Справа № 462/400/15-ц
У Х В А Л А

05 грудня 2017 року Залізничний районний суд міста Львова

у складі:

головуючого судді Ліуша А.І.

при секретарі Трипалюк А.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області, -

В С Т А Н О В И В :

скаржник звернулася до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця, покликаючись на те, що державний виконавець не вжила усі заходи для примусового виконання рішення, оскільки вона 30 червня 2016 року звернулась до оскаржуваної особи з виконавчими листами Залізничного районного суду м. Львова, на підставі яких були відкриті виконавчі провадження. Однак боржники відмовляються виконати рішення суду від 07 грудня 2015 року, а державним виконавцем постановами від 30 червня 2017 року повернуті виконавчі документи без виконання. Вважає бездіяльність державного виконавця незаконною та просить визнати таку бездіяльність державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 в організації виконання рішення Залізничного районного суду міста Львова від 07 грудня 2015 року незаконною і зобовязати державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 провести примусове виконання рішення Залізничного районного суду міста Львова від 07 грудня 2015 року.

Представник скаржника у судовому засіданні скаргу підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним у скарзі, просить її задовольнити.

Представник оскаржуваної особи у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належно були повідомлений про час та місце слухання скарги, наслідки неявки, а тому згідно ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що скаргу можна слухати у його відсутності, оскільки в матеріалах подання є достатньо належних доказів про права, обовязки та взаємовідносини сторін.

Боржник ОСОБА_3 у судовому засіданні скаргу заперечила, просить у її задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скаргу слід задовольнити.

Судом встановлено, що Залізничний районний суд м. Львова видав виконавчі листи №462/400/15-ц від 18 травня 2016 року, згідно яких зобов'язано ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 власним коштом привести приміщення загальної вбиральні в будинку № 16 «А» по вул. Левандівській у м. Львові до попереднього стану.

У відповідності до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

На підставі наведеного, державним виконавцем постановами про накладення штрафу ВП №51535800 від 28 вересня 2016 року, постановами про накладення штрафу ВП №51535800 від 22 вересня 2016 року за невиконання рішення суду накладено на боржників ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3 штраф.

Проте, постановою державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ВП №51535800 від 30 листопада 2017 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Залізничного районного суду м. Львова від 18 травня 2016 року закінчено, оскільки рішення не може бути виконано без боржника, а боржники не виконують зобовязання, покладені на них рішенням суду.

Крім того, згідно з ч. 2, 3 ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

З огляду на наведене, державним виконавцем, в порушення зазначених вимог закону, винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, однак суд вважає, що при винесенні вказаної постанови державний виконавець лише формально зазначив про неможливість виконання рішення суду без участі боржника, не розяснив та не обґрунтував у чому полягають труднощі приведення приміщення загальної вбиральні в будинку № 16 «А» на вул. Левандівській у м. Львові до попереднього стану за рахунок витрат виконавчого провадження та вподальшому стягнення таких витрат із боржника, внаслідок чого порушив права скаржника, не вжив у повному обсязі заходів примусового виконання рішення, а тому суд вважає, що скарга підставна та її слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 386, 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

скаргу задовольнити.

Визнати бездіяльність державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 в організації виконання рішення Залізничного районного суду міста Львова від 07 грудня 2015 року у справі №462/400/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, треті особи: Львівське комунальне підприємство «Сяйво», Львівська міська рада про приведення приміщень до попереднього стану, усунення перешкод в користуванні майном, визнання незаконним та скасування розпорядження в частині приведення приміщення загальної вбиральні в будинку № 16 «А» на вул. Левандівській у м. Львові до попереднього стану незаконною.

Зобовязати державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 провести примусове виконання рішення Залізничного районного суду міста Львова від 07 грудня 2015 року у справі №462/400/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, треті особи: Львівське комунальне підприємство «Сяйво», Львівська міська рада про приведення приміщень до попереднього стану, усунення перешкод в користуванні майном, визнання незаконним та скасування розпорядження в частині приведення приміщення загальної вбиральні в будинку № 16 «А» на вул. Левандівській у м. Львові до попереднього стану.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя /підпис/ ОСОБА_6

Копія вірна.

Суддя: Ліуш А.І.