САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/5004/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2017 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Сіянко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона перебувала у цивільних відносинах з ОСОБА_2, від яких вони мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2013 року з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 18 січня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. На початку 2016 року їх донька ОСОБА_3 почала погано себе почувати, після обстеження у вересні 2016 року було встановлено ряд діагнозів: цукровий діабет 1 типу середньої тяжкості - постійна інсулінотерапія, субоптимальний глікемічний контроль. Хронічний аутоімунний тиреоїдит, вірусна постава стоп, кіфосколіотична постава, що тягне за собою постійне лікування. З даним діагнозом дитина є інсулінозалежною, потребує постійного прийому спеціальних препаратів, спеціального харчування та нагляду з боку лікарів. Для належного догляду та лікування доньки потрібні постійні фінансові витрати, грошей на які відповідач не надає та надавати відмовляється. Сплачує кошти лише згідно рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2013 року у розмірі 500 грн. на місяць. Відповідач фізично здоровий, є працездатною особою, тому має можливість заробляти гроші і надавати доньці фінансову допомогу, яку вона потребує. Позивач просила суд ухвалити рішення, яким збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2013 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3, встановивши їх у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити на підставі обставин, викладених у позові.

Відповідач та його представник в судовому засіданні визнали позов частково та просили його задовольнити і встановити стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 900-1000 грн.

Приймаючи до уваги позицію представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2013 року із відповідача на користь позивача ОСОБА_1 стягнено аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 18 січня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.5, 50).

ОСОБА_3 встановлено ряд діагнозів: цукровий діабет 1 типу середньої тяжкості - постійна інсулінотерапія, субоптимальний глікемічний контроль, хронічний аутоімунний тиреоїдит, вірусна постава стоп, кіфосколіотична постава, що тягне за собою постійне лікування, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 5485, виданої ДЦП МСД №10 (а.с.6).

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як вбачається із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них.

Враховуючи, що після визначення судом розміру аліментів внаслідок інфляційних процесів та змін у законодавстві, на сьогоднішній день визначений рішенням суду розмір аліментів є меншим, ніж встановлений законом мінімальний розмір аліментів, а також враховуючи зміни у стані здоров'я дитини, суд приходить до висновку, що є підстави для збільшення розміру аліментів.

Таким чином, суд вважає, що оскільки батьки несуть однакову відповідальність за матеріальне забезпечення своєї дитини, а для нормального існування та забезпечення дитини розмір коштів на її утримання повинен щонайменше досягати розміру прожиткового мінімуму, тож суд вбачає підстави для збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої ОСОБА_3, встановивши їх у твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, з урахуванням того, що збільшення розміру аліментів відбувається з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Разом з цим, оскільки позивачка є звільненою від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, тому у відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-184, 191, 192 СК України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 169, 174, 208, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Збільшити розмір стягуваних за рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 лютого 2013 року з ОСОБА_2 (іпн.НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (іпн.НОМЕР_2), аліментів на утримання неповнолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, встановивши їх в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя О.П.Румянцев