Провадження №2/522/8365/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.

при секретарі Іскрич В.В.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Будинок у фонтана про визнання недійсним рішення загальних зборів,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Будинок у фонтана про визнання недійсним рішення загальних зборів.

Так, позивач неодноразово викликалася у судові засідання, тобто на 29.08.2017 р., 21.09.2017 р., 01.11.2017 р., 04.12.2017 р., про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, проте жодного разу не зявилася, причини неявки суду не повідомила.

У відповідності до п. 99 Правил надання послуг поштового зв'язку, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270, рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка", рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об'єкті поштового зв'язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім'ї за умови пред'явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв'язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім'ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. У відповідності до п. 116 цих Правил, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об'єктом поштового зв'язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. П. 119 Правил передбачено, що після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - не виплачені. Невручені поштові відправлення зберігаються об'єктом поштового зв'язку до закінчення шестимісячного строку з дня прийняття їх для пересилання, невиплачені поштові перекази - протягом трьох років з дня прийняття їх для пересилання. Протягом зазначеного строку відправник/адресат може звернутися до оператора поштового зв'язку щодо одержання такого поштового відправлення, коштів за таким поштовим переказом.

До суду повернулись поштові повідомлення форми Ф-20. за спливом строку зберігання, що свідчить про те, що позивач ОСОБА_1. до оператора поштового звязку не зверталась.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх у сукупності, суд прийшов до висновку, що права позивача реалізуються в протиріччі зі своїм призначенням.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України, сторони зобовязані користуватися своїми процесуальними правами та виконувати процесуальні обовязки добросовісно.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов'язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов'язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов'язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Недобросовісним користуванням процесуальними правами вважається, зокрема, зявлення численних необґрунтованих відводів суддям, нез'явлення представників учасників судового процесу в судові засідання без поважних причин та без повідомлення причин, подання необґрунтованих клопотань про вчинення судом процесуальних дій, подання зустрічних позовів без дотримання вимог ЦПК, одночасного оскарження судових рішень в різних видах проваджень, подання апеляційних та касаційних скарг на судові акти, які не можуть бути оскаржені тощо. Подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Більш того, слід звернути увагу на позицію Європейського Суду з прав людини, котрий наголошує, що сторони процесу зобовязані вживати заходи для того, щоб дізнатися про рух та розгляд їх справ.

Так, в пункті 41 рішення Європейського Суду з прав людини від 3 квітня 2008 року по справі "Пономарьов проти України" (Заява N 3236/03) зазначено, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Аналогічна позиція висловлена також в пункті 27 рішення Європейського Суду з прав людини від 26 квітня 2007 року по справі "Шевченко проти України" (Заява N 8371/02). Європейський Суд, де зазначив, що заявник не зміг довести, що він вчиняв будь-які кроки між вереснем 2002 року та груднем 2003 року та після 2 червня 2004 року, щоб довідатись про стан провадження у його справі.

Позивач ОСОБА_1 особисто в судові засідання не зявлялася, не зважаючи на те, що слухання справи призначалося неодноразово.

На електронну адресу суду за допомогою мережі Інтернет були подані заяви: про виправлення технічної помилки, про витребування доказів, про перенесення розгляду справи від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 (довіреність: НМЕ 981808 від 11.07.2017 р., посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3). Однак вказані заяви були подані без дотримання вимог ЗУ Про електронний цифровий підпис, котрі є обовязковими в діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів, ч.1 ст.4.

Згодом такі ж заяви (про виправлення технічної помилки, про витребування доказів, про перенесення розгляду справи) були подані до канцелярії суду іншим представником позивача ОСОБА_4 (діє за довіреністю на підставі передоручення серії НМТ 965961 від 31.10.2017 р., посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5; основна довіреність: НМЕ 981808 від 11.07.2017 р.).

Як він зазначив у супровідному листі до перелічених заяв, у позивача відсутні підтвердження факту отримання таких заяв судом. Однак ні позивач, ні його представники в судове засідання, що було призначено на 04.12.2017 р., не зявилися. Слід також звернути увагу, що клопотання про розгляд поданих заяв (про виправлення технічної помилки, про витребування доказів) за відсутності представника позивача ОСОБА_4 (іншого представника чи самого позивача) до суду подано не було.

Відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України в разі неявки сторін суд відкладає розгляд справи.

Між тим, згідно з ч.1 ст.157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця.

У той же час, неодноразові неявки позивача, які є безумовним проявленням неповаги до суду, позбавляють суд можливості своєчасно розглянути справу, що призводить до порушення прав учасників процесу та норм процесуального законодавства.

Згідно з вимогами ЦПК України, суд не повинен з'ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання, що знайшло своє відображення в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за вих. № 6-60/0/4-12 від 18.01.2012 р., що був надісланий на адресу голів Апеляційного суду АРК, апеляційних судів областей, м. Києва і Севастополя. Таким чином, враховуючи розумність строків розгляду справи, суд вважає за необхідним позовну заяву залишити без розгляду, роз'яснити сторонам, що відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦПК України особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Таким чином, у силу ч. 2 ст. 77 ЦПК України, суд визнає, що позивач повторно не зявився до суду без поважних причин.

Враховуючи розумність строків розгляду справи, суд залишає позовні вимоги Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради без розгляду, та розяснює сторонам, що, відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦПК України, особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Керуючись п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Будинок у фонтана про визнання недійсним рішення загальних зборів залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А. Ю. Бойчук