Справа № 463/5621/15-ц Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я.
Провадження № 22-ц/783/5591/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Н. П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Крайник Н.П.,

суддів Мельничук О.Я., Савуляка Р.В.,

секретар Куцик І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 13 липня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

03 листопада 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором від 04.05.2006 року в розмірі 48711 грн. 66 коп. Свої вимоги мотивувало тим, що у відповідності до умов вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Разом з тим, відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, тобто в порушення умов кредитного договору, а також ст.ст.509, 526, 1054 ЦК України зобовязання за вказаним договором відповідач не виконав. У зв'язку з вказаними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.08.2015 має заборгованість 48711 грн. 66 коп., з яких: 8658,61 грн. заборгованість за кредитом, 37257,26 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом, а також 500 грн. штраф (фіксована частина), 2295,79 грн. штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням прав позивача, тому просило позов задовольнити.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Рішення суду оскаржило ПАТ КБ «Приватбанк».

Вважає його незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувався кредитним лімітом, тобто погодився з умовами укладеного кредитного договору, встановленим лімітом та відповідно отримав кредитку картку, яка є спеціальним платіжним інструментом. Зазначає, що видана платіжна картка є інструментом для здійснення розрахунків, яка має визначений термін дії, по закінченню якого не може використовуватися і перевипускається банком на новий термін. Згідно інформації з програмного комплексу щодо карти/рахунку, стан рахунку є відкритим, та вказано строк дії карти 05/13, тобто строк дії картки до останнього дня травня 2013 року. Даний факт відповідачем не спростований, судом кредитна картка для огляду у відповідача витребувана не була. Крім того,зазначає, що з заявами про закриття карткового рахунку відповідач до банку не звертався. Вважає, що перебіг позовної давності щодо повернення кредиту у повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), тобто з червня 2013 року. Банком подано позовну заяву до суду у листопаді 2015 року, тобто в межах строку позовної давності, а тому суд першої інстанції не мав передбачених законом підстав для відмови у задоволенні позовних вимог банку у зв»язку зі спливом строку позовної давності.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

У судове засідання особи, які беруть участь у справі не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені у встановленому процесуальним законом порядку, а тому розгляд справи апеляційним судом проведено відповідно до вимог ч. 2 ст. 197, ч. 2 ст. 305 ЦПК України у їхній відсутності без фіксування судового процесу технічними засобоми.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до суду з позовом із пропуском позовної давності.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають зібраним у справі доказам.

04.05.2006 між сторонами укладено кредитний договір, відповідності до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6)..

Відповідач підтвердив свою згоду, підписавши заяву разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Своїм підписом він також підтвердив факт отримання інформації про умови кредитування у Приватбанку. Наведене підтверджено підписом відповідача у заяві. Доказів, які б це спростовували суду не надано.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки.

ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за Договором та угодою виконало в повному обсязі, а саме - надало відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором.

У частині 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В статті 627 ЦК України зазначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 629 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.6.6. Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобовязаний у разі невиконання зобовязань за договором на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороду банку.

Відповідно до п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів щодо якогось з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобовязаний заплатити штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач умов кредитного договору не виконав допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, а відповідно до розрахунку, поданого банком, станом на 31.08.2015 року утворилася заборгованість за кредитним договором на загальну суму 48711,66 грн., з них 8658,61 грн. - заборгованість за кредитом, 37257,26 грн. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2295,79 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідач просив в суді першої інстанції застосувати норми ст. 267 ЦК України - наслідки спливу позовної давності.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права, або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст.261 ЦК України ).

У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Як встановлено з умов кредитного договору, строк виконання зобовязань не встановлено.

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України.

При цьому, початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України ).

Статтею 1050 ЦК України передбачено право позикодавця вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних процентів у випадку прострочення повернення чергової частини позики, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повертати позику частинами.

Колегія суддів приходить до висновку, що до вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості належить застосувати наслідки спливу позовної давності, стягнувши на користь банківської установи з відповідача заборгованість в межах трирічного строку.

Колегія суддів вважає, що право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а відтак, і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. (Вказана правова позиція висловлена в Постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі № 6-116 цс 13).

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у даному випадку мають місце порушення відповідачкою прав позивача, які слід захистити шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором від 04.05.2006 року з урахування строку позовної давності. Оскільки позов до суду позивачем подано лише 03 листопада 2015 року, то заборгованість за цим кредитним договором належить стягнути за період з 03 листопада 2012 року по 31 серпня 2015 року (дата проведення розрахунку).

А відтак, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» в межах загального строку позовної давності.

Таким чином, на користь позивача з відповідача в межах позовної давності належить стягнути 18863,47 грн., з яких заборгованість за кредитом 86,88 грн., заборгованість за відсотками 17402,14 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) 874,45 грн.

Задовольняючи частково апеляційну скаргу та частково позовні вимоги, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 990 грн.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч.1 ст. 307, ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду міста Львова від 13 липня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 04.05.2006 року в розмірі 18863,47 грн., з яких заборгованість за кредитом 86,88 грн., заборгованість за відсотками -17402,14 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) - 874,45 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» 990 грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий: Крайник Н.П.

Судді: Мельничук О.Я.

ОСОБА_3