Справа № 204/6905/17
Провадження № 2/204/2097/17
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08 грудня 2017 року м.Дніпро

Суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Тітова І.В., дослідивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и л а:

30 жовтня 2017 року до суду надійшла вищевказана позовна заява.

20 листопада 2017 року до суду надійшли відомості про місце реєстрації відповідача.

Ухвалою від 21 листопада 2017 року позовна заява була залишена без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків шляхом: зазначення відомостей на підтвердження того, що між сторонами існує спір щодо місця проживання дитини; зазначення (надання) характеристики з місця роботи і місця проживання, інших документів, що характеризують батьків і їх відношення до дитини, поведінку за місцем роботи і за місцем проживання, а також актів обстеження житлових умов батьків на предмет визначення місця проживання дитини; зазначення того, чим можуть бути підтверджені ті обставини, що він в цей час може забезпечити належні умови утримання, проживання та виховання дитини, обґрунтування чи відповідає найвищим інтересам дитини визначення місця проживання з ним, та чим це підтверджується; зазначення відомостей про звернення позивача до служби у справах дітей з приводу визначення місця проживання дитини або вмотивованої відмови таких органів у розгляді її звернення; відомостей щодо обстеження умов проживання дитини, що були проведені компетентними органами, висновку даного органу щодо доцільності визначення місця проживання дитини пять днів з дня отримання ухвали.

Вищезазначена ухвала була отримана позивачем особисто 27 листопада 2017 року, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах позовної заяви.

04 грудня 2017 року позивачем було подано до суду заяву про долучення документів, однак, недоліки позовної заяви, які були зазначені в ухвалі суду від 21 листопада 2017р., не були усунені повністю.

Таким чином, позивачем не були викладені обставини, якими він обґрунтовує свої вимоги, з посиланням на конкретні докази на підтвердження того, що між сторонами існує спір щодо місця проживання дитини. Доданий позивачем до заяви акт обстеження житлово-побутових умов складений 30 червня 2016 року, отже, може не відповідати обставинам, які існують на цей час, так як з моменту його складення пройшло більше року. Не зазначено відомостей про звернення позивача до служби у справах дітей з приводу визначення місця проживання дитини або вмотивованої відмови цих органів у розгляді його звернення, відомостей щодо обстеження умов проживання дитини, що були проведені компетентними органами та висновку цього органу щодо доцільності визначення місця проживання дитини.

Крім того, п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009р. №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України (1618-15). У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Також необхідно зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У звязку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.

У відповідності до положень ч.2 ст.121 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, оскільки недоліки позовної заяви не були усунені у повному обсязі, вона вважається неподаною та підлягає поверненню.

Керуючись ст.121 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини повернути позивачеві.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І.В. Тітова