АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 665/937/16-ц Головуючий в І інстанції Кузьменко А.Д.
Номер провадження 22-ц/791/1726/17 Доповідач Орловська Н.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Орловської Н.В.

суддів: Кутурланової О.В.

ОСОБА_1

секретар Цвєткова І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 05 січня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И Л А:

23 травня 2016 року представник публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених вимог послався на те, що відповідно до укладеного договору від 02.04.2008р. ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 4000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення.

Оскільки позичальник свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, а тому просив стягнути з відповідача на користь Банка заборгованість станом на 30.04.2016р. в розмірі 17996,33 грн., з яких: заборгованість по кредиту 3895,96 грн., заборгованість по відсотках 10393,71 грн., заборгованість за комісією 2611,60 грн., штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) 845,06 грн., та судові витрати.

Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 05 січня 2017р. позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитом в розмірі 7996,33 грн. та судові витрати в сумі 1378 грн., всього 9374 грн.

В апеляційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції змінити, в частині стягнутої судом суми боргу та стягнути суму боргу у повному обсязі.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 02.04.2008р. року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_2 укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав від Банку кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

В підписаній заяві про надання кредиту від 02.04.2008р. ОСОБА_2 дав згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, викладених на банківському сайті, є складовою частиною кредитного договору. Строк та порядок повернення кредитних коштів визначений у п. 5.2-5.3 Умов і правил.(а.с.12).

Кредитні кошти позичальник отримав 04.04.2008р. шляхом зарахування Банком коштів на платіжну картку «Універсальна», відкриту 28.02.2008р. із терміном її дії до 02/2012р.

Умовами надання банківських послуг встановлено, що позичальник має погашати отриманий кредит із пільговим періодом 30 днів за умови внесення щомісячних платежів 25 числа кожного місяця розміром 7% від заборгованості, але не менше 50 грн, зі сплатою 3% на місяць за користування кредитними коштами, та комісією за кредитне обслуговування у розмірі 1% від загальної суми заборгованості, але не менше 10 грн.

Відповідно до ст. 257 та ч.3 ст. 267 ЦК України загальна позовна давність визначається у три роки та застосовується судом за заявою сторони у спорі, поданою до винесення судом рішення.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обовязку. Після переривання перебіг строку позовної давності починається заново.

За договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів, згідно ст. 257 ЦК України, починається після сплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - після останнього дня місяця дії картки згідно ст. 261 цього Кодексу. (правовий висновок Верховного Суду України у постанові від 19.03.2014р. у справі № 6-14цс14, та у постанові від 23.11.2016р. у справі № 6-2104цс16).

Як вбачається із розрахунку заборгованих сум, позичальник здійснював щомісячні платежі із порушенням встановлених строків, а саме після сплати чергового внеску 02.04.2009р. в сумі 200 грн. позичальник припинив погашення кредиту. Наступний платіж в розмірі 700 грн. здійснено ним 13.09.2013р. шляхом переказу на погашення кредитної частини через термінал самообслуговування. Внаслідок чого сума нарахованого боргу зменшена кредитором із 12 594,96 грн. до 11 894,94 грн.

Позивач просив стягнути із відповідача заборгованість, яка утворилась станом на 30.04.2016р. у розмірі 17996,33 грн. із яких: заборгованість по кредиту 3895,96 грн., заборгованість по відсотках 10393,11 грн., заборгованість по сплаті комісії 2611,60 грн., штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) 845,06 грн. Позовна заява подана до суду 23.05.2016р.( а.с.2)

Оскільки у період часу із 2.05.2009р. позичальник щомісячних платежів не здійснював. За розрахунком Банку залишок несплачених коштів обліковується як прострочена заборгованість, але позичальник добровільно 13.09.2013року через платіжний термінал самообслуговування здійснив переказ 700 грн. на погашення кредитної частини боргу. Такі дії вказують на волевиявлення боржника погасити заборгованість, а тому переривають строк позовної давності.

З врахуванням наведених обставин та положень ст.т. 1048,1050,1054 ЦК України, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку що позичальник порушив умови виконання кредитного зобовязання, своїми діями виявив намір погасити борг, вимога банку заявлена в межах трирічного строку від часу останнього платежу за договором, що є підставою для стягнення із відповідача заборгованих сум за кредитним зобовязанням на користь банку.

Висновок суду узгоджується із усталеною правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 08.11.2017р. № 6-2891цс16.

Крім того, висновок суду не заперечений відповідачем, а рішення у цій частині не оскаржене жодною із сторін, а тому предметом апеляційного перегляду не є.

Разом із тим, задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що відповідач є пенсіонером, інших доходів ніж пенсія не має, а тому суд вважав за можливим зменшити суму боргу до суми 7996,33 грн. з підстав ч.3 ст. 551 ЦК України.

Проте, такого висновку суд дійшов внаслідок неправильного застосування норм матеріального права та неналежної оцінки доказів.

Так у відповідності до положень ст. 551 ЦК України законодавством визначається предмет неустойки, яким є грошова сума, рухоме і нерухоме майно, розмір якої визначається договором або актом цивільного законодавства.

Частиною третьою цієї норми законодавства встановлені умови, за яких розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду.

Як вбачається із змісту та розрахунку суми заборгованості за кредитним договором, неустойкою, в розумінні ст. 549 ЦК України, є нарахована Банком сума штрафу, що складається із фіксованої частини 250 грн. та процентної складової 845,06 грн.

Інша частина кредитної заборгованості у розмірі 16 901,27 грн., із яких: залишок кредиту - 3895,96 грн., нараховані відсотки за користування ним 10 393,71 грн., комісія - 2611,60 грн. не є засобом забезпечення виконання зобовязання у розумінні ч.1 ст. 546 названого Кодексу, а підлягає сплаті позичальником за правилами виконання боргового зобовязання.

Отже ця сума зменшенню за правилами ч.3 ст.551 ЦК України не підлягає.

Таким чином рішення у наведеній частині належить скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення цієї частини позовних вимог.

Крім того, підлягають задоволенню вимоги про стягнення неустойки у вигляді штрафу, оскільки п.8.6 Умов і правил надання банківських послуг встановлено, що право на стягнення штрафу у кредитора виникає у разі порушення Клієнтом строків платежів більше ніж на 120 днів.

Пунктом 1 ч.2 ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність строком один рік для вимог про стягнення неустойки. Перебіг цього строку у даному випадку для відповідача починається на 121 день після останнього платежу за цим зобовязанням 14.01.2014р. (13.09.2013р. + 121 день) та триває до 14 січня 2015р.

Вимога про стягнення неустойки заявлена позивачем 23.05.2016р.

До винесення рішення судом першої інстанції заява про застосування строку позовної давності жодною із сторін подана не була. Також в ході судового розгляду не встановлено обставин, передбачених ч.3 ст. 551 ЦК України, для зменшення неустойки, оскільки розмір штрафу не перевищує розміру збитків, заподіяних невиконанням кредитного зобовязання, а будь-яких інших обставин, що належить врахувати суду як виключні для зменшення відповідальності боржника при порушенні ним зобовязання надано не було. На наявність таких обставин відповідач не посилався.

За таких обставин та у відповідності до порядку застосування строку позовної давності, встановленого ч.3 ст. 267 ЦК України, відсутність наведеної заяви сторін виключає можливість застосування такого строку судом апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, ст.ст. 267, 599, 1050 ЦК України, керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 05 січня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість, яка утворилася станом на 30.04.2016р. у розмірі 17 996,33 грн. із яких: заборгованість по кредиту 3895,96 грн., заборгованість по відсотках 10393,71 грн., заборгованість за комісією 2611,60 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 845,06 грн. та понесені судові витрати в розмірі 2894 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий _____________ Н.В.Орловська

Судді: _____________ О.В.Кутурланова

_____________ ОСОБА_1