АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1986/17 Головуючий 1-ї ін-ї. ОСОБА_1
Категорія відшкодування шкоди
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Сащенко І.С.

суддів Овсяннікової А.І., Коваленко І.П.,

за участю секретаря Бойко А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позову посилався на те, що 02.06.2015 року, приблизно о 19 годині 40 хвилин, в м. Харкові на перехресті нерівнозначних доріг вул. ОСОБА_4 та вул. Чернишевського ОСОБА_2 , керуючи автомобілем "ОРЕL VECTRA", д/н АХ 0448 AM, не дав дорогу автомобілю, "TOYOTA AVENSIS» д/н НОМЕР_1, власником якого є позивач, внаслідок чого сталося зіткнення та заподіяно матеріальну шкоду.

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 17 червня 2015 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до експертного висновку авто-товарознавчої дослідження № 99 від 17.06.2015 року майнова шкода, завдана позивачу ДТП складає 130584,14 грн.

ОСОБА_3 отримав часткове відшкодування спричиненого збитку за рахунок Поліса № АІ/7398461 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в розмірі 50000 грн.

Просив стягнути з відповідача 80584,14 грн. на відшкодування майнової шкоди; 10000 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу та 800 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі.

Інші особи, які беруть участь у справі, до суду не з`явились.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 80584,14 грн. на відшкодування майнової шкоди; 800 грн. витрат на проведення авто товарознавчого дослідження; 2000 грн. витрат на правову допомогу та судовий збір 805,85 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі. При цьому посилається на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та права.

Зазначає, що суд не звернув увагу на те, що на час розгляду справи автомобіль вже був відремонтований, та не перевірив чи відповідає розмір страхового відшкодування завданим позивачу збиткам та вартості відновлювального ремонту.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, що з`явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, знаходить скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив із того, що позивачу було спричинено майнову шкоду пошкодженням автотранспортного засобу, внаслідок порушення Правил дорожнього руху України відповідачем, який має відшкодувати частину спричиненої ним шкоди, яка не сплачена страховою компанією, проте розмір витрат на правову допомогу є необґрунтованим.

Судова колегія з таким висновком суду погоджується, оскільки він відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Встановлено, що 02.06.2015 року, приблизно о 19 годині 40 хвилин, в м. Харкові на перехресті нерівнозначних доріг вул. ОСОБА_4 та вул. Чернишевського ОСОБА_2, керуючи автомобілем "ОРЕL VECTRA", д/н АХ 0448 AM, не дав дорогу автомобілю, "TOYOTA AVENSIS» д/н НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_3, внаслідок чого сталося зіткнення, а позивачу завдано майнової шкоди.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, вважаються втрати, яких особа зазнала зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно постанови Київського районного суду м. Харкова від 17 червня 2015 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Частиною 4 статті 61 ЦПК встановлено, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до експертного висновку авто-товарознавчої дослідження № 99 від 17.06.2015 року майнова шкода, завдана позивачу ДТП складає 130584,14 грн.

ОСОБА_3 отримав часткове відшкодування спричиненого збитку за рахунок Поліса № АІ/7398461 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в розмірі 50000 грн.

За змістом ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов?язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача, як особи, винної у скоєнні ДТП, майнової шкоди у розмірі, що перевищує страхову виплату, а саме 80584,14 грн.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що сума завданої шкоди є значно завищеною, судовою колегією не приймається.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Згідно ч.2 ст.59 ЦК України обставини по справі, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом апеляційної інстанції за клопотанням представника відповідача було призначено судову автотоварознавчу експертизу. Проте призначена судом експертиза не була проведена з вини заявника.

Таким чином розмір збитків відповідачем не спростовано.

Підстав для зменшення розміру шкоди, що підлягає відшкодуванню, суд апеляційної інстанції не вбачає.

З огляду на викладене, рішення суду є законними та обґрунтованим, підстав для скасування чи зміни рішення судова колегія не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а зводяться лише до переоцінки доказів, повно та всебічно досліджених судом першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суду відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 301, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 21 жовтня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді