Справа № 510/1604/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.12.2017 р. Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Сорокін К.В.

-при секретарі Івановій Н.С.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м. Рені справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач у судове засідання не зявився, направив до суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення.

Позивачка у судове засідання не зявилася, направила до суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

В ході розгляду справи судом були досліджені наступні докази: копія свідоцтва про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батько ОСОБА_2; копія паспорту ОСОБА_1.; копія свідоцтва про шлюб укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4, прізвище дружини після укладення шлюбу «Страту»; довідка про склад родини ОСОБА_1, донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2; копія довідки про доходи ОСОБА_1 за період з 24.05.2017 р. по 31.07.2017 р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що 11.03.2010 р. між сторонами було укладено шлюб, від шлюбу народилась дитина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Шлюбне життя не склалось, у звязку з чим сторони на протязі трьох років спільно не мешкають, хоча перебувають у зареєстрованому шлюбі. Дитина мешкає разом із позивачкою, яка самостійно, власними силами, матеріально забезпечує, доглядає та виховує її. Відповідач проживає окремо, ухиляється від виконання свого обовязку щодо утримання дитини, матеріально дитині не допомагає, участі у її вихованні не приймає. На момент звернення до суду між сторонами не досягнуто угоди з приводу способу виконання відповідачем свого обовязку утримувати неповнолітню дитину, таким чином позивачка змушена була звернутись до суду із даним позовом.

Оскільки сукупного місячного доходу позивачки близько 3700 грн. недостатньо для належного забезпечення неповнолітньої дитини, а також відповідно до вимог ч. 3 ст. 181 СК України, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісяця, оскільки відповідач не отримує регулярного офіційного доходу у вигляді заробітної плати за трудовим договором або ж прибутку від здійснення господарської діяльності, але неофіційно працює в м. Одеса та виконує роботи з ремонту житлових приміщень, з чого отримує дохід.

Стан здоровя та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати свою неповнолітню дитину, стягнень з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх або повнолітніх дітей, які навчаються, та непрацездатних батьків, не має.

Вивчивши матеріали справи, надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Оскільки щодо позовних вимог, обставин справи сторони не заперечують, визнають їх, суд вважає, що факти, які обґрунтовують заявлені вимоги і мають значення для справи встановлені.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов'язок покладений як на матір дитини так і на батька, є особистим і індивідуальним для кожного з батьків.

Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1,2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Таким чином, оскільки відповідачем в добровільному порядку матеріальна допомога позивачці на утримання їх сумісної доньки не надається, домовленість про способи надання утримання на дитину між сторонами не досягнута, то суд, враховуючи обставини справи, матеріальне положення сторін і інтереси неповнолітньої, а також те що, відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, задовольняє позовні вимоги позивачки в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 130, 174, 212, 213 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, щомісячно у розмірі 1000 (однієї тисячі) з 11.10.2017 року до досягнення повноліття донькою ОСОБА_3, тобто до 11.09.2028 р..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640 грн. 00 коп. судового збору.

Згідно із ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя К.В. Сорокін