АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/3657/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/1425/К/17 Лиходєдов А.В.
Категорія - 27 (І) Доповідач - Барильська А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар: Кислиця І.В.,

за участі: представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 15 березня 2017 року про залишення без розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Ка Вєлєс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 15 березня 2017 року позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Ка Вєлєс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором залишена без розгляду напідставі п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, в зв'язку з неявкою представника позивача в судове засідання.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду, посилаючись на те, що директору ТОВ «Ка Вєлєс», згідно ухвали Бабушинського районного суду м. Дніпро, було обрано міру запобіжного заходу - тримання під вартою, що на думку представника відповідача є поважною причиною неявки представника ТОВ «Ка Вєлєс» в судові засідання.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції керувався п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України й виходив з того, що представник позивача у судові засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду з огляду на наступне.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов'язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред'являється особі.

Ключовими принципами цієї статті є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Так, у справі Delcourt v. Belgium, Європейський суд з прав людини зазначив, що „у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

У справі Bellet у. France Європейський суд з прав людини зазначив, що „стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії. які становлять втручання у її права".

Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв'язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. Заява залишається без розгляду за наявності точно встановлених в законі обставин, які свідчать про недодержання умов реалізації права на звернення до суду за захистом і можливість застосування яких не втрачена, та при повторній неявці сторін.

Неявка у судове засідання - це відсутність особи в залі судового засідання під час розгляду справи, незалежно від причин, або залишення залу судового засідання.

Законодавець передбачив право осіб, які беруть участь у справі, брати участь у судових засіданнях, а також гарантії реалізації цього права. Це право витікає з вимог таких принципів цивільного судочинства, як змагальність, диспозитивність, процесуальна рівноправність сторін, демократизм, законність тощо.

Статтею 169 ЦПК України передбачено, що суд зобов'язаний відкласти розгляд справи у таких випадках:

- у разі неявки в судове засідання однієї із сторін або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, про яких нема відомостей, що їм вручені судові повістки;

- у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час і місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними;

- у разі першої неявки без поважних причин належним чином повідомленого позивача в судове засідання або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Положеннями ст. 207 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки у судове засідання позивача, повідомленого належним чином, без поважної причини або неповідомлення ним про причину повторної неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду, при чому повторною вважається друга поспіль неявка позивача, якщо він обидва рази був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Отже, системний аналіз п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК України та положень ст. 169 ЦПК України свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності явки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто, не вказує на врахування судом поважності причин при повторній неявці позивача до суду. Це пов'язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з'явився у судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв'язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Згідно з вимогами ЦПК України суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За ст. ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності. Особа на власний розсуд користується своїми процесуальними правами та обов'язками відповідно до зазначених положень, а також положень, визначених ст. ст. 27, 29 ЦПК України, але зобов'язана здійснювати їх добросовісно (ч. 3 ст. 27 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, розгляд справи відбувався неодноразово, зокрема 24.01.2017 року та 15.03.2017 року, про що позивач повідомлявся (а.с.30,44), проте в судові засідання представник позивача не з'являвся.

Частиною 3 ст. 169 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

Як вбачається із матеріалів справи суд залишив без розгляду позовну заяву ТОВ «Ка Вєлєс», та ухвала суду про залишення позовної заяви без розгляду позивачем не оскаржена.

На думку колегії суддів не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції доводи апеляційної скарги представника відповідача про те, що директору ТОВ «Ка Вєлєс», згідно ухвали Бабушинського районного суду м. Дніпро, було обрано міру запобіжного заходу - тримання під вартою, що на думку представника відповідача є поважною причиною неявки представника ТОВ «Ка Вєлєс» в судові засідання, оскільки представником позивача ухвала суду про залишення позовної заяви без розгляду не оскаржена та зазначена ухвала суду не порушує права відповідача щодо пред'явленого до неї позову.

Колегія суддів вважає, що залишення без розгляду позовної заяви ТОВ «Ка Вєлєс» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором, не порушує права відповідача та не перешкоджає розгляду зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ТОВ «Ка Вєлєс» про визнання кредитного договору недійсним.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судів першої інстанцій та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін як така, що постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303,307, п.4 ч.1 ст. 311, 313-315 ЦПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 15 березня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: