Справа № 283/2261/17
провадження №2/283/854/2017
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 грудня 2017 року Малинський районний суд Житомирської області в складі під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем Пух Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділення частки в натурі частки із спільної часткової власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що є власником 39/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1. Іншими співвласниками будинку є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 правонаступником якого є ОСОБА_3 Просив виділити в натурі на праві особистої власності 39/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1, яка складається з квартири №1 загальною площею 79,7 м2, а саме: коридор площею 6,8 м2, кухня - 13,4 м2, кладова - 14,1м2, коридор - 6,1 м2, кімнгата- 15,8 м2, кімната- 14,3 м2, ванна кімната - 4,6 м2, санітарний вузол - 4,6 м2.

В судове засідання позивач не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідачі: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суд не з'явились, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги визнали, не заперечуючи проти задоволення позову.

Дослідивши надані сторонами в якості доказів матеріали суд приходить до висновку про наступне:

Встановлено, що відповідно до договору дарування частки житлового будинку з відповідними господарськими будівлями від 24.11.2016 року ОСОБА_5 безоплатно передав своєму сину, ОСОБА_1, 39/100 частин житлового будинку з відповідними господарськими будівлями за АДРЕСА_1, згідно якого у власності ОСОБА_1 знаходяться: коридор площею 6,8 м2, кухня - 13,4 м2, кладова - 14,1м2, коридор - 6,1 м2, кімната- 15,8 м2, кімната- 14,3 м2, ванна кімната - 4,6 м2, санітарний вузол - 4,6 м2, загальною площею 79,7 кв. м. та жилою - 30,1 кв. м.

Рештою 28/100 частин житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу посвідченого ДНК 19.11.1998 року №ІІ-5121 володіє ОСОБА_2, а 33/100 частин на підставі договору дарування посвідченого ДНК 07.12.2007 року №7016 належить ОСОБА_4, який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер (актовий запис №115)та спадкоємцем якого є його дружина, ОСОБА_3.

Відповідно до довідки №191 Малинського районного комунального підприємства з технічної інвентаризації від 16.11.2017 року, технічного паспорту, загальна площа житлового будинку становить 161,1 кв. м., а житлова - 57,1 кв. м.

Таким чином, на час ухвалення рішення 39/100 часток домоволодіння належить позивачу, а 28/100 частин належить ОСОБА_2 та 33/100 - ОСОБА_3 - відповідачам по справі.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Разом з тим незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України).

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Виходячи з цих положень, правовий режим спільної часткової власності визначається гл.26 ЦК з урахуванням інтересів усіх учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. При цьому, правовий режим спільної часткової власності забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 364 ЦК кожен зі співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст. 183 цього кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової та іншої компенсації вартості його частки.

Виділ часток жилого будинку, що перебуває в спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

При цьому, визначальним є розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки відповідно до часток співвласників, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення стану житлового будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо).

В п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991року № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" роз'яснено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Враховуючи технічну можливість виділу 39/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 в натурі та погодження з боку інших співвласників, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 355, 357, 364, 367 ЦК України, ст. ст. 12, 23, 76, 81, 258, 259, 265, 273 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Виділити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в натурі частку із майна, що є у спільній частковій власності, а саме: 39/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями в АДРЕСА_1, які складаються з: приміщення коридору площею 6,8 м2, приміщення кухні площею 13,4 м2, приміщення кладової площею 14,1 м2, приміщення коридору - 6,1 м2, кімнати площею 15,8 м2, кімнати площею 14,3 м2, ванної кімнати площею 4,6 м2, санітарного вузла площею 4,6 м2, загальною площею 79,7 м2 та визнати за ним право власності на зазначений об'єкт нерухомості.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до апеляційного суду Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення,

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя