Справа № 209/3903/13-ц
Провадження № 2-с/209/27/17
У Х В А Л А

26 грудня 2017 року м. Кам'янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Замкової Я.В.

при секретарі - Швець О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2013 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська було постановлено судовий наказ за заявою ТОВ "Крона" про видачу судового наказу на стягнення заборгованості з ОСОБА_1 в сумі 3323 гривень 58 копійок, а також судового збору в розмірі 114 гривень 70 копійок.

20 листопада 2017 року в провадження судді Замкової Я.В. надійшла заява боржника ОСОБА_1 від 17.11.2017 року про скасування судового наказу, в якій боржник заперечує проти заяви про видачу судового наказу, вважаючи її необґрунтованою, просить суд скасувати зазначений судовий наказ.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України (в редакції закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, що набрав чинності з 15.12.2017 року) у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій розяснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст. 444 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 161 ЦПК України (в редакції закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року, що набрав чинності з 15.12.2017 року) судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Як розяснено в п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року за № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником; із доданих документів вбачається пропуск позовної давності, то така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення заяви про скасування судового наказу, оскільки з матеріалів справи та заяви вбачається, що боржник не визнає свій обовязок перед заявником, отже існує спір, який підлягає розгляду судом у спрощеному позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Керуючись ч. 3 ст. 171 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу - задовольнити.

Судовий наказ Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська у справі № 209/3903/13-ц за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Крона» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованності - скасувати.

Розяснити Товариству з обмеженою відповідальністю «Крона», його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Я.В. Замкова