Справа № 265/8100/17
Провадження № 2/265/2046/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Вайновського А. М.,

при секретарі Федоровій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

21 листопада 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначила, що вона є власником домоволодіння № 16 по провулку Енергетичному в місті Маріуполі. Відповідач ОСОБА_2 є зареєстрованим у будинку, однак не проживає у ньому з 1987 року, комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні майна не приймає. Наявність реєстрації відповідача у помешканні створює низку додаткових витрат з оплати житлово-комунальних послуг, а також перешкоди у здійсненні права власності. Вважаючи, що відповідач втратив право користування вказаним житлом, просить визнати його таким.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а також зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку.

Відповідач ОСОБА_2, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, у судове засідання не прибув, кореспонденція повернута за закінченням термінів зберігання.

З урахуванням наведених обставин суд вважає за можливе постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на спадщину від 01.07.1993, зареєстрованого МКП «Маріупольське БТІ» від 04.11.1994 за реєстраційним № 17399, домоволодіння № 16 по провулку Енергетичному в місті Маріуполі на праві приватної власності належить ОСОБА_1.

Як вбачається з будинкової книги домоволодіння № 16 по провулку Енергетичному в місті Маріуполі, у будинку зареєстровані: позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, та відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 18 листопада 1983 року.

Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» розяснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Згідно ж із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сімї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання.

Як вбачається з акту, складеного КСН «Первомайський» від 17.05.2017 за № 155, ОСОБА_2, будучи зареєстрованим у домоволодінні № 16 по провулку Енергетичному в місті Маріуполі, не проживає у ній з 1987 року і по сьогодення.

Відповідач ОСОБА_2, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову і доказування його звязку із спірним жилим приміщенням, і тим самим його не оспорює.

Отже, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 понад встановлені законодавством строки відсутній за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає можливим постановити рішення про визнання його таким, що втрати право користування жилим приміщенням, тим самим задовольнивши предявлений позов.

Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 640,00 гривень.

На підставі п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», ст. 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 223, 259, 263-265, 280, 281, 285 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

2. Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування жилим приміщенням домоволодінням № 16 по провулку Енергетичному в Лівобережному районі міста Маріуполі.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

5. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

6. Повний текст рішення складено 19 грудня 2017 року.

Суддя _________________________