Справа № 159/4046/17
Провадження № 2/159/1323/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл..

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

з участю представника позивача адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської цивільну справу за позовом ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, - ОСОБА_3, до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на його утримання як сина, який продовжує навчання,

встановив:

20.01.17 р. позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом, просить стягувати з відповідача на його як сина, який продовжує навчання, користь аліменти у розмірі по 1 500 грн. щомісячно, на період навчання до досягнення ним 23 х річного віку. Зазначає, що його батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у шлюбі з 1991 р.. За час шлюбу у його батьків народилось двоє дітей, він та дочка ОСОБА_5, 08.02.92 р. н.. Останні роки його батьки спільно не проживають. Він із матір»ю та сестрою проживає окремо від відповідача, має місце періодичне спілкування. Однак, його батько не надає йому матеріальної допомоги, мотивуючи тим, що його діти є повнолітніми. Однак, і до досягнення ним та його сестрою повноліття батько не надавав матеріальної допомоги на їх як дітей утримання, у зв»язку з чим його матір зверталась до суду по питанню стягнення аліментів з відповідача. За рішенням Ковельського міськрайсуду Волинської області від 10.08.10 р. вирішено стягувати з відповідача у розглядуваній справі на користь третьої особи у розглядуваній справі кошти на його та його сестри утримання у твердій грошовій сумі з 09.07.10 р. до, відповідно, досягнення ним повноліття, та до закінчення його сестрою - ОСОБА_5 - навчання у вузі, за виключенням канікул. Однак, і після цього відповідач не виконував свого обов»язку по утриманню своїх дітей, у зв»язку з чим оголошувався у розшук, мав заборгованість по сплаті аліментів. На даний час він є студентом денного відділення бюджетної форми навчання 3 го курсу Першого медфакультету ДЗ «Дніпропетровська медакадемія України». Термін навчання 6 р. з 01.09.15 р.. Він має значні витрати на оплату проживання, проїзду, харчування, придбавання одягу, навчального матеріалу, але не має можливості працевлаштуватись задля отримання доходу. Заінтересована особа у справі як його матір надає йому матеріальну допомогу, однак, для неї це також є утрудненим, так як вона не працює, має періодичні підзаробітки. Відповідач є здоровим, працездатним, не має інших утриманців, має несталий доход періодичні підзаробітки, має у приватній власності нерухомість та може надавати йому допомогу у твердій грошовій сумі. Просить позов задовольнити.

Позивач та її представник адвокат - в судове засідання не з»явились, хоча, кожна зокрема, належно оповіщені. Про причини неявки суду не повідомили. Попередньо позивачем подано до суду заяву з проханням справу розглядати у її та її представника адвоката відсутності; зазначає, що позов підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з»явився, хоча належно оповіщений. Про причини неявки суду не повідомив.

Представник позивача адвокат - в судовому засіданні позов підтримала повністю, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами. Просить позов задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи.

Третя особа в судове засідання не з»явилась, хоча належно оповіщена. Про причини неявки суду не повідомила.

Відповідач в судове засідання не з»явився, хоча належно оповіщений, причини неявки суду не повідомив. Письмового заперечення проти позову до суду не подав.

Суд, врахувавши позицію представника позивача адвоката, приходить до висновку, що справу можливо розглядати у відсутності осіб, які не з»явились, відповідно до положень ст. ст. 224 228 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача адвоката, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ч. 2, 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Та обставина, що відповідач є батьком позивача, стверджується копією свідоцтва про народження (повторного) позивача серії I - ЕГ № 115 894, виданого 22.06.10 р. відділом рацс по м. Ковелю Ковельського МРУЮ Волинської області.

Із копії вказаного вище свідоцтва слідує, що позивач є 21.06.98 р. н. і на даний час досяг повноліття.

Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Та обставина, що позивач навчається у вказаному ним навчальному закладі на зазначених ним умовах, позивачем доведена шляхом надання копії довідки з місця навчання № 2 106 від 20.10.17 р..

Позивачем не доведено суду тієї обставини, що він не має доходу; що доходу не має його матір. Це позбавляє суд можливості проаналізувати майновий стан позивача та другого з його батьків матері - заінтересованої особи у справі.

Доводи позивача у тій їх частині, що відповідач хоча не працює, але має доход, що має характер несталого, також не доведені належними та допустимими доказами.

Однак, як слідує з копії ухвали Ковельського міськрайсуду Волинської області від 11.10.13 р. у справі № 159/6 353/13 ц провадження № 6/159/58/13 за поданням держвиконавця ВДВС Ковельського МРУЮ Волинської області про оголошення розшуку боржника; копії довідки В ДВС Ковельського МРУЮ Волинської області № 310 від 22.04.11 р. про розмір аліментів, сплачених відповідачем у розглядуваній справі у твердій грошовій сумі за виконавчим листом № 2 1 323 від 16.09.10 р.; копій довідок № 349/12, № 1 456 від, відповідно, 19.03.14 р., 15.10.14 р., виданої В ДВС Ковельського МРУЮ Волинської області про неотримання аліментів третьою особою у розглядуваній справі від відповідача у розглядуваній справі, на утримання позивача; копії виконавчого листа, виданого Ковельським міськрайсудом Волинської області 06.09.10 р. на виконання рішення від 10.08.10 р. у цивільній справі про стягнення аліментів з ОСОБА_4, з відповідача у розглядуваній справі утримувались аліменти на утримання, зокрема, позивача, до досягнення останнім повноліття; на час навчання дочки ОСОБА_5 у вузі; та у твердій грошовій сумі. У подальшому у відповідача сформувалась значна заборгованість по аліментах та на даний час відповідач не є платником аліментів на, зокрема, утримання позивача чи дочки ОСОБА_5.

За змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховуються такі обставини, стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у т. ч. на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

У пункті 20 постанови Пл. ВС України від 15.05.06 р. № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз»яснено, що обов»язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов»язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов»язує обов»язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Проаналізувавши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позивач як син відповідача, який продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, так як навчається у вказаному вище навчальному закладі на денній формі навчання та у зв»язку з цим, безсумнівно, має майнові витрати, що пов»язані безпосередньо з проживанням у місті по місцю розташування вузу, забезпеченням вирішення всіх побутових питань, у т. ч. , пов»язаних з придбаванням одягу, взуття, продуктів харчування, а безпосередньо - навчанням.

Аналізуючи дані про стан здоров»я кожної із сторін, третьої особи у справі, суд враховує, що позивач будь яких доказів, що свідчили б про незадовільність стану його здоров»я, іншого із його батьків матері, суду не надав.

Аналізуючи відомості про доходи кожної із сторін, їх майнове становище на час розгляду справи, суд враховує, що відповідач має можливість надавати позивачеві деяку матеріальну допомогу, однак, у розмірі, меншому, ніж той, про який просить позивач, і у твердій грошовій сумі.

Доказів, що свідчили б про відсутність у відповідача можливості надавати матеріальну допомогу синові, який продовжує навчання, відповідач суду не надав.

Суд також враховує, що у відповідача мається нерухомість у м. Ковелі Волинської області на праві приватної власності, що стверджується копією договору дарування (частини квартири) від 29.01.98 р., копією свідоцтва про право власності на житло від 22.06.93 р., копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.10.97 р..

Відповідно до положень ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач як повнолітній син відповідача, продовжує навчання, потребує у зв»язку з цим матеріальної допомоги. Відповідач є працездатного віку, утриманців в особі позивача та своєї дочки ОСОБА_5 в даний час не має у зв»язку з досягненням позивачем повноліття та припиненням права на аліменти у дочки відповідача ОСОБА_5 за рішенням суду, має нерухомість та можливість надавати своєю повнолітньому синові матеріальну допомогу. А тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити частково.

Слід стягнути з відповідача на користь позивача кошти у розмірі по 1 000 грн. щомісячно на час навчання, за виключенням періодів канікул, але не більше як до досягнення сином двадцятитрьохрічного віку.

В решті позовних вимог слід відмовити.

Судовий збір, від сплати якого позивач звільнений при зверненні з розглядуваним позовом до суду за законом, слід стягнути на доход держави з відповідача у відповідній сумі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212 - 218, 224 228, 88 ЦПК України, ст. ст. 183, 182, 199, 200, 181 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, 23.08.66 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_2, 21.06.98 р. н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, на його утримання як повнолітнього сина, який продовжує навчання, аліменти у твердій грошовій сумі розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. щомісячно на період навчання повнолітнього сина - ОСОБА_2, за виключенням періоду канікул, починаючи з дня звернення із позовом до суду - 20.10.17 р. - та продовжуючи до припинення навчання, але не більше як до досягнення ним віку двадцяти трьох років.

В решті позову відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_4, 23.08.66 р. н., на доход держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подання в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому випадку строк на апеляційне оскарження починається з дня винесення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Головуючий:ОСОБА_6