Провадження № 4с/200/42/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" грудня 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

при секретарі: Санжаровській Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа державний виконавець Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 на дії державного виконавця -

В С Т А Н О В И В:

23 жовтня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеною скаргою на дії державного виконавця.

Свої вимоги скаржник обґрунтував тим, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14.06.2012 року у справі № 403/4239/12 задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в сумі 806098,03 грн. ОСОБА_1 дізналась про відкриття виконавчого провадження 09.10.2013 року, після отримання з Реєстраційної служби Дніпропетровського МУЮ витягу з реєстру речових прав про нерухоме майно, в якому зазначено, що 31.05.2013 року державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 було винесено постанову про арешт майна та заборону його відчуження. 20 січня 2014 року ОСОБА_1 повністю погасила заборгованість перед ПАТ «УкрСиббанк» за кредитним договором. 24 січня 2014 року до Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ надійшла заява стягувача про повернення виконавчого документу. 13 березня 2014 року державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. За час виконавчого провадження жодних виконавчих дій Бабушкінським ВДВС Дніпропетровського МУЮ не проводилося. 13 березня 2014 року державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 80609,80 грн. Також 13.03.2014 року державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 було винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 та оголошення заборони на його відчуження. Заявник вважає дії державного виконавця такими, що не відповідають діючому законодавству України, оскільки витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно і воно було виконане примусово.

З урахуванням викладеного, заявник просив суд зобовязати державного виконавця Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 вирішити питання про скасування арешту на все майно, що належить ОСОБА_1, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника від 13.03.2014 року виконавче провадження № 42504329. Зобовязати державного виконавця Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 вирішити питання про скасування арешту на все майно, що належить ОСОБА_1, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника від 31.05.2013 року виконавче провадження № 38312768. Зобовязати державного виконавця Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 вирішити питання про внесення відповідних змін до запису в реєстрі заборон відчуження обєктів рухомого та нерухомого майна.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2015 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2015 року ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2015 року скасовано, справу повернуто на новий розгляд до того ж суду в іншому складі.

28 листопада 2017 року від заявника надійшла уточнена скарга, в якій вона просить суд визнати протиправними дії державного виконавця Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 13.03.2014 року про відкриття виконавчого провадження по стягненню з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 80609,80 грн. та скасувати вказану постанову. Скасувати арешт на все майно, що належить ОСОБА_1, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника від 13.03.2014 року виконавче провадження № 42504329. Скасувати арешт на все майно, що належить ОСОБА_1, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника від 31.05.2013 року виконавче провадження № 38312768.

Представник заявника просив суд розглядати справу без його участі.

Заінтересована особа в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, заперечення та витребувані судом документи не надала, в звязку із чим суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за неявки учасників її розгляду.

Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 31 травня 2013 року відкрито виконавче провадження №38312768, з виконання виконавчого листа №403/4239/12 від 10.07.2012 року, виданого Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 806098 грн. 03 коп.

Крім того, 31 травня 2013 року державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 винесено постанову про накладення арешту на майно боржника, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наданою представником Бабушкінського ВДВС.

13 березня 2014 року державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві. Цією постановою також встановлено, що в ході примусового виконання рішення 17.07.2013 року державним виконавцем винесена постанова про стягнення з боржника виконавчого збору. Станом на 13.03.2014 року виконавчий збір не стягнуто.

Також, 13 березня 2014 року державним виконавцем було винесено постанову № 42504329 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в рамках виділеного виконавчого провадження щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 80 609 грн. 80 коп. на користь держави, у межах суми звернення стягнення.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Стосовно вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дії державного виконавця Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 13.03.2014 року про відкриття виконавчого провадження по стягненню з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 80609,80 грн. та скасування вказаної постанови, а також щодо скасування арешту на все майно, що належить ОСОБА_1, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника від 13.03.2014 року виконавче провадження № 42504329, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушений, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства, а згідно із п.1 ч.2 ст.17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: спори фізичних та юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Згідно розяснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в п. 7 постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» № 6 від 07.02.2014 року, - за змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону про виконавче провадження постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У звязку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

Як вбачається з постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.03.2014 року в провадженні № 42504329, то арешт на майно ОСОБА_1 за цією постановою накладено у звязку зі стягненням виконавчого збору у розмірі 80609,80 грн., в звязку з чим суд приходить до висновку, що спір у цій частині належить до компетенції адміністративного суду.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на зазначене, провадження у справі в частині вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дії державного виконавця Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 13.03.2014 року про відкриття виконавчого провадження по стягненню з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 80609,80 грн. та скасування вказаної постанови, а також щодо скасування арешту на все майно, що належить ОСОБА_1, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника від 13.03.2014 року виконавче провадження № 42504329 підлягає закриттю на підставі до п.1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Стосовно вимог ОСОБА_1 про скасування арешту на все майно, що належить ОСОБА_1, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника від 31.05.2013 року виконавче провадження № 38312768, суд зазначає наступне.

Скасовуючи ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2015 року, суд апеляційної інстанції в ухвалі від 16 грудня 2015 року вказав, що: розглядаючи справу по суті та постановляючи ухвалу, суд першої інстанції розглянув скаргу без наявності в матеріалах справи зокрема, постанови про накладення арешту на майно від 31.05.2013 року у виконавчому провадженні № 38312768, так і інших документів, що містяться в матеріалах виконавчих проваджень № 42504329 і № 38312768 та які свідчать про правомірність чи неправомірність дій державного виконавця при накладенні арешту на майно боржника постановами від 13.03.2014 року та від 31.05.2013 року.

В ході розгляду справи судом неодноразово були направлені запити до Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ щодо надання належним чином звіреної копії виконавчих проваджень № 42504329 і № 38312768. Однак вимоги суду виконані не були.

Разом з тим, суд звертає увагу, що згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.

У відповідності з ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Положеннями ст. ст. 10, 11 ЦПК України, роз'яснення наданих в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі», встановлено, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Суд також враховує, що відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) учасниками виконавчого провадження є державний виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерти, спеціалісти, перекладачі, суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання.

Відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Таким чином, ОСОБА_1 як сторона виконавчого провадження № 38312768, має право ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження та зробити копії необхідних документів, в тому числі тих, на які вона посилається у своїй заяві, з метою здійснення свого процесуального обовязку щодо доведення обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, однак вказане право заявницею не було реалізовано, та відповідно, не виконаний обовязок, передбачений ст. 60 ЦПК України.

Разом з тим, відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вбачається, що 31 травня 2013 року державним виконавцем Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 винесено постанову про накладення арешту на майно ОСОБА_1 у рамках виконавчого провадження № 38312768.

Разом з тим, при закінченні виконавчого провадження в звязку з поверненням виконавчого документа стягувачеві державним виконавцем всупереч ер вимогам ст.. 50 Закону України «Про виконавче провадження» не вирішено питання щодо скасування арешту, накладеного на майно боржника.

В звязку з зазначеним суд вважає, що порушене право скаржника підлягає захисту шляхом зобов'язання уповноваженого державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області вирішити питання щодо скасування арешту, накладеного на майно боржника ОСОБА_1 на підставі постанови державного виконавця Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 про арешт майна боржника від 31.05.2013 року виконавче провадження № 38312768.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 205, 383 - 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_4 Василівни, заінтересована особа державний виконавець Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 на дії державного виконавця задовольнити частково.

Зобов'язати уповноваженого державного виконавця Шевченківського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області вирішити питання щодо скасування арешту, накладеного на майно боржника ОСОБА_1 на підставі постанови державного виконавця Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 про арешт майна боржника від 31.05.2013 року виконавче провадження № 38312768.

Закрити провадження у справі за скаргою ОСОБА_1, заінтересована особа державний виконавець Бабушкінського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції ОСОБА_2 на дії державного виконавця в частині вимог про визнання протиправними дії державного виконавця Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 13.03.2014 року про відкриття виконавчого провадження по стягненню з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 80609,80 грн. та скасування вказаної постанови, а також щодо скасування арешту на все майно, що належить ОСОБА_1, накладеного на підставі постанови про арешт майна боржника від 13.03.2014 року виконавче провадження № 42504329.

В іншій частині вимог - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом пяти днів з дня її проголошення, а якщо особи, які брали участь у справі, не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Е.В. Женеску