Справа № 473/3993/17
РІШЕННЯ

іменем України

"19" грудня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді - Ротар М.М., при секретарі Гавриловій І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу № 473/3993/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій вказала, що 27 вересня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, актовий запис №228. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку Валерію, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На сьогоднішній день відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів дружини та чоловіка, різні погляди на вирішення сімейних проблем, через що спільне подружнє життя неможливе. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 також в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати без його участі, позовні вимоги визнає.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України).

Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що 27 вересня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та Зайвою (після укладення шлюбу ОСОБА_2) ОСОБА_3, актовий запис №228 (свідоцтво про шлюб І-ФП №041664, видане 27 вересня 2008 року). Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку Валерію, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Сторони спільне господарство не ведуть, проживають окремо з січня 2017 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу.

За такого, враховуючи характер відносин, що склалися між сторонами, відсутність взаєморозуміння між ними, суд вважає, що збереження шлюбу є неможливим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 263, 264, 265, 273 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, який зареєстровано 27 вересня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 228 розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.М. Ротар