АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/5050/17 Головуючий суддя І інстанції Короткий І.П.
Провадження № 22-ц/790/6618/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Звільнення майна з-під арешту (виключення майна з опису)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третя особа ОСОБА_3 про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третя особа ОСОБА_3 про зняття арешту з майна.

В обґрунтування позову зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1. Вказана квартира належала його батькові на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 29 квітня 1998 року.

У встановленому законом порядку він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Як з'ясувалось, 22 липня 2008 року державним виконавцем під час виконання виконавчого листа, виданого Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суми боргу у розмірі 4025грн. було накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

11 квітня 2017 року він звернувся до ВДВС із заявою про зняття арешту у зв'язку зі смертю боржника, проте йому було відмовлено, оскільки архівні виконавчі провадження за 2009 рік знищені, а тому арешт може бути знятий за рішенням суду.

Зазначає, що наявність заборони на відчуження квартири не дає йому можливості отримати свідоцтво про право на спадщину.

Просив поновити його порушене право та зняти арешт, накладений 22 липня 2008 року ДВС в Московському районі м. Харкова на майно і квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві приватної власності його батькові ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові.

Відповідач Московський ВДВС м. Харкова ГТУЮ у Харківській області та третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове про задоволення позову.

Зазначає, що рішення не відповідає нормам матеріального і процесуального права, судом не з'ясовані всі обставини, що мають значення для справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із змісту законодавства.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний прийняти рішення, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_1 суд виходив з того, що позивачем не доведено, що майно, на яке накладено арешт, належить йому, а не боржникові, оскільки ніяких доказів цьому не надано.

З таким висновком суду, судова колегія погодитись не може.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, на виконанні Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області знаходився виконавчий лист №6-34/08, виданий 15 травня 2008 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму боргу у загальному розмірі 4025грн.

В ході примусового виконання виконавчого листа державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №АА 023916 від 22 липня 2008 року, якою накладено арешт на все майно ОСОБА_4, у т.ч. на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 29 квітня 1998 року, посвідченому ПН ХМНО Буханевичем О.В. за реєстровим №257.

Згідно свідоцтва про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

Позивач є сином боржника (а.с.7).

ОСОБА_1 будучи спадкоємцем першої черги звернувся до одинадцятої Харківської державної нотаріально контори із заявою про прийняття спадщини.

Постановою державного нотаріуса від 27 жовтня 2017 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_4 з тих підстав, що на спадкове майно накладено арешт.

Згідно довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єктів від 27 жовтня 2017 року накладено арешт на нерухоме майно спадкодавця ОСОБА_4

11 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Московського ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області із заявою про зняття арешту.

Згідно відповіді ВДВС арешт з квартири не може бути знятий, оскільки архівні виконавчі провадження за 2009 рік знищено відповідно до Інструкції про проведення виконавчих дій та Інструкції з діловодства у районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділах державної виконавчої служби.

Відповідно до положень ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Висновки суду стосовно того, що позивачем не доведено, що майно, на яке накладено арешт належить йому, а не боржникові колегією суддів не приймаються. Позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину саме через наявність арешту на це майно.

Оскільки на даний час матеріали виконавчого провадження знищені іншого способу поновити своє порушене право позивач не має.

З огляду на викладене, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Згідно п.п.1, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2017 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Московського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, третя особа ОСОБА_3 про зняття арешту з майна - задовольнити.

Поновити порушене право ОСОБА_1 та зняти арешт, накладений 22 липня 2008 року Московським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції на все майно боржника ОСОБА_4, в тому числі на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: