РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2017 м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi Куцоконя Ю.П.,

з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,

позивача ОСОБА_2,

представника позивача адвоката Волошина Л.С.,

відповідача ОСОБА_4,

представника відповідача адвоката Гвяздовського А.Є.,

pозглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному

спpаву за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, в якому просить суд у порядку поділу спільного майна подружжя, а саме двохкімнатної квартири АДРЕСА_1, визнати за нею та відповідачем право власності на 1/2 частину цієї квартири за кожним.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 09 жовтня 2010 року по 13 листопада 2017 року перебувала з відповідачем у шлюбі. Під час шлюбу, а саме 21 липня 2012 року, нею та відповідачем за спільні кошти за договором купівлі-продажу квартири була придбана квартира АДРЕСА_1. Оскільки вказана квартира є спільним майном подружжя, позивач, посилаючись на своє право на поділ такого майна, просить поділити квартиру, визнавши за нею та відповідачем право власності на половину квартири за кожним.

Представник позивача адвокат Волошин Л.С. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 підтримав та посилаючись на викладені у позовній заяві обставини і досліджені судом докази, просить суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник адвокат Гвяздовський А.Є. в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково.

Визнали право позивача на 1/2 частину квартири, як на частку у спільному майні подружжя, і в той же час, на заперечення позовних вимог посилаються на те, що позивач незаконно заволоділа правовстановлюючими документами на квартиру.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 з 09 жовтня 2010 року перебували у шлюбі, який був розірваний рішенням Рівненського міського суду від 13 листопада 2017 року (справа № 569/12793/17).

Судом також встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 21 липня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Матвєєвою О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 786, ОСОБА_4 придбав двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 29,3 кв.м., загальною площею 56,1 кв.м. 24 липня 2012 року комунальним підприємством «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації» проведена реєстрація права власності відповідача на квартиру.

Як зазначено у другому абзаці пункту 6 договору купівлі-продажу квартири від 21 липня 2012 року, покупець (ОСОБА_4) стверджує, що він купує вказану квартиру за спільні сумісні кошти подружжя, оскільки на час її придбання перебуває у шлюбі з ОСОБА_2, згода якої на укладення цього договору посвідчена приватним нотаріусом Матвєєвою О.В.

Суд визнає, що вказана квартира належить до майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно статті 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною третьою статті 368 ЦК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи встановлені по справі обставини, суд визнає, що майно, а саме, квартира АДРЕСА_1, було набуто сторонами за час їх шлюбу та за їх спільні сумісні кошти, а тому це майно є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Як встановлено частиною першою статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Оскільки іншої домовленості між сторонами щодо часток у спільному майні подружжя не визначено і судом не встановлено, то, враховуючи вимоги частини першої статті 70 СК України, є достатні підстави для визнання за позивачем та відповідачем права спільної часткової власності на 1/2 частину спірної квартири за кожним.

При ухваленні рішення суд не приймає до уваги заперечення відповідача та його представника щодо незаконного заволодіння позивачем правовстановлюючими документами на квартиру, оскільки вказані обставини жодним чином не впливають ні на характер спірним правовідносин сторін, ні на вирішення спору.

Кеpуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212,214,215,223,224,225,226,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право приватної спільної часткової власності на 1/2 частину двохкімнатної квартири АДРЕСА_1, житловою площею 29,3 кв.м., загальною площею 56,1 кв.м.

Визнати за ОСОБА_4 право приватної спільної часткової власності на 1/2 частину двохкімнатної квартири АДРЕСА_1, житловою площею 29,3 кв.м., загальною площею 56,1 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1010 (одну тисячу десять) гривень 00 копійки судових витрат по справі, що складаються з судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення складено 14 грудня 2017 року.

Суддя: Ю.П.Куцоконь