письмової заяви до ПАТ «Акцент-Банк», про видачу їй кредиту. У той же день - отримала від ПАТ «Акцент-Банк» кошти у розмірі 15000 грн. До кінця 2015 року, вона сплатила на користь ПАТ «Акцент-Банк» частину коштів в рахунок повернення споживчого кредиту, після чого виплати по договору припинила, у зв'язку з відсутністю у неї необхідних коштів, що було викликано її тяжким майновим станом.

В квітні 2017 року - отримала за місцем своєї роботи від третьої особи, Вільногірського МВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровської області, постанову про відкриття виконавчого провадження від 27.02.2017 року ВП № 51996756, згідно якої було відкрито виконавче провадження про стягнення з неї на користь ПАТ «Акцент-Банк» боргу у розмірі 110847,66 грн., на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Вважаючи його таким, що здійснений всупереч вимогам чинного законодавства, просить суд, визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позивач та її представник, в судове засідання не зявилися, були повідомлені про дату, місце та час його проведення належним чином. В свою чергу від представника позивачки, через канцелярію суду надійшла заява, в якій він просив проводити судове засідання у їх відсутність та задовольнити їх позовні вимоги.

Відповідач - приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис.

Відповідач ПАТ «Акцент-Банк», у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, про причини неявки, суд не повідомив.

Ознайомившись з позовом та дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступних висновків:

Так згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення, суд вирішує питання про наявність обставин, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

В свою чергу, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини:

Згідно заяви позичальника № 150221В1ТТ602216ALXC від 21.02.2015 року, банк надав позивальнику ОСОБА_1 строковий кредит у сумі 15000 грн. на строк 24 місяці., зі сплатою відсотків у розмірі 0,29 % в день, на суму залишку заборгованості за кредитом. Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізнішою ніж 21.02.2017 року (а.с. 37).

В звязку з невиконанням боржником зобовязань за кредитним договором щодо своєчасної сплати відсотків та погашення кредиту, ПАТ «Акцент-Банк», звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського нотаріального округу ОСОБА_3 про вчинення виконавчого напису на підставі копії кредитного договору № б/н від 21.02.2015 року для стягнення боргу частинами за вищевказаним кредитним договором, а саме 110847 грн., строк, за який проводиться стягнення 444 дні, а саме з 21.02.2015 року по 10.05.2016 року (а.с.67,68).

Приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, вчинено виконавчий напис від 22.06.2016 року, в м. Чернігів, який зареєстровано в реєстрі за №2200 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 21.02.2015 року в сумі 110 847 грн. 66 коп. (а.с.36).

Згідно розрахунку заборгованості за договором б/н від 21.02.2015 р., укладеного між «А-Банком» та клієнтом ОСОБА_1, станом на 10.05.2016 р., за нею рахується заборгованість в сумі 110847,66 грн., яка складається з загального залишку за кредитом - 12999,24 грн.; загального залишку заборгованості за відсотками 90893,77 грн.; заборгованості за пенею та комісією 1200 грн.; заборгованості по штрафам (фіксована частина) 500 грн.; заборгованость по штрафам (відсоток від суми заборгованості) 5254,65 грн. ( а.с.69).

ПАТ «Акцент-Банк», звертався до ОСОБА_1, з письмовою вимогою про усунення порушень за кредитним договором № б/н від 21.02.2015 року та сплати суми кредиту та плати за кредит ( а.с.70-73).

Відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 27.02.2017 року - звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1, які вона отримує в Вільногірській ЗОШ № 4 ( а.с.35).

В свою чергу, стаття 7 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами та розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

22.06.2016 року, вчинення виконавчого напису було врегульовано нормативними актами, які були чинними на той час, а саме, Законом України «Про нотаріат» (ст. ст. 87-91); Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженихНаказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року (далі Порядок); Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»(далі Перелік).

Нормами статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення грошових сум або витребування майна за виконавчим написом для стягнення грошових сум, або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року.

Відповідно до п.п. 3.2., 3.5 Порядку - безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити вказані документи.

Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.01.1992 р. № 2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» у п. 13 роз'яснено, що відповідно до ст. ст. 34, 36, 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом лише за умови, що наявність бсзспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актами з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк.

Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки.

Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред'явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання.

В свою чергу, відповідачем не надано суду доказів безспірності заборгованості позивача на дату вчинення виконавчого напису, а також будь-яких інших письмових доказів, які підтверджують безспірність заборгованості відповідно до норм статті 88 Закону України "Про нотаріат", пункту 284 Інструкції та підпункту "б" частини 2 пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 року №1172.

Таким чином, виходячи із змісту зазначених норм права, нотаріус, для вчинення виконавчого напису, насамперед повинен впевнитись в тому, що правовідносини набули чинності, тобто що кредит дійсно був виданий. Сам по собі кредитний договір не є таким доказом, оскільки на підтвердження факту видачі кредиту повинен бути пред'явлений документ первинної бухгалтерської документації.

Із матеріалів справи вбачається, що банком не було надано нотаріусу такого первинного бухгалтерського документу, у зв'язку із чим нотаріус не міг безспірно встановити дійсність кредитних правовідносин між позивачем та відповідачем та визначити, чи набули вони чинності.

У разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджувати факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватись таким, що не підлягає виконанню, (п. 10 Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову у їх вчиненні, пленум ВССУ від 07.02.2014 року).

Відповідно до п.282 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року №20/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 03.03.2004 року за №283/8882 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.283 вказаної Інструкції, вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотскодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень.

Відповідно до п.284 Інструкції, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Відповідно до п.286 Інструкції при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обгрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів.

Відповідно до п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, підставами для одержання виконавчого напису при стягненні заборгованості за нотаріально посвідченими угодами є оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підвереджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

Окрім того, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв'язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов'язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу.

У свою чергу, згідно наданих нотаріусом копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, ним була надіслана боржнику письмова вимога про усунення порушення виконання зобов'язання за невірною адресою, а саме - АДРЕСА_1, хоча боржник зареєстрована та адреса, яка зазначена у кредитному договорі - квартира АДРЕСА_2, тобто адреса боржника, на яку направляв нотаріус пакет документів не відповідає дійсності, тому боржник його і не отримував.

Тобто, у даному випадку, приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Разом з тим, на Кредитний договір, за яким запропоновано стягнути заборгованість розповсюджуються положення Закону України «Про захист прав споживачів» з огляду на наступне:

Відповідно до Розділу «банківські послуги» Заяви Позичальника від 21.02.2015 року, в обмін на зобовязання Позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у Заяві та Умовах про надання споживчого кредиту фізичним особам.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів»: споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб... продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Так, із аналізу норм цього закону випливає, що Споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) фізичній особі, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб, для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Таким чином, суд дійшов висновку, що приватним нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису від 22.06.2016 року, допущено порушення діючого законодавства, не дотримані вимоги, встановлені статтями 87,88 Закону України "Про нотаріат", що, на думку суду, є достатніми підставами для задоволення позовних вимог та визнання зазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

На підставі викладеного і керуючись, ст.7,87,88 «Про нотаріат», Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів, ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Акцент-Банк», Приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_3, третя особа - Вільногірський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області про захист прав споживача шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 2200 вчинений 22.06.2016 року, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округа, ОСОБА_3 про стягнення з мене на користь ПАТ «Акцент-Банк» невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору від 21 лютого 2015 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 10.05.2016 року, грошових коштів у сумі 110 847 грн.66 коп. в період з 21 лютого 2015 року по 10 травня 2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Вільногірського міського суду Т.М.Данилюк