Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2017 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Виниченко Л.М,. вивчивши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення права користування житловим приміщенням, виселення, зняття з реєстрації та усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення права користування житловим приміщенням, виселення, зняття з реєстрації та усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Порядок справляння та розміри ставок судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Згідно положень ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За нормою ст. 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.11.2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення права користування житловим приміщенням, зняття з реєстрації та усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном було залишено без руху у зв'язку із тим, що позивачем до позовної заяви не було додано документ, що підтверджує сплату судового збору та будь яких належних доказів щодо наявності у неї пільг по сплаті судового збору.

15 грудня 2017 року до Дніпровського районного суду м. Києва від позивача надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Клопотання мотивує тим, що вона не має можливості сплатити судовий збір, оскільки являється пенсіонером за віком, не отримує аліменти від сина за рішенням суду та у зв'язку із хворобою потребує постійного лікування, що також потребує чимало коштів. На підтвердження заявлених вимог заявником до заяви додано довідку про розмір пенсії та копію пенсійного посвідчення.

Частинами 1, 3 ст. 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому позивачем до клопотання про звільнення від сплати судового збору не надано переконливих доказів того, що вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, у тому числі в підтвердження викладених у заяві обставин доказів того, що вона потребує лікування і несе через це фінансові витрати та довідки про несплату аліментів на користь позивача.

За вказаних обставин клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

За вимогою ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

З урахуванням викладеного заява підлягає поверненню позивачу.

Відповідно ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. ст. 136, 185, 353 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація, Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення права користування житловим приміщенням, виселення, зняття з реєстрації та усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду в загальному порядку, передбаченому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу у частині повернення позовної заяви може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва протягом п'ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя