КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 488/212/17
Провадження № 2/488/807/17 р.
19.06.2017 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва в складі:
головуючої по справі судді - Лазаревої Г.М.,
при секретарі судового засідання Бондар Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про зняття арешту з нерухомого майна,-
13 січня 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив зняти арешт з гаражу № 86/1, що розташований в авто-гаражному кооперативі "Ретро" у місті ОСОБА_1, який було накладено ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26.01.2016 року.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.02.2012 р. він придбав за договором купівлі-продажу у ОСОБА_3 вказаний гараж.
З метою здійснення державної реєстрації гаражу він звернувся до нотаріуса, від якого дізнався про те, що на вказане нерухоме майно ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26.01.2016 р. накладено арешт.
Позивач зазначив, що ухвала суду про арешт вказаного гаражу була винесена з метою забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.
Посилаючись на те, що він є власником гаражу, просив позов задовольнити.
Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, судом про дату і час розгляду справи були повідомлені належним чином, доказів про поважність причин неявки суду не надали.
Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюється Законом України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень № 1952-ІУ від 01.07.2004 р., Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядком надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 868 від 17.10.2013 р., іншими нормативно-правовими актами України.
Відповідно до ст. 2 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень обтяженням є заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном , яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 6 Конституції України вказано, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до Законів України.
Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів, зокрема кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 391 ЦК України власник може вимагати усунення перешкод у праві користування та розпорядження своїм майном.
Судом встановлено, що на нерухоме майно позивача, а саме на гараж № 86/1, що розташований в авто-гаражному кооперативі "Ретро" у місті ОСОБА_1 накладено арешт, на підставі ухвали Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26.01.2016 р. у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна.
Право власності позивача на гараж № 86/1, що розташований в авто-гаражному кооперативі "Ретро" у місті ОСОБА_1, підтверджується копією договору купівлі-продажу гаража від 15.02.2012 р., який посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_5, зареєстровано в реєстрі за № 357. Тобто, вказаний гараж, позивач придбав у ОСОБА_3 до накладення арешту на нього.
Відповідно ч. 3 ст. 10, ч. ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3,10,11,57,60,179,212-215, 218 ЦПК України, суд
Позов - ОСОБА_2- задовольнити.
Зняти арешт з нерухомого майна - гараж № 86/1, що розташований в авто-гаражному кооперативі "Ретро", м. Миколаїв, накладений ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26.01.2016 року справа № 488/243/16-ц.
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя: Г.М. Лазарева