Справа № 177/1851/17
Провадження № 2/177/1309/17
Р І Ш Е Н Н Я

(заочне)

Іменем України

13 грудня 2017 року Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Строгової Г. Г.

за участі: секретаря Курашової О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення, визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з зазначеною заявою, в якій просили встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 року після смерті свого батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року, визначити частки ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року у праві спільної сумісної власності на 1/2 частину житлового будинку та дворових побудов, що становить двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, визначити частки ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року у праві спільної сумісної власності на 1/2 частину житлового будинку та дворових побудов, що становить трикімнатну квартиру АДРЕСА_2, визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частину в 1/2 частині житлового будинку та дворових побудов, що становить трикімнатну квартиру АДРЕСА_3 в смт. Радушне Криворізького району Дніпропетровської області та на 1/6 частину в 1/2 частині житлового будинку та дворових побудов, що становить двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року, визнати за ОСОБА_1 право власності на 9/16 частин в 1/2 частині житлового будинку та дворових побудов, що становить трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/16 частин в 1/2 частині житлового будинку та дворових побудов, що становить трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 та на 5/6 частин в 1/2 частині житлового будинку та дворових побудов, що становить двокімнатну квартиру АДРЕСА_4 Дніпропетровської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 29 липня 1994 року ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого їм передано у власність двокімнатну квартиру, що становить 1/2 частину будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_3

Рішенням про уточнення поштової адреси за № 58 від 20.05.2016 року підтверджена поштова адреса домоволодіння, яке належало ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а саме: квартира АДРЕСА_1.

26 липня 1999 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було видано свідоцтво про право власності на житло за № НОМЕР_1, згідно якого їм передана у спільну часткову власність 3-кімнатна квартира, що складає 1/2 частину від площі будинку та дворові побудові, що розташована за адресою: АДРЕСА_3. Свідоцтво про право власності на житло зареєстровано в державних органах реєстрації нерухомого майна.

Квартира АДРЕСА_4 перебувала у спільній сумісній власності ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6, частки яких були рівними і становили по 1/3 частці нерухомого майна.

Квартира АДРЕСА_5, не зважаючи на те, що в правовстановлюючому документі підкреслено, що вона належить співвласникам на праві спільної часткової власності, перебувала у спільній сумісній власності ОСОБА_6 та ОСОБА_4, частки яких були рівними і становили по 1/2 частці нерухомого майна.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року. Єдиним спадкоємцем ОСОБА_7 був її чоловік - ОСОБА_5, який на момент смерті дружини був з нею зареєстрований, а отже є належним спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину.

До нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини або відмови від спадщини після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавалось.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Єдиним спадкоємцем ОСОБА_5 був його син - ОСОБА_4, який прийняв спадщину, фактично вступивши в управління або володіння спадковим майном.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй за життя майно, яке вона нікому не заповідала.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 були: ОСОБА_4 - батько померлої, який в установлений законом строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті своєї дочки та ОСОБА_3 - дочка померлої, яка прийняла спадщину після смерті своєї матері та також подала до нотаріальної контор заяву про прийняття спадщини.

Свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 нікому не видавалося.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому за життя майно.

06.10.2005 року ОСОБА_4 склав заповіт, згідно якого заповів ОСОБА_1 належну йому квартиру на праві приватної власності, господарчі будівлі і все, що буде належати йому на день смерті, що знаходиться в АДРЕСА_6.

В установлений законом строк до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернулися: ОСОБА_1 - спадкоємець за заповітом, та ОСОБА_2 - спадкоємець за законом першої черги, як дружина померлого та спадкоємець обов'язкової частки у спадщині.

Свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом не видавалося.

При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з невизначеністю за життя спадкодавців часток спадкового майна, у зв'язку з неможливістю визначення заповіданої спадщини охопленої заповітом, у зв'язку з відсутністю факту прийняття спадщини ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_7 року після смерті його батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 року, відсутності факту шлюбних відносин між ОСОБА_7, померлою ІНФОРМАЦІЯ_9 року та ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_8 року.

У зв'язку з тим, що вони позбавлені можливості оформити спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року у нотаріальній конторі, частки спадкового майна спадкувалися фактично, але юридично не оформлювалися, одним спадковим майном володіли декілька спадкодавців, вони вимушені звернутися до суду з відповідним позовом.

В судове засідання позивачі та їх представник не з'явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачів, заявлені вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують (а.с. 91).

Представник відповідача - Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про отримання ним особисто судової повістки 25.10,2017 року (а.с. 69), в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Зі згоди представника позивачів та їх представника, які не заперечували проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та письмовими матеріалами підтверджено, що 29 липня 1994 року ОСОБА_6, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого їм передано у власність двокімнатну квартиру, що становить 1/2 частину будинку, що розташована за адресою: АДРЕСА_3, та складається з квартири № 1 загальною площею 45,2 кв.м., житловою площею 29,6 кв.м. (а.с. 22,23).

Рішенням про уточнення поштової адреси за № 58 від 20.05.2016 року підтверджена поштова адреса домоволодіння, яке належало ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, а саме: квартира АДРЕСА_7 (а.с. 41).

26 липня 1999 року ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було видано свідоцтво про право власності на житло за № НОМЕР_1, згідно якого їм передана у спільну часткову власність 3-кімнатна квартира, що складає 1/2 частину від площі будинку та дворові побудові, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 та складається з: квартири № 1 загальною площею 56,9 кв.м., житловою площею 37,3 кв.м., сараю-гаража "Ж", сараю-погрібу "з", вбиральні "К". Свідоцтво про право власності на житло зареєстровано в державних органах реєстрації нерухомого майна (а.с. 18,19).

12 листопада 1973 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 був укладений шлюб, що підтверджується актовим записом про укладення шлюбу № 26 від 12 листопада 1973 року (а.с. 86, 87-88).

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Квартира АДРЕСА_4 перебувала у спільній сумісній власності ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6, і оскільки за їх життя, їх частки, як співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру не були виділені, між ними не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також принцип рівності їх часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності не змінений законом чи рішенням суду, тому частки кожного із них, як співвласників квартири є рівними, і кожному окремо, на праві приватної власності належить по 1/3 частці нерухомого майна.

Квартира АДРЕСА_5, то остання не зважаючи на те, що в правовстановлюючому документі підкреслено, що вона належить співвласникам на праві спільної часткової власності, однак при цьому їх частки не визначені, отже в даному випадку суд приходить до висновку, що мова йде про спільну сумісну власність ОСОБА_6 та ОСОБА_4, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 18). Оскільки за життя ОСОБА_6 та ОСОБА_4, їх частки, як співвласників у праві спільної сумісної власності на квартиру не були виділені, між ними не було жодних домовленостей з приводу зміни рівності часток у праві спільної сумісної власності, також принцип рівності їх часток, як співвласників у праві спільної сумісної власності не змінений законом чи рішенням суду, тому частки кожного із них, як співвласників квартири є рівними, і кожному окремо, на праві приватної власності належить по 1/2 частці нерухомого майна.

ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її смерть серії НОМЕР_5 (а.с. 32).

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Єдиним спадкоємцем ОСОБА_7 був її чоловік - ОСОБА_5, який на момент смерті дружини був з нею зареєстрований, а отже є належним спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року), оскільки він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, а саме 1/3 частиною квартир АДРЕСА_1 (а.с. 36).

До нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини або відмови від спадщини після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року ніхто не звертався, свідоцтва про право на спадщину не видавалось, заповіт від її імені не посвідчувався (а.с. 81-83).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 30).

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Єдиним спадкоємцем ОСОБА_5 був його син - ОСОБА_4, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження (а.с. 16), який відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) прийняв спадщину, фактично вступивши в управління або володіння спадковим майном, а саме 1/3 частиною квартири АДРЕСА_4, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на житло від 29.07.1994 року та 1/3 частини зазначеної квартири, яку померлий фактично успадкував після смерті своєї дружини - ОСОБА_7, проте юридично не оформив.

Факт прийняття спадщини у вигляді 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4 після смерті свого батька - ОСОБА_5 підтверджується актом депутата Радушненської селищної ради від 16.05.2016 року та письмовими поясненнями сусідів (а.с. 43-45).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 29).

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй за життя 1/2 частку квартири АДРЕСА_5 та 1/3 частку квартири АДРЕСА_4, в приватизації яких вона приймала участь.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Оскільки ОСОБА_6 за життя розпорядження своїм майном на випадок смерті не здійснила, тому її спадкоємці спадкують належне їй майно за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 були: ОСОБА_4 - батько померлої, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження ОСОБА_6 (а.с. 17), який в установлений законом строк подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті своєї дочки та ОСОБА_3 - дочка померлої, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження ОСОБА_3 (а.с. 15), яка прийняла спадщину після смерті своєї матері відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України та також подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, суд приходить до висновку, що батько та дочка померлої ОСОБА_6 фактично прийняли, кожен окремо, спадщину у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_5 (кожен по ? частині) та 1/3 частини квартири АДРЕСА_4 (кожен по 1/6 частині).

Свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 нікому не видавалося, заповіт від її імені не посвідчувався (а.с. 78-80).

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його смерть серії НОМЕР_4 (а.с. 31).

Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому за життя 1/2 частку квартири АДРЕСА_5 та 1/4 частку квартири АДРЕСА_5, яку він фактично прийняв після смерті своєї дочки - ОСОБА_6, проте юридично не оформив, та 2/3 частини квартири АДРЕСА_1, яку він фактично прийняв після смерті свого батька - ОСОБА_5, проте юридично не оформив та 1/6 частини квартири АДРЕСА_1, яку він фактично прийняв після смерті своєї дочки ОСОБА_6, проте юридично не оформив.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

06.10.2005 року ОСОБА_4 склав заповіт, згідно якого заповів ОСОБА_1 належну йому квартиру на праві приватної власності, господарчі будівлі і все, що буде належати йому на день смерті, що знаходиться в АДРЕСА_6, що підтверджується копією заповіту посвідченого секретарем Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області Сусєдко С.В., зареєстровано в реєстрі за № 114 та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру

(заповіти/спадкові договори) № 49679519 від 31.10.2017 року (а.с. 27, 74).

В установлений законом строк до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернулися: ОСОБА_1 - спадкоємець за заповітом, та ОСОБА_2 - спадкоємець за законом першої черги, як дружина померлого та спадкоємець обов'язкової частки у спадщині відповідно до ст. 1241 ЦК України. Свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом не видавалося (а.с. 71).

Таким чином, спадщину у вигляді ? частин квартири АДРЕСА_5 прийняла ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом та дружина померлого, як спадкоємець обов'язкової частки у спадщині, в наступних частках: ОСОБА_1 - 9/16 частини квартири, а дружина померлого 3/16 частини квартири, оскільки у випадку відсутності заповіту, спадкоємцями 3/4 квартири були б дружина померлого та його онука ОСОБА_3 за правом представлення (кожна по 3/8 частині), проте оскільки є заповіт, то лише дружина померлого як спадкоємець обов'язкової частки у спадщині приймає спадщину у розмірі 3/16 частин (половину частки, яка належала б їй у разі спадкування за законом (обов'язкова частка)).

ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини після свого діда ОСОБА_4 до нотаріальної контори не зверталася.

Спадщину у вигляді 5/6 частин квартир АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4 прийняли: дружина померлого - ОСОБА_2 відповідно до ст. ст. 1241, 1261 ЦК України.

При зверненні до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з невизначеністю за життя спадкодавців часток спадкового майна, у зв'язку з неможливістю визначення заповіданої спадщини охопленої заповітом, у зв'язку з відсутністю факту прийняття спадщини ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_7 року після смерті його батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_8 року, відсутності факту шлюбних відносин між ОСОБА_7, померлою ІНФОРМАЦІЯ_9 року та ОСОБА_5, померлим ІНФОРМАЦІЯ_8 року (а.с. 33,34,35).

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У зв'язку з тим, що позивачі позбавлені можливості оформити спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 року у нотаріальній конторі, частки спадкового майна спадкувалися різними спадкодавцями фактично, але юридично не оформлювалися, одним спадковим майном володіли декілька спадкодавців, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218, 224 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 368, 372, 1217, 1218, 1220, 1221, 1241, 1261 Цивільного кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області про встановлення факту, що має юридичне значення, визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом та за заповітом - задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_4, померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 року після смерті свого батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Визначити, що ОСОБА_6, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_5, померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ОСОБА_7, померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 року за життя належало, кожному окремо, по 1/3 частці в 1/2 частині житлового будинку та дворових побудов, що становить двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 45,2, кв.м, житловою площею 29,6 кв.м., 1/2 частину вимощення ІІІ, ? частину огорожі № 1,2.

Визначити, що ОСОБА_4, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 року та ОСОБА_6, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 року за життя належало, кожному окремо, по 1/2 частці в 1/2 частині житлового будинку та дворових побудов, що становить трикімнатну квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 56,9 кв.м., житловою площею 37,3 кв.м., сарай-гараж "Ж", сарай-погріб "З", вбиральню "К", огорожу № 1-3, вимощення І, водоколонку ІІІ.

Визнати за ОСОБА_3 право власності:

- на 1/4 частку в 1/2 частині житлового будинку та дворових побудов, що становить трикімнатну квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 56,9 кв.м., житловою площею 37,3 кв.м., сараю-гаражу "Ж", сараю-погрібу "З", вбиральні "К", огорожу № 1-3, вимощення І, водоколонку ІІІ в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року;

- на 1/6 частку в 1/2 частині житлового будинку та дворових побудов, що становить двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 45,2, кв.м, житловою площею 29,6 кв.м., вимощення ІІІ в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 9/16 частин в 1/2 частині житлового будинку та дворових побудов, що становить трикімнатну квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 56,9 кв.м., житловою площею 37,3 кв.м., сарай-гараж "Ж", сарай-погріб "З", вбиральню "К", огорожу № 1-3, вимощення І, водоколонку ІІІ в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_2 право власності:

- на 3/16 частин в 1/2 частині житлового будинку та дворових побудов, що становить трикімнатну квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 56,9 кв.м., житловою площею 37,3 кв.м., сарай-гараж "Ж", сарай-погріб "З", вбиральню "К", огорожу № 1-3, вимощення І, водоколонку ІІІ в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року;

- на 5/6 частин в 1/2 частині житлового будинку та дворових побудов, що становить двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 45,2, кв.м, житловою площею 29,6 кв.м., вимощення ІІІ в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: