УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши матеріали за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Луганської області від 31 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

У грудні 2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що восени 2011 року відповідач передав йому (який здійснює підприємницьку діяльність, пов'язану з технічним обслуговуванням та ремонту автомобілів) автомобіль марки ВАЗ 21099,

2001 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, вартість ремонту якого складала 31 999 гривень.

06 березня 2012 року відповідач позичив у нього грошові кошти у сумі 11 560 гривень, які зобов'язався повернути у строк до 10 квітня 2012 року, про що надано розписку.

Посилаючись на те, що відповідач не виконав зобов'язання за договором позики, грошові кошти не повернув, просив суд стягнути з відповідача на свою користь борг у розмірі 11 560 гривень, а також три відсотки річних за несвоєчасні розрахунки у розмірі 570 гривень 64 копійки.

Рішенням Кремінського районного суду Луганської області

від 13 березня 2014 року позовні вимоги - залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 19 жовтня 2015 року рішення Кремінського районного суду Луганської області від 13 березня

2014 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 11 560 гривень боргу та 570 гривень 64 копійки відсотків, судові витрати у розмірі 464 гривні 90 копійок, а усього 120 025 гривень 90 копійок.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України розгляду цивільних і кримінальних справ

від 02 березня 2016 року рішення апеляційного суду Луганської області

від 19 жовтня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 11 липня 2016 року рішення Кремінського районного суду Луганської області від 13 березня

2014 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким заявлені позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 - 12 130,64 грн. та судові витрати в сумі 344,10 грн.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України розгляду цивільних 1 кримінальних справ

від 14 червня 2017 року рішення апеляційного суду Луганської області

від 11 липня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 31 жовтня 2017 року рішення Кремінського районного суду Луганської області від 13 березня

2014 року скасовано.

Ухвалено нове рішення, яким вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 - 12 130,64 грн., а також судові витрати у розмірі 344,10 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив з того, що справжня природа правовідносин, що виникли між сторонами виходить із зобов'язань за договором побутового підряду, передбаченого ст. 865 ЦК України, що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України у справі № 6-79цс14 від 02 липня 2014 року.

Встановивши, що сторони досягли домовленості за договором побутового підряду і ними дотримано форму новаційного договору, що підтверджується виданою відповідачем борговою розпискою, та врахувавши, що відповідачем грошові зобов'язання за договором позики (новації) не виконані, суд обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача суму заборгованості та три відсотки річних на підставі ст. 625 ЦК України.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Луганської області від 31 жовтня 2017 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня