Провадження № 2-о/752/556/17
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

01 грудня 2017 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Мирошниченко О.В.

при секретарі Мархотко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - виконавчий орган Київської міської ради Київської міської державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2017 року заявник ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з заявою про встановлення факту того, що об'єкт нерухомого майна, належний на праві приватної власності ОСОБА_1 і зазначений в Договорі дарування квартири від 23.11.2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуйко А.О., зареєстрованого в реєстрі за № 4855, а саме квартира АДРЕСА_3, а не в Деснянському районі міста Києва по АДРЕСА_3.

В обґрунтування вимог, викладених у заяві, зазначено про те, що 23 листопада 2004 року шляхом укладання договору дарування квартири між ОСОБА_3, заявник ОСОБА_1, прийняв у власність квартиру АДРЕСА_1. Проте, в договорі дарування квартири від 23.11.2004 р. посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуйко А.О., зареєстрованого в реєстрі № 4855, найменування вулиці, на якій розташований будинок в якому знаходиться придбана квартира, зазначено з помилкою, а саме « по АДРЕСА_1».

При реєстрації право власності в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно,реєстратором КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна» на договорі дарування квартири від 23.11.2004 року був поставлений 23 грудня 2004 року Реєстраційний напис на правовстановлювальному документ, в якому також помилково назва вулиці зазначена АДРЕСА_3.

Про те, що назва вулиці в правовстановлювальному документі написана помилково, заявник дізнався коли звернувся в дозвільний центр з проханням зареєструвати його за зазначеною адресою. Усно його повідомлено про неможливість прийняти документи на реєстрацію через помилкове найменування вулиці в договорі дарування квартири.

Внесення виправлення у правовстановлювальному документі не виявляється можливим, оскільки підпунктом 5.4.12. пункту 5.4. Правил вчинення нотаріальних дій передбачено, що дописки і виправлення можуть бути зроблені тільки під час вчинення нотаріальної дії, застережені нотаріусом перед підписом сторін правочину та інших осіб, які підписали правочин. В даному випадку нотаріальна дія - посвідчення договору купівлі-продажу відбувалася 23.11.2004 року.

Звернувшись для отримання правової допомоги до юристів, ОСОБА_1 повідомлено, що свого часу була надана письмова відповідь, в якій Головне управління внутрішньої політики КМДА повідомляло, що згідно з рішенням Київської міської ради та розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 13.07.1993 року №737/93 АДРЕСА_3 була перейменована на АДРЕСА_3, та поінформовано, що назви «АДРЕСА_3», «АДРЕСА_3» та назва «АДРЕСА_3» є неправильними написаннями назви «АДРЕСА_3».

Встановлення даного факту заявнику ОСОБА_1 необхідно для підтвердження, що в наявних у його документах зазначені дані про один і той же об'єкт нерухомого майна, що належить йому на праві власності, що надасть йому можливість реалізувати своє право на реєстрацію свого фактичного місця проживання та на вільне розпорядження належним йому майном.

Будь-яке майнове чи інше право стосовно об'єкта нерухомого майна в даному випадку не оскаржується, не порушується і визнанню не підлягає.

У судовому засіданні заявник підтримав вимоги, викладені у заяві, та просив їх задовольнити.

Заінтересована особа свого представника не забезпечили у судове засідання, про день, час повідомлені судом в установленому законом порядку.

Суд, вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

23 листопада 2004 року шляхом укладання договору дарування квартири між ОСОБА_3, заявник ОСОБА_1, прийняв у власність квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 5).

Згідно зазначеного договору купівлі-продажу квартири -23.11.2004 року в БТІ м. Києва було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 на ім»я ОСОБА_1 (а.с.5).

Як вбачається з довідки форми №3 від 22.06.2017 року виданої ОСББ «Білий Дім» належна ОСОБА_1 квартира № АДРЕСА_1, місцезнаходження якого згідно довідки ЄДРПОУ зареєстроване за адресою АДРЕСА_1

Відповідно до листів Київської міської державної адміністрації (Головного управління з питань внутрішньої політики) - від 27.05.2010 року (а.с.6) та Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 18.02.2013 року (а.с.8) - Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 13.07.1993 року №737/93 на підставі рішення Київської міської ради АДРЕСА_1, а назва АДРЕСА_1 є неправильним написанням назви АДРЕСА_1»

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України, визначено перелік справ по встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Та обставина, що встановлення даного факту необхідно заявнику для реалізації свого права власності, ніяких особистих майнових чи немайнових прав не змінює через інших заінтересованих осіб.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що встановлення факту, що квартира НОМЕР_2, житловою площею 34,00кв. м, загальною площею 60,20 кв. м, яка належить на праві власності ОСОБА_1 - згідно договору дарування квартири від 23.11.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуйко А.О., за реєстровим №4855, знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 у Дарницькому районі м. Києва, а не по АДРЕСА_1, має юридичне значення для заявника, вимоги заяви знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223, 234, 256-259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Заяву - задовольнити.

Встановити факт того, що об'єкт нерухомого майна, належний на праві власності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) - згідно договору дарування квартири від 23.11.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуйко А.О. за реєстровим № 4855, а саме - квартира НОМЕР_2 житловою площею 34,00 кв. м, загальною площею 60,20 кв. м - знаходиться по в будинку АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційного скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя