Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Протасова О. М. ,

при секретарі Чирко С. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах малолітніх дітей, позбавлених батьківського піклування: ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради, ОСОБА_4 про накладення заборони на відчуження майна, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2015 року було позбавлено батьківських прав матір малолітніх ОСОБА_1, 21.06.2014 року нардження та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відомості про батька дітей записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно з рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 22.09.2015 року № 358 малолітнім дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування, призначено опікуна над ними та майном, яке їм належить ОСОБА_4 та збережено за дітьми право на користування житлом за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павліченко, б. 39, кв. 30 до досягнення ними повноліття. Проте, вищевказаним заочним рішенням питання про накладення заборони на відчуження житла не вирішено, а тому позивач просив суд накласти заборону на відчуження 1/3 частини квартири № 30, що розташована в буд. 39 по вул. Павліченко, м. Біла Церква Київської області, до досягення повноліття малолітніми ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Представник третьої особи Служба у справах дітей Білоцерківської міської ради позов підтримав.

Відповідач та третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з"явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини не явки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2015 року було позбавлено батьківських прав матір малолітніх ОСОБА_1, 21.06.2014 року нардження та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відомості про батька дітей записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Згідно з рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 22.09.2015 року № 358 малолітнім дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування, призначено опікуна над ними та майном, яке їм належить - ОСОБА_4, та збережено за дітьми право на користування житлом за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павліченко, б. 39, кв. 30 до досягнення ними повноліття.

Згідно з витягом про державну реєстрацію прав № 286808821 від 14.01.2011 року за відповідачкою зареєстровано 1/3 частину квартири № 30 в будинку по вул. Павліченко № 39 в м. Білій Церкві, на підставі свідоцтва про право власності № 35813 від 19.02.2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 248 СК України, дитина-сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров"я, навчальному або іншому дитячому закладі, прийомній сім"ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала.

Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2015 року про позбавлення відповідачки батьківських прав щодо її малолітнії дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_1 питання щодо накладення заборони на відчуження житла не вирішено.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім"ї понад шість місяців у випадках: влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім"ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім"ї, дитячому будинку сімейного типу, закладів для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 25 Закону України "Про охорону дитинства" та ст. 32 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування під опіку чи піклування, влаштування в будинок дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім"ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім"ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім"ї.

Згідно ч. 4 ст. 17 Закону України "Про охорону дитинства" суд у разі позбавлення батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла.

Згідно ч. 1 ст. 20 Конвенції ООН "Про права дитини", ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, дитина, яка тимчасово або постійно позбавлена сімейного оточення або яка її власних якнайкращих інтересах не може залишатися в такому оточені, має право на особливий захист і допомогу, що надаються державою.

Стаття 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що прокурор здійснює представництво у суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне накласти заборону на відчуження 1/3 частини квартири АДРЕСА_1, яка належить відповідачці ОСОБА_5, до досягнення її малолітніми ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, повноліття з метою захисту їх прав, свобод та інтересів.

Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки в дохід держави 1378 грн. судового збору.

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Накласти заборону на відчуження 1/3 частини квартири АДРЕСА_2, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_3, до досягнення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_1 Олександрієвною, ІНФОРМАЦІЯ_3, повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 1378 грн. судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається апеляційному суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_6