Справа № 442/7819/13-ц
Провадження № 4-с/442/193/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кучаковського Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання Кравців Х.В.,

розглянувши матеріали скарги Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Львівгаз, за участю заінтересованих осіб: Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Львівській області та ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

в с т а н о в и в:

Публічне товариство по газопостачанню та газифікації „Львівгаз звернулось до суду із скаргою, в якій просить визнати дії державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області, щодо винесення постанови про повернення виконавчогодокумента стягувачу від 18.04.2014 неправомірними;скасувати постанову державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області про відмову у відкритті виконавчого провадження від 18.04.2014;зобовязати державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області відкити виконавче провадження на підставі судового наказу № 442/7819/13-ц. В обґрунтування скарги покликається на те, що Дрогобицьким міськрайонний судом Львівської області видано судовий наказ у справі № 442/7819/13-ц про стягнення заборгованості за спожитий природний газ з ОСОБА_1. 18.04.2014 Дрогобицьким міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, яка на адресу ПАТ „Львівгаз не надходила, а тому про це стало відомо лише з відповіді Дрогобицького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області, отриманої 13.02.2017. Скаржник вважає, що дії Дрогобицького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області щодо неповідомлення ПАТ „Львівгаз щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження суперечить чинному законодавству.

Заявник у судове засідання не зявився, у поданій скарзі просив проводити розгляд скарги за його відсутності.

Заінтересовані особи у судове засідання не зявилися, хоча про місце, час та дату розгляду скарги були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень, у судове засідання не зявилися та про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали скарги, зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши письмові докази у їх сукупності, суд приходить до переконання, що скарга підлягає часково задоволенню, виходячи з такого.

Статтею 383 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно із Законом України „Про виконавче провадження рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду. Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

За змістом ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України обовязок доказування покладається на сторін у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що Дрогобицьким міськрайонний судом Львівської області видано судовий наказ у справі № 442/7819/13-ц про стягнення заборгованості за надані послуги з газопостачання з ОСОБА_1 на користь Публічного товариства по газопостачанню та газифікації „Львівгаз 2961,32 грн заборгованості, 114,70 грн судовий збір.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що рішення суду, яке вступило в законну силу є обовязковим для виконання по всій території України.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження (чинний на момент вчинення оскаржуваних дій) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Як вбачається з матеріалів скарги, 18.04.2014 Дрогобицьким міськрайонним відділом ДВС ГТУЮ у Львівській області винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження.

У матеріалах справи відсутні та Дрогобицьким міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Львівської області не надано доказів направлення стягувачу Публічному товариству по газопостачанню та газифікації „Львівгаз згаданої постанови наступного дня з моменту відмови у відкритті виконавчого провадження, як це передбачено ч. 2 ст. 26 Закону України „Про виконавче провадження (чинний на момент вчинення оскаржуваних дій).

Відповідно до п. 6 ч. 1, ч. 3 ст. 26 згаданого Закону, чинного на момент вчинення оскаржуваних дій, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 цього закону. У разі відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі пункту 6 частини першої цієї статті державний виконавець розяснює заявникові право на звернення до суду чи іншого органу

(посадової особи), які видали виконавчий документ, щодо приведення

його у відповідність з вимогами статті 18 цього Закону.

Згідно з абзацом 2 п. 21 постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року вимоги до виконавчого документа, визначені у ст. 18 Закону України „Про виконавче провадження, є єдиними. Іншими нормативно-правовими актами може бути встановлено додаткові вимоги до виконавчого документа, проте їх звуження не допускається.

Частиною 2 ст. 102 ЦПК України встановлено, що видача судового наказу проводиться без судового засідання і виклику стягувача та боржника.

Вимоги до змісту судового наказу встановлені у статті 103 ЦПК України.

Судом встановлено, що зміст судового наказу від 08.11.2013 у справі № 442/7819/13-ц відповідає вимогам ЦПК України.

У ст. ст. 10, 60 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Виконавче провадження суду не надано, хоча згідно з Порядком роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року №2274/5, таке не підлягає знищенню у звязку із незакінченням трьохрічного терміну зберігання.

З огляду на викладене, суд вважає, що державним виконавцем не вжито всіх заходів для виконання покладених на нього обовязків, відповідно до вимог Закону України „Про виконавче провадження, тобто дії державного виконавця щодо відмови у відкритті виконавчого провадження є неправомірними та скасувати оскаржувану постанову .

Щодо вимоги скарги про зобовязання державного виконавця відкрити виконавче провадження, то суд як розяснено Вищим спеціалізованим судом України у постанові пленуму від 07 лютого 2014 року № 6 „Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах, суд не має права зобовязувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби (п.18).

Отже, заявлена вимога про зобовіязання державного виконавця відновити виконавче провадження є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 208-210, 383, 386, 387 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Скаргу задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області про винесення постанови про повернення виконавчогодокумента стягувачу від 18.04.2014 неправомірними.

Постанову державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Львівській області про відмову у відкритті виконавчого провадження від 18.04.2014 скасувати.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області до Апеляційного суду Львівської області протягом 5-ти днів з дня її отримання.

Суддя Ю.С. Кучаковський