Справа № 191/5257/16-ц
Провадження № 2/191/335/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Прижигалінської Т.В.

за участю секретаря - Яришевої Н.В.

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Синельниківської районної державної адміністрації про визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до Синельниківської районної державної адміністрації про визнання права на земельну ділянку (пай) розміром 6,78 ум.ка.га із земель коллективного сільськогосподарського підприємства «ім. Калініна». В подальшому до участі по даній цивільній справі був залучений позивач ОСОБА_1, як правонаступник померлого позивача - ОСОБА_2.

Позивач ОСОБА_1 07.12.2017 року надав уточнену позовну заяву про визнання права на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_2. За час життя батько заповіту не склав, єдиним спадкоємцем у розумінні статті 1261 Цивільного кодексу України є він - ОСОБА_1. Після смерті батька, у встановлений законодавством шестимісячний строк він звернувся до Другої синельниківської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про відкриття спадщини та здійснив всі необхідні дії для вступу у спадщину. Йому відомо, що за час життя батько звернувся до суду з заявою про визнання права на земельну частку (пай), але у зв'язку зі смертю вирішити дане питання не встиг.

26 квітня 1987 року ОСОБА_2, згідно з рішенням загальних зборів був прийнятий на посаду тракториста в КСП «ім. Калініна», про що свідчить запис в трудовій книжці та підтверджується архівною довідкою. 30.03.1995 року був звільнений із займаної посади за власним бажанням. Згідно архівних даних відомості про звільнення його з членів КСП «Калініна» відсутні.

Відповідно до рішення Луб'янської сільської ради колективному сільськогосподарському підприємству імені Калініна було передано в колективну власність земельні ділянки. Державний акт на право колективної власності зареєстрований у Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 09 червня 1995 року за № 17.

У листопаді 2016 року його батько - ОСОБА_2, за рекомендаціями колишніх колег, звертався до Управління Держгеокадастру у Синельниківському районі з метою з'ясування наявності або відсутності його у списках-додатках до державного акту на право колективної власності на земельну ділянку. Відповідно до отриманої інформації йому стало відомо про наявність його у списках-додатках до державного акта на право колективної власності на земельну ділянку (під НОМЕР_1).

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08.08. 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени коллективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Статтями 1216, 1218 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У зв'язку з цим, позивач просить визнати за ним, ОСОБА_1, право на земельну частку (пай) розміром 6,78 ум.ка.га із земель колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Калініна» в порядку спадкування за законом після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2.

Позивач в попереднє судове засідання не з'явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в попереднє судове засідання не з'явився, однак надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Заперечень не має.

Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу.

При визнанні позову суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, та оцінивши їх в сукупності, дійшов наступного висновку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2.

За час життя ОСОБА_2 звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай), обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до рішення Луб'янської сільської ради колективному сільськогосподарському підприємству імені Калініна було передано в колективну власність земельні ділянки.

Відповідно до довідки Управління Держгеокадастру у Синельниківському районі ОСОБА_2 в списках-додатках до державного акта на право колективної власності на земельну ділянку значиться під НОМЕР_1. Розмір паю по КСП ім.. Калініна становить 6, 78 ум.кад. га. Державний акт на право колективної власності на землю КСП ім.. Калініна видано Луб'янською сільською радою та зареєстровано в Синельниківській районній раді народних депутатів 09.06.1995 року за №17.

Згідно архівної довідки №Г-176 від 17.11.2016 року, рішенням загальних зборів членів колгоспу імені Калініна від 12 лютого 1988 року, протокол №1, ОСОБА_2 прийнято в члени колгоспу імені Калініна. В протоколах загальних зборів членів КСП імені Калініна за 1995-1996 роки рішення про виключення з членів КСП ОСОБА_2 відсутнє.

Згідно трудової книжки колгоспника ОСОБА_2 з 1972 року прийнятий в члени колхозу ім.. Калініна. 30.03.1995 року був звільнений з роботи за власним бажанням, але відомості про виключення з членів КСП відсутні.

Після смерті ОСОБА_2 у встановлений законодавством шестимісячний строк позивач звернувся до Другої синельниківської державної нотаріальної контори з в заявою про відкриття спадщини та здійснив всі необхідні дії для вступу у спадщину.

Постановою державного нотаріуса Другої Синельниківської держнотконтори №1062/02-31 від 20.07.2017 року ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 відмовлено у зв'язку з тим, що ОСОБА_3 не надав документів, що підтверджують право власності за померлим.

В матеріалах спадкової справи № 249/2017 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 міститься заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) та спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підствах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з пунктом 3 Указу Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва"№ 666/94 від 10.11.1994 року,правона земельну частку (пай) може бути об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів.

Відповідно допункту 2 Указу Президента України від 08.08. 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри вумовнихкадастрових гектарах земельнихчасток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними».

За Указом Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай отримали всі особи, які входили до складу КСП на момент паювання землі і яких внесено до списку, що його додають до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно з ч.1 ст.1, ст.5 Закону України від 14.02.1992 року «Про колективне сільськогосподарське підприємство» членство в підприємстві ґрунтується на праві добровільного вступу до членів підприємства і безперешкодного виходу із складу його членів.

Таким чином, членство у вказаному підприємстві не виникає автоматично, воно може виникнути після проявлення волевиявлення особи стати членом такого підприємства та оформлення в установленому статутом порядку свого статусу.

В п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» розяснено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку(пай) з дня видачі цього акта.

Для того, щоб набути право на земельну частку (пай), згідно з вимогами зазначеного Указу, необхідна наявність таких обставин : щоб особа була членом КСП на час отримання акта про право колективної власності на землю; щоб була внесена до списку осіб, що додається до державного акту на право колективної власності на землю; щоб КСП отримало акт про право колективної власності на землю.

Отже, право громадян як співвласників колективної власності на землю набувається з дня видачі в установленому порядку державного акта на право колективної власності на землю з обовязковим додатком списком громадян, які є членами сільськогосподарського підприємства.

Зі змісту наведеного вбачається, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві й була його членом.

Згідно до п.2 абзацу 2 Указу Президента України від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектари, а також у вартісному виразі.

Згідно з п.4 абзацу 1 Указу, кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства має право безперешкодно вийти з нього та одержати безкоштовно у приватну власність свою частку землі (пай) у натурі (на місцевості), що засвідчується державним актом на право приватної власності на землю.

У відповідності до вимог ст. 116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх позовних вимог і заперечень.

Отже, матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, являючись членом КСП ім. Калініна на час отримання державного акту на право колективної власності на землю, мав право на земельну частку (пай) розміром 6,78 ум.ка.га із земель колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Калініна», але за життя не встиг оформити право власності на своє ім'я. Оскільки ОСОБА_2 заповіту не склав, то позивач є спадкоємцем першої черги за законом на спадкове майно у вигляді земельної частки (паю) розміром 6, 78 ум.кад.га.

Таким чином, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити повністю.

На підставі викладеного та ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1221,1225, 1265, 1268 ЦК України, п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, керуючись ст.ст.. 10, 11, 60, 130, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 6, 78 ум.ка.га із земель коллективного сільськогосподарського підприємства «ім. Калініна» в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Т. В. Прижигалінська