Ухвала іменем україни
13 грудня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Євтушенко О.І.,

суддів: Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,

Кадєтової О.В., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Володимир-Волинської спеціалізованої школи-інтерната І-ІІІ ступенів «Центр освіти та соціально-педагогічної підтримки» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, за касаційною скаргою ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_4, на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 лютого 2017 року, ухвалу апеляційного суду Волинської області від 12 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2017 року Володимир-Волинська школа-інтернат звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 01 вересня 2014 року між нею та ОСОБА_3 було укладено договір про надання послуг на користь дочки відповідача ОСОБА_5, предметом якого є задоволення потреб дитини в освітній підготовці.

За навчання та перебування дитини у закладі відповідач зобов'язана сплачувати кошти в сумі, яка залежить від сукупного доходу сім'ї на підставі поданих документів. У передбачених законом випадках батьки звільняються від плати за утримання дітей в інтернатних навчальних закладах. Підставою для звільнення є довідка про призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям, видана органами праці та соціального захисту.

У 2015-2016 навчальному році Володимир-Волинська школа-інтернат виконала свої зобов'язання за договором стосовно вихованки ОСОБА_5, яка періодично була звільнена від батьківської плати у зв'язку з призначенням допомоги, але відповідач не надала довідку про продовження її виплати, у зв'язку з чим адміністрація школи-інтернату видала наказ про встановлення максимальної батьківської плати та повідомила про це відповідача.

Виходячи з викладеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання послуг в сумі 1 017 грн 68 коп. та неустойку в розмірі 410 грн 34 коп.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 12 травня 2017 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Володимир-Волинської спеціалізованої школи-інтерната І-ІІІ ступенів «Центр освіти та соціально-педагогічної підтримки» заборгованість за договором про надання послуг від 01 вересня 2014 року № 360 у розмірі 1 017 грн 68 коп., неустойку в розмірі 410 грн 34 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_4, просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом установлено, що згідно з довідкою Володимир-Волинської школи-інтернату від 18 січня 2017 року № 86 вихованка ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається у 8-А класі цього закладу з 01 вересня 2009 року до цього часу та перебуває на утриманні за рахунок держави (неповному державному утриманні) (а. с. 14).

01 вересня 2014 року між Володимир-Волинською школою-інтернатом як виконавцем та матір'ю вихованки відповідачем ОСОБА_3 як замовником було укладено договір № 360 про надання послуг, предметом якого є виконання взаємних зобов'язань щодо задоволення потреб дитини ОСОБА_5 в освітній підготовці. Виконавець надає послуги з навчання та харчування дитини замовника з цілодобовим перебуванням дитини в закладі або без такого (а. с. 5).

Згідно з пунктами 2.1-2.3 вказаного договору за навчання та перебування дітей замовник сплачує плату в сумі, яка залежить від сукупного доходу сім'ї на підставі поданих документів замовником, відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України «Про затвердження порядку встановлення плати для батьків за перебування дітей у державних і комунальних дошкільних та інтернатних навчальних закладах» від 21 листопада 2002 року № 667 (далі - Порядок), постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2002 року № 1243 «Про невідкладні питання діяльності дошкільних та інтернатних навчальних закладів» та вважається сумою місячного платежу. Порядок розрахунку середньомісячного сукупного доходу сім'ї обчислюється згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім'ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженого наказом Мінпраці, Мінфіну, Мінекономіки, Держкомсім'ямолоді, Держкомстату від 15 листопада 2001 року № 486/202/524/455/3370 (далі - Методика). Розмір батьківської плати призначається на шість місяців. Замовник зобов'язаний перерахувати місячний платіж за навчання та перебування дитини не пізніше 10-го числа поточного місяця у період навчального періоду на підставі наданого рахунку виконавця.

Пунктами 3.2-3.3, 5.1 договору передбачено, що замовник зобов'язаний вчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строки, що встановлені Порядком; вчасно поновлювати пакет документів, необхідних для визначення розміру батьківської плати згідно з п. 3.2 Порядку та Методикою. У разі, коли замовник несвоєчасно пред'явив документи, плата справляється у максимальному розмірі. Період поновлення довідок про доходи: лютий-липень до 20 серпня; серпень-січень до 20 лютого. У випадку порушення своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством. Порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язань.

