Справа № 570/3556/17
Номер провадження 2/570/1491/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_1

представника позивача - адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Радухівської сільської ради Рівненського району Рівненської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 18.05.2001 р. померла ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_5). Батьком позивачки є ОСОБА_6, який помер 14.05.1996 року. Згідно архівної довідки № 104206-29, виданої Державним архівом Рівненської області 09.12.2016 р. вбачається, що матірю її батька ОСОБА_6 є ОСОБА_7. Отже, через помилку в написанні імені ОСОБА_5 у свідоцтві про народження її батька (замість «Устина» значиться «Юстинія») у позивачки виникла потреба встановити факт родинних відносин, оскільки від його встановлення залежить реалізація її права на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5. За таких обставин позивачка просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_4, померлою 18.05.2001 та ОСОБА_6, померлим 13.05.1996, а саме, що ОСОБА_4 є матір'ю померлого ОСОБА_6, а він є її сином відповідно. Також просить визнати за нею на земельну частку (пай), розміром 3,59 умовних кадастрових гектара у КСП «Іскра», що на території Радухівської сільської ради Рівненської області в порядку спадкування за законом після смерті баби - ОСОБА_4, яка померла 18.05.2001 року. Зобовязати Радухівську сільську раду Рівненського району Рівненської області виділити ОСОБА_3 земельну частку із земель запасу сільської ради, розміром 3,59 умовних кадастрових гектари.

Позивачка не зявилась в судове засідання.

Представник позивачки, адвокат ОСОБА_2, позов підтримує в повному обсязі з урахуванням позиції сторони, викладеної в заяві про уточнення позовних вимог від 05.12.2017 року.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Згідно заяви, позовну заяву підтримує, та просить справу розглядати без його участі.

Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін, які не зявилися.

Суд вважає, що по справі є можливість ухвалити судове рішення на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні 18.05.2001 р. померла ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_5), що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І-ГЮ № 201316, повторно виданим 19.01.2017 р. Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Батьком позивачки є ОСОБА_6, який помер 14.05.1996 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І-ГЮ № 196788, виданим 29.11.2016 р. Рівненським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області.

Згідно архівної довідки № 104206-29, виданої Державним архівом Рівненської області 09.12.2016 р. вбачається, що матірю її батька ОСОБА_6 є ОСОБА_7.

Отже, через помилку в написанні імені ОСОБА_5 у свідоцтві про народження її батька (замість «Устина» значиться «Юстинія») у позивачки виникла потреба встановити факт родинних відносин, оскільки від його встановлення залежить реалізація її права на спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5.

До реєстрації шлюбу позивачка мала прізвище «Дацюк», що підтверджується свідоцтвом про її народження серії ІІІ-ГЮ № 331886, виданим 02.09.1992 р., свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ГЮ № 418671, виданим 22.02.1986 р.

Отже, із свідоцтва про народження позивачки та архівної довідки про народження її батька видно, що ОСОБА_5 є матірю батька позивачки ОСОБА_6 та, відповідно, позивачка є внучкою ОСОБА_5, проте в цих документах написання імені ОСОБА_5 різниться.

Про родинні відносини між батьком позивачки та її бабусею в судовому засіданні ствердили свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 Свідки надали показання про те, що ОСОБА_4, яка померла 18.05.2001 року, дійсно була матір'ю ОСОБА_6, який помер 13.05.1996 року. Свідки знають позивачку понад 30 років. Були знайомі з її батьком ОСОБА_6

В абзаці 2 пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 р. 5 роз'яснено, що суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що вник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах мадянського стану.

Відповідно до довідки Радухівської сільської ради депутатів трудящих від 20.01.1990 р. № 10 та архівної довідки Трудового архіву Рівненського району від 07 листопада 2016 р. № 858, ОСОБА_4 в січні 1951 р. вступила в члени Колгоспу «Іскра» і працювала в ньому по жовтень 1980 р. (близько 30 років). Вказаний факт було визнано органами соціального захисту (згодом Пенсійного фонду), призначивши та виплачуючи ОСОБА_4 пенсію за віком за наявності відповідного стажу.

Із довідки Радухівської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 14 листопада 2016 року № 177/04-07/16 позивачці стало відомо, що при складанні списку осіб, що працюють у колективному господарстві «Іскра», підсобних сільськогосподарських господарств, селянських (фермерських) господарств, інших сільськогосподарських підприємствах, установах, організаціях, а також пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають на території Радухівської сільської ради народних депутатів, Рівненського району дійсно була пропущена ОСОБА_4, яка працювала у колгоспі "Червоний прапор", колгоспі "Іскра".

Відповідно до Указу Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 року № 720/95, право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до Державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно з Указом Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року № 666/94 право на земельну частку (пай) є об'єктом успадкування, тобто після спадкодавця це право переходить до спадкоємців.

Відповідно дост.1 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 року, право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" № 7 від 16.04.2004 року, член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі (цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Отже, за життя спадкодавець набула право на земельну частку (пай).

Згідно статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 328 Цивільного кодексу України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Станом на день смерті. ОСОБА_4 18.05.2001 р. відкрилася спадщина.

Заповіт ОСОБА_5 не вчинявся, що підтверджується матеріалами спадкової справи Рівненської районної державної нотаріальної контори, заведеної після смерті ОСОБА_5 на підставі заяви позивачки.

Отже, після смерті ОСОБА_5 мало місце спадкування за законом.

Як доведено вище, ОСОБА_5 (ОСОБА_4) є матірю ОСОБА_6 (тобто батька позивачки), який помер 13.05.1996 р., тобто до відкриття спадщини із смертю ОСОБА_5, а тому позивачка, як внучка ОСОБА_5, прийняла спадщину оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та на підставі статті 529 ЦК УРСР успадкувала ту частку майна, яка належала б її батьку, якби він був живий на день смерті її бабусі.

В той же час, відповідно до пункту 4.15. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій) видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

При цьому, нотаріус керується нині чинним законодавством щодо вимог до таких првовстановлюючих документів і наявності реєстрації права власності на нерухоме майно.

Згідно п.4.18. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Отже, у цій спадковій справі немає можливості видати позивачці свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючого документа на імя ОСОБА_5.

За змістом розяснень абз.2 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7 вимоги про визнання права на спадщину не підлягають судовому розглядові лише за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

Верховний Суд України 04 квітня 2011 року при розгляді справи № 3-18гс11 ухвалив постанову в й зробив такий правовий висновок: «Згідно з вимогами статті 392 цього ж Кодексу власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не знається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними» (реєстраційний номер в ЄДРСР- 14887466 в).

Те ж саме розтлумачено і в пункті 37 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності інших речових прав» від 07.02.2014 р. № 5.

Зважаючи на наведене суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_3 до Радухівської сільської ради Рівненського району Рівненської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну частку (пай) у порядку спадкування - задоволити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_4 (померла 18.05.2001 року) була матір'ю ОСОБА_6 (помер 13.05.1996 року).

Визнати за ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право на земельну частку (пай), розміром 3,59 умовних кадастрових гектари, що на території Радухівської сільської ради Рівненської області, в порядку спадкування за законом після смерті баби - ОСОБА_4, яка померла 18.0.2001 року.

Зобовязати Радухівську сільську раду Рівненського району Рівненської області виділити ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) земельну частку із земель запасу сільської ради, розміром 3,59 умовних кадастрових гектари.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Красовський О.О.