У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоМостової Г.І.,
суддів: Євграфової Є.П., Завгородньої І.М., Мазур Л.М., Попович О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні приватною власністю та зняття їх з реєстраційного обліку і виселення, за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_9, ОСОБА_6 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири та переведення права та обов'язків покупця як співвласника квартири, за касаційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_10 - на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 грудня 2015 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 09 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод у користуванні приватною власністю та зняття їх з реєстраційного обліку і виселення.

На обґрунтування вимог ОСОБА_6 посилалася на те, що на підставі договору купівлі-продажу від 08 січня 2014 року вона є власником квартири АДРЕСА_1. Проте у належній їй квартирі без правових підстав зареєстровані та проживають відповідачі, які добровільно звільнити її житло відмовляються.

Посилаючись на вищезазначені обставини, позивач просила визнати відповідачів такими, що втратили право на проживання у спірній квартирі, усунути перешкоди в користуванні власністю, а саме зняти з реєстрації ОСОБА_7 та ОСОБА_8, а також виселити їх з квартири без надання іншого житлового приміщення.

У жовтні 2015 року ОСОБА_7 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_9, ОСОБА_6 про визнання частково недійсним договору купівлі-продажу квартири та переведення права та обов'язків покупця як співвласника квартири.

На обґрунтування вимог ОСОБА_7 посилався на те, що відповідно до рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 жовтня 2013 року у справі № 2-1586/12, залишеним в силі ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 квітня 2014 року, йому на праві власності належить 1/3 частини квартири АДРЕСА_1.

Оскільки ОСОБА_9 продала спірну квартиру ОСОБА_6 без його згоди як співвласника квартири, просив визнати частково недійсним договір купівлі-продажу спірної квартири в 1/3 частині, яка належить йому на праві власності; витребувати з незаконного користування ОСОБА_6 1/3 частини квартири та перевести на нього права та обов'язки покупця квартири АДРЕСА_1; скасувати запис про право власності за № 4183020 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 грудня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено, а зустрічний позов ОСОБА_7 задоволено частково.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений 08 січня 2014 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Хоменко М.О., зареєстрований в реєстрі за № 94.

Частково скасовано запис щодо права власності за № 94 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_6

Визнано за ОСОБА_7 право на 1/3 частини вказаної квартири.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 09 березня 2016 року рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 грудня 2015 року в частині скасування запису за № 94 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_6 скасовано.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_10 - порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень із ухваленням нового рішення про задоволення позову ОСОБА_6 та відмову в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 26 грудня 2013 року рішенням апеляційного суду Чернівецької області у справі № 2-1586/12 скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 жовтня 2013 року про відмову в задоволенні позову ОСОБА_9 до ОСОБА_7 та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_9 задоволено. Припинено право власності ОСОБА_7 на 1/3 частини у спільній частковій власності у квартирі АДРЕСА_3, стягнувши з ОСОБА_9 на його користь 90 980 грн, що знаходяться на рахунку ТУ ДСА України в Чернівецькій області. Визнано за ОСОБА_9 право власності на 1/3 частини вказаної квартири.

23 квітня 2014 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення апеляційного суду Чернівецької області від 26 грудня 2013 року скасовано та залишено в силі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 жовтня 2013 року про відмову у задоволенні позову ОСОБА_9 до ОСОБА_7

08 січня 2014 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_6 придбала у ОСОБА_9 квартиру АДРЕСА_3.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_6 та обґрунтовуючи підстави зустрічного позову, ОСОБА_7 посилався на те, що 1/3 частини спірної квартири ОСОБА_9 була відчужена незаконно, оскільки ця частина квартири належить йому на праві спільної часткової власності, тому при її відчуженні було порушено його переважне право на її купівлю, передбачене приписами ст. 362 ЦК України.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Встановивши, що рішенням суду ОСОБА_7 поновлено в його правах на 1/3 частини у спільній частковій власності спірної квартири, суд першої інстанції, з висновками якого в цій частині погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про визнання недійсним оспорюваного договору купівлі-продажу, у якому ОСОБА_6 зазначена єдиним власником спірної квартири.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_6 є єдиним власником спірної квартири спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ч. ч. 1 та 4 ст. 362 ЦК України у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів. У разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред'явити до суду позов про переведення на нього прав та обов'язків покупця.

Тобто переважне право купівлі-продажу частки у праві спільної часткової власності настає тоді, коли особа є співвласником частки у праві спільної часткової власності.

Оскільки ОСОБА_7 під час реалізації права ОСОБА_9 на продаж спірної квартири, співвласником частки у праві спільної часткової власності не був, тому що відповідно до рішення апеляційного суду Чернівецької області від 26 грудня 2013 року, яке на момент вчинення правочину набрало законної сили, ОСОБА_9 була належним власником спірної квартири та мала право її продажу, висновки судів про те, що у ОСОБА_7 переважного права купівлі частки у спільній частковій власності не настало, тому відсутні підстави для переведення на нього прав та обов'язків покупця квартири є правильними.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, скасування відповідного запису про державну реєстрацію нерухомого майна та виключення відомостей з Державного реєстру прав підлягає скасуванню на підставі рішення суду, що набрало законної сили, відповідним органом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, і суди не можуть підміняти встановлену процедуру.

З огляду на зазначене висновки апеляційного суду про відмову у задоволенні позову ОСОБА_7 про часткове скасування запису про реєстрацію права власності на спірну квартиру ґрунтуються на вимогах закону.

Доводи касаційної скарги про неналежну оцінку судами наданих доказів безпідставні, оскільки обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження у судах і висновки з цього приводу, зроблені судами, ґрунтуються на встановлених у судах обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Отже доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду першої інстанції у не скасованій апеляційним судом частині та рішення апеляційного суду ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни або скасування не встановлено.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_10 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 грудня 2015 року у не скасованій апеляційним судом частині та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 09 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: Г.І. Мостова Є.П. Євграфова І.М. Завгородня Л.М. Мазур О.В. Попович