Справа № 204/1037/17
Провадження № 2/204/774/17
РІШЕННЯ

Іменем України

05 вересня 2017 року м.Дніпро

Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Тітової І.В.

з участю секретаря Олішевської К.Й.

позивача ОСОБА_1

відповідача-2 ОСОБА_2

представника відповідача-2 ОСОБА_3

представника відповідача-3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, Дніпровської міської ради про встановлення факту, визнання права власності в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в:

21 лютого 2017 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить встановити факт, що ОСОБА_6, померлий 22.12.1984р., за життя набув право власності на житловий будинок літ. «Б-1», загальною площею 67,3 кв.м, житловою площею 36,3 кв.м, та гараж Ж, розташовані у домоволодінні №92 по вул.Юності у м.Дніпропетровськ і визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1) право власності на 1/4 частину житлового будинку літ. «Б-1» та гараж Ж, розташовані у домоволодінні №92 по вул.Юності у м.Дніпропетровськ, у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_7, померлого 08.03.2011 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 за життя набув права власності на домоволодіння №92 по вул.Юності у м.Дніпропетровську на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння, виданого Красногвардійський райкомунхозом м.Дніпропетровська 20.01.1961р. У вказаному домоволодінні було розташовано житловий будинок літ. А-1, 1925р. побудови, згідно даних технічного паспорту. У 1965 році, згідно даних технічного паспорту, ОСОБА_6Я було побудовано житловий будинок літ. Б-1 на території вказаного домоволодіння, право власності на який не було оформлено належним чином. 22.12.1984р. ОСОБА_6 помер. За життя ОСОБА_6 залишив заповіт на імя ОСОБА_8 та ОСОБА_9. Після його смерті його діти: ОСОБА_8В та ОСОБА_9 отримали по 1/2 частині спірного домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Сьомою ОСОБА_10 державною нотаріальною конторою 18.12.1996р., що підтверджується витягом про реєстрацію нерухомого майна від 13.01.2009р. Згідно свідоцтва про смерть від 07.07.2007р. померла ОСОБА_8. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно у вигляді 1/2 частини домоволодіння. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у встановлений законом строк звернулися до Третьої ОСОБА_10 державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за законом, після смерті своєї сестри, але правовстановлюючих документів не оформили. 09.13.2007р. помер ОСОБА_9, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після його смерті його дружина - ОСОБА_11, успадкувала 1/2 частину домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.12.1996р. і 1/4 частку зазначеного домоволодіння, яку ОСОБА_9 прийняв після померлої сестри ОСОБА_8 у відповідності до ст.1269 ЦК України, шляхом подання заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Таким чином загальний об'єм спадщини, яку прийняла спадкоємиця ОСОБА_11 складається з 3/4 частин спірного домоволодіння. 24.05.2008р. померла ОСОБА_11, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Заповітів спадкодавець не складала, спадкоємців, які б мали обов'язкову частку в спадковому майні відсутні. На день смерті спадкодавця сини були зареєстровані за вказаною адресою і мешкали там, що підтверджується записом у будинковій книзі. Спадкоємцями першої черги були діти спадкодавці: ОСОБА_2 та ОСОБА_12, які прийняли спадщину у вигляді по 1/4 частині кожному, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих Третьою дніпропетровською державною нотаріальною конторою та 1/4 частку зазначеного домоволодіння на двох, яку ОСОБА_11 прийняла після смерті ОСОБА_9, який прийняв після померлої сестри ОСОБА_8 у відповідності до ст.1269 ЦК України, шляхом подання заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини, але не отримала свідоцтва про право на спадщину на дану частку. Таким чином загальний об'єм спадщини, яку прийняли спадкоємці ОСОБА_2П та ОСОБА_12 складається з 3/4 частин спірного домоволодіння. 08.03.2011р. помер ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/4 частину спірного домоволодіння №92. Спадкоємцями першої черги були його дружина ОСОБА_1 і його син ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження. 08.09.2011р. позивачі за первісним позовом у встановлений законом шестимісячний строк звернулися до ОСОБА_10 районної державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за законом. 09.01.2013р. помер ОСОБА_12, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації смерті ОСОБА_10 міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Виходячи з відповіді Третьої дніпропетровської державної нотаріальної контори, ОСОБА_2, як єдиний спадкоємець, прийняв спадщину після смерті свого брата, подавши заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Вказані обставини були досліджені Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська та встановлені рішенням від 14.03.2014р. у справі №419/1706/12. До заповіту, що залишив ОСОБА_6 житловий будинок літ. Б-1 не увійшов тому, що не був оформлений належним чином. Вказаним рішенням суду було частково задоволено позов ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_10 міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_13 про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 08.03.2011р. на 1/8 частину домоволодіння №92 по вул.Юності у м.Дніпропетровськ, яке складається з житлового будинку А-1 житловою площею 27,7 кв.м, загальною площею 54,3 кв.м, сараю Л (тим), навісу И, погрібу Д, убиральні Е, споруди № 1-14, І (без урахування самочинних приміщень: житлового будинку Б-1, житловою площею 36,3 кв.м, загальною площею 59,1 кв.м, сараїв В, З, гаража - Ж). Визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 08.03.2011р. на 1/8 частину домоволодіння № 92 по вул.Юності у м.Дніпропетровську, яке складається з житлового будинку А-1 житловою площею 27,7 кв.м, загальною площею 54,3 кв.м; сараю Л (тим); навісу И; погрібу Д; убиральні Е; споруди № 1-14, І (без урахування самочинних приміщень: житлового будинку Б-1, житловою площею 36,3 кв.м, загальною площею 59,1 кв.м, сараїв В, З, гаража - Ж). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Також частково задоволено зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, третя особа Третя дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин, усунення від права на спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом. Встановлено факт, що ОСОБА_8, яка померла 07.07.2007р. є рідною сестрою ОСОБА_9, померлого 09.12.2007р. Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_11, яка померла 24.05.2008р. та після смерті ОСОБА_12, який помер 09.01.2013р. на 3/4 частин домоволодіння №92 по вул.Юності у м.Дніпропетровськ, яке складається з житлового будинку А-1, житловою площею 27,7 кв.м, загальною площею 54,3 кв.м; сараю Л (тим); навісу И; погрібу Д; убиральні Е; споруди № 1-14, І (без урахування самочинних приміщень: житлового будинку Б-1, житловою площею 36,3 кв.м, загальною площею 59,1 кв.м, сараїв В, 3, гаража - Ж). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Оскільки обставини, викладені вище, встановлені рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14.03.2014р. у справі №419/1706/12, то позивач вважає, що вони не підлягають доказуванню. Зважаючи на викладені обставини справи, на думку позивача, вона має право визнати за собою право власності на спірний будинок в порядку спадкування. Згідно з позовною заявою, спірний будинок після смерті ОСОБА_6 не було включено до спадкової маси майна, що спадкувалося за заповітом, отже, він спадкувався у загальному порядку за законом. Тобто за ОСОБА_6 успадкували спірний будинок його діти: ОСОБА_7, який прийняв спадщину, оскільки він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, після смерті батька продовжив проживати у домоволодінні № 92 по вул.Юності у м.Дніпропетровську, користуватись ним, а також ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які прийняли спадщину на підставі поданих ними заяв (встановлювалось рішенням суду), по 1/3 частині спірного будинку кожний спадкоємець. Після смерті ОСОБА_8 07.07.2007р., спадщину прийняли її брати ОСОБА_7 та ОСОБА_9 у рівних частках, після чого їхні частки щодо спірного будинку становлять по 1/2 частині спірного будинку. Після смерті ОСОБА_7, 08.03.2011р., спадщину за ним прийняли його дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_5 по 1/4 спірного будинку кожний.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Відповідач-1 до судового засідання не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява, у якій просить розглядати справу за своєї відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Відповідач-2 і представник відповідача-2 позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення в повному обсязі.

Представник відповідача-3 позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії №3304/0231 від 10.11.2011р. ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7, померлого 0.03.2011р., оскільки не підтверджується факт належності йому спадкового майна (а.с.9).

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська у цивільній справі №419/1706/12 від 14.03.2014р. за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_10 міської ради, ОСОБА_2, ОСОБА_13 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, 3-я особа третя Дніпропетровська державна нотаріальна контора про встановлення факту родинних відносин, усунення від права на спадкування та визнання права власності в порядку спадкування за законом (яке набрало законної сили 26 серпня 2014р.) визнано за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 08.03.2011р. на 1/8 частину домоволодіння №92 по вул.Юності у м.Дніпропетровськ, яке складається: житловий будинок А-1 житловою площею 27,7 кв.м, загальною площею 54,3 кв.м, сарай Л (тим), навіс И, погріб Д, убиральня Е, споруди № 1-14, І (без урахування самочинних приміщень: житлового будинку Б-1, житловою площею 36,3 кв.м, загальною площею 59,1 кв.м, сараїв В, З, гараж - Ж). Визнано за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, який помер 08.03.2011р. на 1/8 частину домоволодіння №92 по вул.Юності у м.Дніпропетровськ, яке складається: житловий будинок А-1 житловою площею 27,7 кв.м, загальною площею 54,3 кв.м, сарай Л (тим), навіс И, погріб Д, убиральня Е, споруди № 1-14, І (без урахування самочинних приміщень: житлового будинку Б-1, житловою площею 36,3 кв.м, загальною площею 59,1 кв.м, сараїв В, З, гараж - Ж) (а.с.10-13).

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська у вищезазначеній цивільній справі №419/1706/12 від 14.03.2014р. встановлено, що за життя ОСОБА_6 побудував житловий будинок Б-1, ВЗ - сараї, Ж гараж без належного дозволу на будівництво та проекту, належним чином не отримав правовстановлюючі документи на самовільно побудовані будівлі. Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивачів за первісним позовом про визнання за ними права та обов`язки забудовників на житловий будинок №92, а саме Б-1, ВЗ -сараї, Ж - гараж, що розташовані за адресою: м.Дніпро, вул.Юності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, з правом введення цих об`єктів в експлуатацію та оформлення права власності по 1/4 частині вищевказаного будинку, являються необґрунтованими і не підлягають задоволенню, оскільки відсутні докази отримання належного дозволу чи належно затвердженого проекту на будівництво даних споруд в установленому законом порядку.

Згідно ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог та на підставі доказів, наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Виходячи із вищевикладеного, рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська у вищезазначеній цивільній справі №419/1706/12 від 14.03.2014р. було встановлено факт того, що за життя ОСОБА_6 побудував житловий будинок Б-1, ВЗ - сараї, Ж гараж без належного дозволу на будівництво та проекту, належним чином не отримав правовстановлюючі документи на самовільно побудовані будівлі, судом було відмовлено позивачам за первісним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 у визнанні права власності на вищевказані будівлі в порядку спадкування за законом.

Таким чином, вимоги позивача ОСОБА_1 про встановлення факту того, що за життя ОСОБА_6 набув право власності на житловий будинок Б-1, площею 67,3кв.м, гараж Ж, розташовані у домоволодінні №92 по вул.Юності у м.Дніпропетровськ задоволенню не підлягають, оскільки протилежне було встановлено судовим рішенням.

Окрім того, вищевказаним судовим рішенням позивачам за первісним позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 у визнанні права власності на вищевказані будівлі (на житловий будинок Б-1, площею 67,3кв.м, гараж Ж, розташовані у домоволодінні №92 по вул.Юності у м.Дніпропетровськ) в порядку спадкування за законом було відмовлено.

Так, позовна вимога ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на вищевказані будівлі була вже вирішена у судовому рішенні у цивільній справі №419/1706/12 від 14.03.2014р., тож вона також задоволенню не підлягає.

Виходячи із вищевикладеного, оскільки позов є необґрунтованим і безпідставним, суд доходить висновку про необхідність відмовити у його задоволенні.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України,

в и р і ш и в:

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_2, Дніпровської міської ради про встановлення факту, визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 08 вересня 2017 року.

Суддя І.В. Тітова