АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/5877/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/789/1343/17 Доповідач - Ходоровський М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Щавурська Н. Б., Загорський О. О.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю представника позивача ОСОБА_1, третьої особи

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Управління соціальної політики Тернопільської міської ради на заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду від 20 лютого 2017 року по справі за позовом Управління соціальної політики Тернопільської міської ради до ОСОБА_3, третя особа Державна фінансова інспекція в Тернопільській області про стягнення зайво нарахованої та виплаченої заробітної плати за сумісництвом

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2016 року Управління соціальної політики Тернопільської міської ради звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 за участю третьої особи Державної фінансової інспекції в Тернопільській області про стягнення зайво нарахованої та виплаченої заробітної плати за сумісництвом в розмірі 36907, 57 грн.

Позивач зазначив, що ОСОБА_3 в період з 16.03.2009 року по 14.06.2013 року працювала за сумісництвом на посаді лікаря вищої категорії відділення соціально-побутової реабілітації Тернопільського міського територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян, що був структурним підрозділом Управління праці та соціальної політики Тернопільської міської ради, правонаступником якого є Управління соціальної політики Тернопільської міської ради. Згідно акту ревізії Державної фінансової інспекції в Тернопільській області № 17-22/128 від 27.05.2015 року в ході співставлення графіків роботи лікаря - сумісника ОСОБА_3 за основним місцем роботи та місцем роботи за сумісництвом виявлено накладки робочого часу, що в результаті призвело до зайвого нарахування та виплати відповідачу заробітної плати за період з 01.01.2011 року по 31.05.2013 року в сумі 27078,19 грн. (2011 рік - 10929,98 грн., 2012 рік - 10814,41 грн., 2013 рік - 5333,80 грн.) та як наслідок зайво сплаченого єдиного внеску на суму 9829,38 грн. (2011 рік - 3967,58 грн., 2012 рік - 3925,63 грн., 2013 рік - 1936,17 грн.). У добровільному порядку відповідач зайво нараховану та виплачену заробітну плату згідно повідомлення від 15.06.2015 року № 2032/13.3 не повернула.

Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 20 лютого 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Управління соціальної політики Тернопільської міської ради просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву Управління задовольнити посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Зокрема зазначило, що суд порушив ч.4 ст.212 ЦПК України, оскільки не дослідив та не надав оцінку обставинам, відображеним в акті Фінінспекції № 17-22/128 від 27.05.2015 року та вимозі Фінінспекції "Про усунення порушень законодавства виявлених ревізією" від 22.06.2015 року №19-17-13-14/869, які наявні в матеріалах справи та мають значення для правильного вирішення цивільної справи.

У судовому засіданні представники позивача та третьої особи апеляційну скаргу підтримали.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників апеляційного розгляду справи, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 відповідно до наказу Управління праці та соціальної політики Тернопільської міської ради № 11 від 10.03.2009 року була прийнята з 16.03.2009 року на роботу за сумісництвом на посаду лікаря вищої категорії Тернопільського міського територіального центру соціального обслуговування пенсіонерів та одиноких непрацездатних громадян відділення соціально-побутової реабілітації з тривалістю робочого тижня 20 год. (а.с. 7).

Згідно наказу Управління соціальної політики Тернопільської міської ради №20-к від 14.06.2013 року «про припинення трудового договору» ОСОБА_3 з 14.06.2013 року звільнена з посади лікар вищої категорії (сумісник) Відділення соціально-медичних послуг Тернопільського міського територіального центру соціального обслуговування населення за угодою сторін на підставі п. 1 ст.36 КЗпП України (а.с. 11).

Відповідно до п.1.4 Положення про управління соціальної політики Тернопільської міської ради Управління соціальної політики Тернопільської міської ради є правонаступником прав та обов'язків Управління праці та соціальної політики Тернопільської міської ради (а.с. 8-10).

Відповідно до акту ревізії фінансово-господарської діяльності Управління соціальної політики Тернопільської міської ради за період з 01.01.2011 року по 28.02.2015 року № 17-22/128 від 27.05.2015 року проведеної Державною фінансовою інспекцією в Тернопільській області встановлено, що в період 2011 -2014 років в Тернопільському міському територіальному центрі соціального обслуговування населення нараховувалась заробітна плата сумісникам. При співставленні інформації про фактично відпрацьований час з основних місць роботи працівників із графіками роботи і табелями обліку робочого часу за сумісництвом виявлено випадки виплати заробітної плати суміснику за невідпрацьований час, що є порушенням ч.1 ст.94, ст.102-1 КЗпП України, ч.1 ст.19 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995 року № 108/95, п.п.1,2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» від 03.04.1993 року №245, п.1 Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій», затвердженого наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України 28.06.1993 року №43 (а.с. 12-15).

Зокрема співставлення графіків роботи лікаря-сумісника Територіального центру ОСОБА_3 з графіками її роботи за основним місцем- Тернопільській міській лікарні швидкої допомоги встановлено накладки робочого часу, проте в табелях обліку робочого часу про кількість щоденно відпрацьованих сумісником протягом тижня годин вказано 4 години. З основного місця роботи Тернопільської міської лікарні швидкої допомоги крім графіків роботи надано інформацію від осіб, що складали графіки роботи та здійснювали табелювання, у якій вказано, що ОСОБА_3 за основним місцем роботи повністю відпрацьовано робочий час згідно графіку, який відповідає дійсності.

Вказане призвело до зайвого нарахування та виплати заробітної плати за період з 01.01.2011 року по 31.05.2013 року лікарю-суміснику Територіального центру ОСОБА_3 в сумі 27078,19 грн. (2011 рік - 10929,98 грн., 2012 рік - 10814,41 грн., 2013 рік - 5333,80 грн.) та як наслідок зайво сплаченого єдиного внеску на суму 9829,38 грн. (2011 рік - 3967,58 грн., 2012 рік - 3925,63 грн., 2013 рік - 1936,17 грн.), в результаті чого Управлінню соціальної політики Тернопільської міської ради завдано матеріальну шкоду на загальну суму 36907,57 грн. (а.с. 12-16).

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що наведені позивачем в обгрунтування позовних вимог обставини не є рахунковою помилкою та відсутня недобросовісність з боку ОСОБА_3 в отриманні заробітної плати за сумісництвом.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на матеріалах справи.

Згідно ч.1 ст.102-1 КЗпП України, ч. ст.19 Закону України «Про оплату праці» працівники, які працюють за сумісництвом, одержують заробітну плату за фактично виконану роботу. Умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установ, організацій визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №245 від 03.04.1993 року «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій» передбачено, що робітники, спеціалісти і службовці державних підприємств, установ і організацій мають право працювати за сумісництвом, тобто виконувати, крім своєї основної, іншу роботу на умовах трудового договору. На умовах сумісництва працівники можуть працювати на тому ж або іншому підприємстві, в установі, організації або у громадянина у вільний від основної роботи час. Тривалість роботи за сумісництвом не може перевищувати чотирьох годин на день і повного робочого дня у вихідний день. Загальна тривалість роботи за сумісництвом протягом місяця не повинна перевищувати половини місячної норми робочого часу. Оплата праці сумісників провадиться за фактично виконану роботу п.п.1,2 Постанови.

У відповідності до п.5 Положення про умови роботи за сумісництвом працівників державних підприємств, установі організацій, затвердженого Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства фінансів України 28.06.1993 року №43 оплата праці сумісників здійснюється за фактично виконану роботу.

Згідно вимог ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров»я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Стосовно до матеріалів справи у ній відсутні дані про те, що зазначені позивачем обставини є рахунковою помилкою та що відповідачка, отримуючи кошти, діяла недобросовісно.

Таким чином, з врахуванням встановлених обставин по справі та зазначених норм права а також правових позицій, викладених Верховним Судом України в постановах від 02.07.2014 року (справа 6-91цс14) та від 22.01.2014 року (справа 6-151цс13), які є обов'язковими для виконання судами всіх інстанцій, суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову.

Рішення суду є законним, підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Управління соціальної політики Тернопільської міської ради відхилити.

Заочне рішення Тернопільського міськрайонного суду від 20 лютого 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області М.В. Ходоровський