УХВАЛА

іменем україни

01 вересня 2017 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Букіна О.М., розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: Головний державний виконавець Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Турчина Олена Сергіївна, ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із вищезазначеною скаргою, в якій просить визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Турчиної Олени Сергіївни по виконавчому провадженню №48880146 та при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26.06.2017; визнати незаконною бездіяльність головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Турчиної Олени Сергіївни по виконавчому провадженню №48879613 та при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 26.06.2017; скасувати постанову головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Турчиної Олени Сергіївни по виконавчому провадженню №48880146 від 26.06.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу; скасувати постанову головного державного виконавця Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Турчиної Олени Сергіївни по виконавчому провадженню №48879613 від 26.06.2017 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Вирішуючи питання про можливість відкриття провадження у справі, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» скарги мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, містити відомості, перелічені в п.п. 3-5 ч. 3 ст. 85 Закону України «Про виконавче провадження» (на даний час - ч. 7 ст. 82 даного Закону).

В разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26 грудня 2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» судам необхідно враховувати, що в тому разі, коли законом встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення заявника зі скаргою до суду (наприклад, ст. 26, ч. 4 ст. 57 Закону N 606-XIV, їх перебіг має визначатися за цими нормами, а не за загальними правилами ст. 248-22 ЦПК. Скарга (заява), пропущений строк на подання якої не поновлено в порядку, передбаченому статтями 85, 89 ЦПК, залишається без розгляду.

Заявник стверджує, що постанови державного виконавця від 26.06.2017 були отримані стягувачем (заявником) лише 22.08.2017.

Як вбачається зі штампу на поштовому конверті скарга заявником була направлена до суду 29.08.2017.

Проте, жодних доказів власних тверджень, щодо «дійсного отримання» заявником постанов державного виконавця саме як зазначено на штампі юридичної особи (22.08.2017), враховуючи той факт що супровідний лист на якому вона стоїть датований 26.06.2017, суду не надано, що позбавляє суд можливості перевірити правильність обчислення строків звернення заявника до суду і вирішити питання, в разі необхідності, про їх поновлення чи відмову в їх поновленні.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», згідно зі статтею 26 ЦПК сторона виконавчого провадження, яка звернулася до суду зі скаргою, бере участь в її розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується розгляд і вирішення цієї скарги, - як заінтересовані особи.

Як вбачається з матеріалів скарги, 19.02.2015 Солом?янським районним судом м. Києва було ухвалено рішення по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», і стягнуто солідарно на його користь з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 1 010 350,43 грн. за кредитним договором №77.1/АА-00092.07.2 від 17.10.2007, а також судовий збір в розмірі 3 654,00 грн. по 1 827 грн. з кожного.

Виходячи з вищевикладеного, ОСОБА_4 також є заінтересованою особою у даній справі, враховуючи зазначені обставини, заявнику необхідно надати правове обґрунтування підстав незалучення в якості заінтересованої особи - ОСОБА_4 або уточнити склад учасників справи, шляхом внесення змін та надання відповідно копій скарги з додатками по кількості учасників.

Однак, дана скарга не відповідає вказаним вимогам.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Родовід банк» на бездіяльність державного виконавця, заінтересовані особи: Головний державний виконавець Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Турчина Олена Сергіївна, ОСОБА_3 - залишити без руху.

Роз'яснити заявнику, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали шляхом подачі скарги в новій редакції з урахуванням виправлення зазначеним судом недоліків.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.М.Букіна