Справа № 487/5330/17
Провадження № 2/487/2561/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28.11.2017 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого - судді Нікітіна Д.Г.,при секретарі Плетенчук О.О.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визначення частки на земельну ділянку у спільній сумісній власності, -

ВСТАНОВИВ:

06.10.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до Миколаївської міської ради про визначення частки на земельну ділянку у спільній сумісній власності.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду письмову заяву просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

16 листопада 2016 року померла дружина позивача, ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 4288. Після смерті дружини позивача відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки земельної ділянки, загальною площею 0,0560 гектара, що розташована за адресою: вулиця 2 Наскрізна 11, Миколаївська область.

10 вересня 2017 року з Третьої державної нотаріальної контори Миколаївської області позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, в звязку з тим, що на підставі ч. 4 ст.89 Земельного кодексу України, згідно якої співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ, або виділення за нею окремої частки. Вищезазначені умови перевірити немає можливості у звязку з тим, що співвласник ОСОБА_3 померла.

Про неможливість прийняття спадщини у вигляді 1/2 частки земельної ділянки, загальною площею 0,0560 гектара, що розташована за адресою: вулиця 2 Наскрізна 11, Миколаївська область після смерті дружини ОСОБА_2, яка померла 16.11.2016 року позивач дізнався лише у липні 2017 року, коли звернувся до Третьої державної нотаріальної контори Миколаївської області, щодо видачі мене свідоцтва про право на спадщину за законом.

Згідно ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Із роз'яснень, викладених у п. 21 Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за №7 від 16 квітня 2004 року, вбачається, якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Позивач є власником 95/100 частини будинку з 1979 року, мати позивача була з 2003 року, тобто на ті частки які утворилися вперше при перетворення одноосібної власності на будинок у спільну часткову.

Відповідно до ч.1 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Також відповідно до ч.4. 5 ст. 89 ЗК України віл 25.10.2001 № 2768-ІІІ співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

У відповідності до ч. 1.2. ст. 158 ЗК України - власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

У відповідності до ст. 392 ЦК України - власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України - у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України - кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права.

Також згідно Листа № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року Вищого спеціалізованного суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що судам потрібно враховувати, що якщо нотаріусом відмовлено особі в оформленні права на спадщину (видачі, свідоцтва про право на спадщину), вона може звернутися до суду за захистом своїх прав відповідно до ст. 16 ЦК України та п. 23 ППВСУ від 30 травня 2008 № 7 - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуюче вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.14, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської міської ради про визначення частки на земельну ділянку у спільній сумісній власності - задовольнити.

Визначити частки у праві власності на земельну ділянку площею 0,0560 га, кадастровий номер: :03:020:0008, розташована за адресою: вулиця 2 Наскрізна 11, Миколаївська сільська рада, Вітовський район, Миколаївська область: 1/2 частка за ОСОБА_1та 1/2 частка за ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Д.Г. Нікітін