Справа № 130/2424/17 Провадження № 22-ц/772/2889/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач Копаничук С. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючої : Копаничук С.Г.

Суддів: Сала Т.Б., Марчук В.С.

при секретарі: Агєєвій Г.В.

за участю ОСОБА_2, держаного виконавця ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці матеріали скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця та постанову Жмеринського міськрайонного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 24.07.2017 року, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду від 19.10.2017 р.,-

В с т а н о в и л а :

17.10.2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даною скаргою, в якій просив визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Жмеринського міськрайонного відділу виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області ОСОБА_3 про накладення на ОСОБА_2 штрафу на користь держави в розмірі 1700 грн., за невиконання ним законних вимог державного виконавця покладених на нього; визнати неправомірною та скасувати вказану постанову та поновити йому строк для подачі скарги на вказану постанову.

Вказував, що 24.07.2017 року державним виконавцем Жмеринського міськрайвідділу виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області було винесено постанову про накладення на нього штрафу на користь держави в розмірі 1700 грн. за невиконання ним законних вимог державного виконавця покладених на нього рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 03.08.2016 року. Вважає, що вказане рішення не виконане не з його вини, оскільки воно є незрозумілим в резолютивній частині.

Крім того, зазначав, що десятиденний строк для подачі скарги на постанову державного виконавця ним пропущено з поважних причин, у звязку із зверненням до суду з адміністративним позовом на дії державного виконавця, та просив його поновити.

Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 19.10.2017 р. відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця та постанову Жмеринського міськрайонного відділу виконавчої служби ГТУЮ у Вінницькій області від 24.07.2017 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить зазначену ухвалу скасувати через порушення судом норм процесуального права та задовольнити його скаргу. Зазначив, що суд відповідно до вимог до ст. 73 ЦПК України належним чином не звернув увагу на те, що строк на оскарження постанови державного виконавця пропущено ним з поважних причин, оскільки він помилково звернувся з адміністративним позовом про скасування вищезазначеної постанови.

Заслухавши доповідача, осіб, що беруть участь в справі, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ст. 385 ЦПК України скаргу на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк, а при оскарженні постанови про відкладення провадження виконавчих дій - у триденний строк, які обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Згідно з п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» суди повинні враховувати, що коли в законі встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, стаття 26 - оскарження постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження, стаття 58 - оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування звіту про оцінку майна (Закону про виконавче провадження), їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за нормами статті 385 ЦПК.

Такі строки є процесуальними, можуть бути поновлені за наявності поважних для цього причин за заявою заявника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в скарзі у вигляді клопотання. При вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи. Наприклад, при оскарженні бездіяльності зазначених осіб у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення до уваги може бути взято ті обставини, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження і не отримав у визначений законом строк (з урахуванням поштового обігу) задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він із матеріалами виконавчого провадження.

Якщо скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом, та відсутнє клопотання про його поновлення, така скарга суддею одноособово залишається без розгляду при її прийнятті та повертається заявникові. При цьому заявникові може бути роз'яснено право на повторне звернення до суду на загальних підставах.

Відповідно до ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Питання про поновлення чи продовження пропущеного строку вирішує суд, у якому належало вчинити процесуальну дію або до якого потрібно було подати документ чи доказ. Про місце і час розгляду цього питання повідомляються особи, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою.

Разом з тим, виходячи із змісту вказаної статті, поважними визнаються лише ті обставини, які є обєктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій

З матеріалів скарги вбачається, що 24.07.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про накладення на ОСОБА_2 штрафу на користь держави в розмірі 1700 грн. за невиконання ним законних вимог державного виконавця Зазначена постанова була отримана ОСОБА_2 27.07.2017 року, проте із скаргою до суду він звернувся 17.10.2017 року, тобто з пропуском строку, встановленого ст.385 ЦПК України. Просив поновити строк на оскарження вважаючи поважною причиною звернення до суду з адміністративним позовом.

Суд, встановивши, що скарга на дії державного виконавця подана з пропущенням строку, передбаченого ст. 385 ЦПК України та підстав для його поновлення немає, оскільки и обрання скаржником неправильного способу захисту не є поважною причиною для поновлення строку на оскарження постанови, дійшов висновку про відмову у відкритті провадження за скаргою.

З таким висновком суду про відмову у відкритті провадження за скаргою погодитись не можна, оскільки суд дійшов до нього з порушенням вимог цивільно-процесуального закону.

Зі змісту п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» вбачається, що провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід'ємною частиною (стадією) судового провадження по конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а цивільним процесуальним законодавством не передбачено відмови у відкритті провадження за скаргою у звязку з пропуском строку, передбаченого ст. 385 ЦПК України, колегія суддів вважає, що судом допущено порушення порядку, який встановлений для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку.

Крім того, у резолютивні частині оскаржуваної ухвали висновок про відмову у поновленні пропущеного процесуального строку на оскарження рішення державного виконавця судом не зроблений.

Доводи апеляційної скарги щодо поважності пропуску строку для звернення до суду із скаргою у даному конкретному випадку правого значення не мають.

Відповідно до п. 3 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Оскільки порушення зазначених норм процесуального права унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для вирішення скарги, і ці порушення були допущені судом першої інстанції, ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Жмеринського міськрайонного суду від 19.10.2017 року скасувати, а матеріали скарги - направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: С.Г. Копаничук

Судді: Т.Б. Сало

/підписи/

ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:

Суддя: С.Г. Копаничук