Справа № 145/1704/17
Провадження №2/145/897/2017
РІШЕННЯ
іменем України
"14" грудня 2017 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Віценко К.А,

позивачки ОСОБА_1 ,
відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,
встановив:
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що з ОСОБА_2 вони - уклали шлюб, який зареєстрований 24 червня 2014 року у відділі реєстрації актів громадянського стану в м. Гнівань Тиврівського районну управління юстиції Вінницької області за актовим записом №41.

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні.

За станом здоров`я дитина та відповідач здорові. Їй одній матеріально важко утримувати дитину. Для дитини необхідно купувати продукти харчування і гігієни, одяг а також інше. Близько трьох місяців разом з відповідачем не проживають та не підтримують сімейних стосунків.

Відповідач не допомагає їй утримувати дитину. Вона перебуває в скрутному матеріальному становищі.

Інших утриманців у відповідача не має, стягнень по виконавчим документам не проводиться.

Просить стягувати аліменти з ОСОБА_2 , 1996 року народження на її користь на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги змінила, просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі ? частки його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на її утримання до досягненням дитиною повноліття щомісячно, починаючи з дня звернення позову до суду. Пояснила, що вона власної нерухомості, транспортних засобів немає, не працює, знаходиться на обліку в центрі зайнятості. Отримує допомогу по безробіттю ще місяць 1500 грн., а потім зменшать до 85% - 3 місяці, а потім 50% - місяць, а потім -25 % і припинять виплату.
Відповідач ОСОБА_2 позов визнав. Пояснив, що він проживає в АДРЕСА_1 , він здоровий, інших утриманців немає, власної нерухомості, транспортних засобів немає. Він військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 (в/ч НОМЕР_2 ), служить за контрактом. Його середня заробітня плата становить 7558,40 грн.
Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Сторони перебувають у шлюбі. Шлюб зареєстрований Тиврівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 24.06.2016 року.
В шлюбі в них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про його народження (а.с.5).
Син проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою про склад сім`ї № 1241 від 06.09.2017 року (а.с. 6) та актом обстеження житлово-побутових умов від 19.10.2017 року (а.с. 7).
Відповідно до ст.180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком обох батьків.
Як зазначено у статті 3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.89 N 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 даної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 р." прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років на даний час становить - 1492 грн. в місяць.
Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від:05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).
Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов`язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Позивачка ОСОБА_1 не працює, власного житла, земельної ділянки, транспортних засобів не має.
Відповідач ОСОБА_2 працездатний, військовослужбовець, служить за контрактом, його грошова винагорода становить 7558,40 грн., що стверджується довідкою Міністерства оборони України військова частина НОМЕР_1 № 233 від 08.12.2017 року, інших утриманців немає, а відтак сплата аліментів в погодженому сторонами розмірі є обґрунтованою.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена.
Відповідно до ст.. 88 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212-215, 223, 367 ЦПК України, ст.ст.180-182, 184 СК України,
вирішив:
Позов задоволити.
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 жовтня 2017 р. до повноліття дитини.
Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом 10-ти днів з дня його проголошення.
Суддя Кіосак Н. О.