Єдиний унікальний номер 239/449/17 Номер провадження 22-ц/775/2258/2017
Головуючий в 1 інстанції: Грідяєва М.В.
Доповідач: Тимченко О.О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Тимченко О.О.

суддів: Дундар І.О., Корчистої О.І.

за участі секретаря Ситнік Д.Л.,

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмуті цивільну справу №239/449/17 за позовною заявою Новогродівського міського управління соціального захисту населення до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих сум щомісячної адресної допомоги,

за апеляційною скаргою Новогродівського міського управління соціального захисту населення,

на заочне рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 24 листопада 2017 року (суддя Грідяєва М.В.), ухваленого в приміщенні суду в м. Новогродівка Донецької області, повний текст складено 24 листопада 2017 року

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2017 року Новогродівське міське управління соціального захисту населення звернулось до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування якого послалось на те, що 30.09.2015 до управління звернувся ОСОБА_2 за призначенням адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. При зверненні відповідач надав заяву, в якій зазначив, що у будь-кого з членів сімї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, не має. На підставі заяви відповідача, позивачем призначено грошову допомогу на період з 30.09.2015 по 29.11.2015 в розмірі 442 грн. в місяць, з 30.11.2015 по 29.01.2015 в розмірі 221 грн. в місяць. Між тим, в ході перевірки наявності у володінні ОСОБА_2 житлового приміщення встановлено, що він приховав факт володіння житловим приміщенням на території України, - квартирою № 3, яка розташована у Донецькій області м. Новогродівка по вул. Гагаріна, в буд. 13, яка належить відповідачу на праві власності. Загальна сума надмірно нарахованої допомоги за період з 30.09.2015 по 29.01.2016 склала 1319,11 грн. Оскільки відповідач добровільно повернути надмірно перераховані суми грошової допомоги відмовляється, просив стягнути з відповідача вказані кошти.

Рішенням Новогродівського міського суду Донецької області від 24 листопада 2017 року у задоволенні позовних вимог Новогродівського міського управління соціального захисту населення до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих сум щомісячної адресної допомоги відмовлено.

З зазначеним рішенням суду не погодився позивач та через представника подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позовних вимог через порушення судом під час розгляду справи норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд залишив поза увагою, що м. Новогродівка відсутнє в переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, які розташовані на лінії зіткнення, затвердженому розпорядженням КМУ № 1085-р від 07.11.2014. При звернення до управління відповідач не надав відомостей про наявність у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах інших, ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції.

Представник позивача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність відповідача, оскільки відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_2 знаходиться на обліку у Новогродівському міському управлінні соціального захисту населення, як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, що підтверджується довідкою від 28.09.2015 № НОМЕР_1 (а.с. 5). З даної довідки також вбачається, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 - м. Макіївка, Червоногвардійський район, вул. Маяковського, 4, місце проживання - м. Новогродівка, вул. Гагаріна, 13/3.

Рішенням Новогродівського управління соціального захисту населення від 03.10.2015, ОСОБА_2 за його заявою від 30.09.2015, в якій він зазначив про відсутність у будь якого з членів сімї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, призначена щомісячна адресна допомога, як особі, яка переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг з 30.09.2015 по 29.11.2015 в щомісячному розмірі 442 грн, з 30.11.2015 по 29.01.2016 в розмірі 221 грн. (а.с. 6).

Як вбачається з розрахунку надміру виплачених коштів, які підлягають відшкодуванню, ОСОБА_2 за період з 30.09.2015 по 29.01.2016 надмірно виплачені кошти допомоги переміщеним особам на проживання у розмірі 1319,11 грн. (а.с. 9).

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 05.02.2016, ОСОБА_2 має на праві власності АДРЕСА_1 (а.с. 7-8).

На підставі п.2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України, від 01 жовтня 2014 року № 505, в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Пунктом 6 цього Порядку передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII, територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року N 405/2014.

Наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України, від 07 жовтня 2014 року № 33/6/а визначено такі райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення: Донецька і Луганська області - з 07 квітня 2014 року; Харківська область - з 07 квітня 2014 року до 14 вересня 2014 року.

Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053-р під п. 21 зазначено м. Новогродівка (Новогродівська міська рада).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, де за п. 21 зазначено м. Новогродівка (Новогродівська міська рада). Дане розпорядження діє без змін до цього часу.

З аналізу нормативних актів, які викладені вище та регулюють спірні правовідносини за спірний період - м. Новогродівка, в якому знаходиться квартира, належна відповідачу, було віднесено до районів проведення антитерористичної операції, що не виключало можливість призначення грошової допомоги.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що м. Новогродівка, в якому у ОСОБА_2 є квартира, яка належить йому на праві власності, є населеним пунктом на території якого проводилась антитерористична операція, в звязку з чим позивачем правомірно призначена та виплачена відповідачу щомісячна адресна допомога, як особі, які переміщується з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Такі висновки суду є правильними, зроблені на підставі повного та всебічно зясування обставини справи та відповідають нормам матеріального та процесуального права.

На підставі ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи , поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і не підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Виходячи з положень ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Суд першої інстанції повно та всебічно зясував обставини справи і дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідач приховала факт володіння жилим приміщенням на території України є безпідставним.

Доводи апеляційної скарги про те, що м. Новогродівка відсутнє в переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, які розташовані на лінії зіткнення, затвердженого розпорядженням КМУ № 1085-р від 07.11.2014, а також не надання відповідачем під час звернення до управління відомостей про наявність у будь-кого з членів сім`ї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах інших, ніж тимчасово окупована територія України та районах проведення антитерористичної операції, є необґрунтованими з урахуванням встановлених судом обставин справи та норм діючого законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення. Нові докази, в дослідженні яких судом першої інстанції було відмовлено, апеляційним судом не досліджувались.

Таким чином, суд з'ясувавши обставин, що мають значення для справи, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Новогродівського міського управління соціального захисту населення залишити без задоволення.

Рішення Новогродівського міського суду Донецької області від 24 листопада 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення буде складений протягом десяти днів .

Головуючий

Судді:

Повне судове рішення складено 21 грудня 2017 року .

Головуючий : О.О.Тимченко.