Справа № 212/6807/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Чорного І.Я.,

при секретарі Водоп'янової Ю.С.,

за участі представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства "Євраз ОСОБА_4" про стягнення моральної шкоди в зв'язку з ушкодженням здоров'я, -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2017 року позивач, ОСОБА_3, звернувся до суду з позовом про стягнення моральної шкоди в зв'язку з ушкодженням здоров'я.

В обґрунтування позовних вимог, позивач вказав, що з 1979 року по 2009 рік працював на підприємстві відповідача шахті Фрунзе Рудніка Суха Балка правонаступник ПрАТ Євраз ОСОБА_4 бурильником, машиністом скреперної лебідки, горноробочим очисного забою, інспектором охорони. Працюючи горноробочим очисного забою 6 травня 1997 року з ним стався нещасний випадок. В результаті нещасного випадку позивач отримав посттравматичне відсічення 2,3,4,5 пальців правої кісті. 12 травня 1997 року комісією з розслідування нещасного випадку складено акт №20 про нещасний випадок на виробництві, згідно якого причинами нещасного випадку стало порушення трудової та виробничої дисципліни , законодавчих та нормативних актів з охорони праці посадовими особами відповідача гірничого майстра ОСОБА_5, начальника дільниці ОСОБА_6, ГРОЗ ОСОБА_7. В п.13. вказано вина підприємства, вини потерпілого немає. Таким чином в результаті порушення посадовими особами відповідача трудової та виробничої дисципліни позивача було скалічено. Висновком МСЕК від 09.09.1997 року йому встановлено 60% втрати професійної працездатності в звязку з нещасним випадком безстроково та третя група інвалідності. Починаючи з того часу, коли з ним стався нещасний випадок, позивач вже тривалий час( більше 20 років) , переносить моральні страждання та переживання. У зв'язку із ушкодженням здоров'я йому заподіяна моральна шкода, яка полягає в довгому лікуванні після тяжкої травми, а потім постійний біль в руці при невеликих навантаженнях, постійно приходять думки що отримані пошкодження неможливо вилікувати, що викликає страждання і переживання. Порушено звичаний для нього спосіб життя, наслідки нещасного випадку вимагають додаткових зусиль для організації життя, він вимушений був у віці 40 років повністю змінювати свій побут , він не може виконувати ту домашню фізичну роботу яку виконують в сім,ї чоловіки, не може допомогти дружині працювати на дачі ,порушено нормальні життєві звязки внаслідок неможливості вести активне життя Раніше він любив у вільний займатись спортом, грати у волейбол, кататись на велосипеді, тепер позбавлений цього хоббі в звязку з відсутністю правої кісті руки, моральну шкоду він оцінює в розмірі 384000,00 грн., які просить стягнути з відповідача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовільнити, з підстав, що вказані в позові.

Представник відповідача ПрАТ «Євраз ОСОБА_4» позов не визнала. Вважає, що позивачем не доведено факт заподіяння йому моральної шкоди, не надано доказів, які підтверджують глибину фізичних та моральних страждань.

Вислухавши представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 з 1979 року по 2009 рік працював на підприємстві відповідача шахті Фрунзе Рудніка Суха Балка правонаступник ПрАТ Євраз ОСОБА_4 бурильником, машиністом скреперної лебідки, горноробочим очисного забою, інспектором охорони, зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки та не заперечувались сторонами під час розгляду справи.

Працюючи горноробочим очисного забою 06 травня 1997 року з позивачем стався нещасний випадок за такими обставинами: по наряду начальника дільниці ОСОБА_8 виданого через гірничого майстра ОСОБА_5 на 2 зміну, ГРОЗ ОСОБА_7 проводив скреперування руди по штреку 49-55гор.872, а ГРОЗ ОСОБА_9 разом з підривниками дільниці №12 ОСОБА_10, ОСОБА_11 і гірничим майстром ОСОБА_12 проводили доставку зарядчика ЗМК-1а і зарядного трубопровода з гор.910м. на гор.872м. в орт 59 осі. Прибув до штреку скреперування ОСОБА_7 виключив скреперну лебідку та почав чистити каталки. ОСОБА_9 і ОСОБА_12 взяли зарядчики і направились по штреку в сторону орта 59 осі, за ними слідував ОСОБА_13 і ОСОБА_11. ОСОБА_9 знаходячись в районі установки кінцевого блока БТ-25 при переході через куски породи, взявся правою рукою за холостий канат. В цей час ОСОБА_7 не з'ясувавши в у відсутності людей на скреперній доріжці, включив лебідку, в результаті чого права кість ОСОБА_9 була затянута в блок та травмована. Кінцевий блок БТ-25 встановлений не по проекту. Виробітка в районі установки кінцевого блоку захаращена породою, та обладнанням.

В результаті нещасного випадку позивач отримав посттравматичне відсічення 2,3,4,5 пальців правої кісті.

Відповідно до акту про нещасний випадок № 20 від 12.05.1997 року, складеного комісією з розслідування нещасного випадку на виробництві, причинами нещасного випадку стало порушення трудової та виробничої дисципліни, законодавчих та нормативних актів з охорони праці посадовими особами відповідача гірничого майстра ОСОБА_5, начальника дільниці ОСОБА_6, ГРОЗ ОСОБА_7 В п.13. вказано вина підприємства, вини потерпілого немає.

Висновком МСЕК від 09.09.1997 року позивачу встановлено 60% втрати професійної працездатності в звязку з нещасним випадком безстроково та третя група інвалідності.

Згідно ст.ст.15, 16 ЦК кожна особа має право на захист свого порушеного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Як зазначено у Рішенні Конституційного №20-рп/2008 від 08.10.2008 року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України.

За таких обставин, відповідальність за шкоду, завдану позивачу, покладено саме на роботодавців.

За п.3 постанови Пленуму Верховного ОСОБА_4 України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, заподіяне позивачу під час виконання ним трудових обов'язків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя.

Зазначені обставини наступили у ОСОБА_9 у зв'язку із нещасним випадком на виробництві під час виконання ним трудових обов'язків, яке призвело до встановлення стійкої втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачу заподіяна моральна шкода.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що ПрАТ «Євраз ОСОБА_4» є винним підприємством у трудовому каліцтві позивача, яке виникло внаслідок нещасному випадку, який стався із ОСОБА_9 під час виконанням ним трудових обов'язків та повинно нести відповідальність за спричинену моральну шкоду.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує наявність у ОСОБА_9 60% втрати працездатності, у зв'язку з трудовим каліцтвом, відсутність вини позивача у нещасному випадку пов'язаному з виробництвом, глибину фізичних та моральних страждань позивача, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ПрАТ «Євраз ОСОБА_4», у вигляді одноразового відшкодування в сумі 33000,00 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб.

На підставі ст. 88 ЦПК України з ПрАТ «Євраз ОСОБА_4» підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 640,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 27, 60, 88, 213- 215 ЦПК України, ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст. 23. 1167 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_9 до Приватного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_4» про стягнення моральної шкоди в зв'язку з ушкодженням здоров'я задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_4» на користь ОСОБА_9 компенсацію за спричинену моральну шкоду, в зв'язку з ушкодженням здоров'я, в розмірі 33000 (тридцять три тисячі) гривень, без утримання податку з доходів з фізичних осіб та інших обовязкових платежів.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Євраз ОСОБА_4» на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 гривень.

У решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з часу його проголошення через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. Я. Чорний