Згідно з пунктами 3.2, 3.3, 3.10 Порядку документи, необхідні для визначення розміру батьківської плати (довідки про доходи кожного члена сім'ї за минулі шість календарних місяців, видані за місцем отримання доходів, та довідки про склад сім'ї, видані житлово-комунальними організаціями, сільськими (селищними) радами), подаються директору закладу разом із заявою. Від плати за утримання дітей в інтернатних навчальних закладах звільняються батьки або особи, які їх замінюють, із сімей, які отримують допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу» відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям». Підставою для звільнення є довідка про призначення такої допомоги, видана органами праці та соціального захисту. З осіб, які не надали довідок про доходи сім'ї за минулі шість календарних місяців, плата справляється у максимальному розмірі. Максимальний розмір батьківської плати в інтернатних навчальних закладах визначається середньомісячними витратами в минулому році на поточне утримання одного вихованця у даному закладі без урахування витрат на заробітну плату, нарахувань на неї та навчальних витрат.

На підставі записів у журналі реєстрації документів (довідок) на нарахування батьківської плати за перебування дитини в навчальному закладі у 2014 року-2016 роках судом установлено, що протягом вказаного періоду відповідачем необхідні документи були подані лише двічі - 06 квітня 2015 року та 26 жовтня 2015 року (а. с. 27-52). У зв'язку з цим ОСОБА_3 було періодично звільнено від батьківської плати за навчання її дитини (наказ директора Володимир-Волинської школи-інтернату від 26 жовтня 2015 року № 631, а. с. 12).

Інших довідок відповідач до школи-інтернату не подавала, тому наказами позивача від 08 жовтня 2015 року № 597 та від 29 квітня 2016 року їй було встановлено максимальну батьківську плату відповідно з 01 вересня 2015 року та з 01 квітня 2016 року згідно з умовами договору та вищенаведеними нормативно-правовими актами.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив із того, що однією з обов'язкових умов звільнення батьків від плати за утримання дітей в інтернаті є своєчасне, кожні півроку, подання замовником до навчального закладу необхідних документів, а саме: довідки про доходи кожного члена сім'ї за минулі шість календарних місяців, довідки про склад сім'ї та довідки про призначення допомоги відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям». ОСОБА_3 належним чином не виконувала своїх зобов'язань за договором про надання послуг, у зв'язку з чим станом на 30 червня 2016 року її заборгованість перед позивачем склала 1 017 грн 68 коп., що підтверджується актом звірки розрахунків на вказану дату (а. с. 9).

03 листопада 2016 року за вихідним № 1234 Володимир-Волинська школа-інтернат направила ОСОБА_3 письмову претензію про сплату зазначеної суми боргу в 10-денний термін (а. с. 7), яку відповідач отримала 03 грудня 2016 року (а. с. 8), однак своє зобов'язання не виконала, кошти за договором позивачу не сплатила.

Оскільки відповідач не довела належними і допустимими доказами факту передачи документів для підтвердження звільнення від оплати, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Проте з висновком суду погодитися не можна з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеній нормі ухвалені у справі судові рішення не відповідають.

Посилаючись на те, що відповідно до умов договору, відповідач зобов'язалась вчасно поновлювати пакет документів, необхідних для визначення розміру батьківської плати згідно з п. 3.2 Порядку, суди не врахували, що вказаним п. 3.2 не регулюються питання подання довідок про призначення допомоги відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям», а п. 3.10 Порядку встановлено, що підставою справляння батьківської плати у повному розмірі є саме ненадання довідок про доходи сім'ї за минулі шість календарних місяців, плата справляється у максимальному розмірі.

Ані укладений між сторонами договір, ані вказаний Порядок не передбачає нарахування батьківської плати у максимальному розмірі за несвоєчасне надання довідок про призначення допомоги відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям».

Пунктом 3.9. Порядку передбачено, що при виявленні факту приховування розміру грошових доходів і у зв'язку з цим одержання батьками дозволу на звільнення від плати за утримання дітей в інтернатних навчальних закладах або призначення меншого розміру плати плата з них справляється за весь період, на який батьки були звільнені від плати або сплачували плату в зменшеному розмірі, але не більше, ніж за минулий рік та місяці поточного року.

Між тим, таких дій з боку відповідача встановлено не було, а на а. с. 26 наявна довідка про отримання відповідачем допомоги малозабезпеченим сім'ям з вересня 2015 до січня 2017 року включно.

Суд на порушення вимог ст. ст. 214, 215 ЦПК України на зазначене уваги не звернув, пояснень відповідача в достатньому обсязі не перевірив, не визначився із характером спірних правовідносин, не дав їм оцінки та не вирішив, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та дійшов передчасного висновку про обґрунтованість позову.

Апеляційний суд на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права уваги не звернув і помилково залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, в інтересах якої діє ОСОБА_4, задовольнити частково.

Рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 23 лютого 2017 року, ухвалу апеляційного суду Волинської області від 12 травня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.І. Євтушенко

судді: Є.П. Євграфова

І.М. Завгородня

О.В. Кадєтова

О.В. Попович