АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Головачова Я.В.

суддів: Поливач Л.Д., Шахової О.В.

при секретарі Горак Ю.М.

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Обласного комунального підприємства "Буковина-Фарм" до ОСОБА_1, публічного акціонерного товариства "Терра Банк", третя особа: Чернівецька обласна рада про визнання недійсним договору поруки, за апеляційною скаргою Обласного комунального підприємства "Буковина-Фарм" на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 14 серпня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2015 року Обласне комунальне підприємство "Буковина-Фарм" (далі - ОКП "Буковина-Фарм") звернулося до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 5 жовтня 2012 року між публічним акціонерним товариством "Терра Банк" (далі - ПАТ "Терра Банк") та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № КК-14/4П, за умовами якого остання отримала кредит на умовах овердрафту, ліміт якого не перевищує 150 000 грн., на строк до 5 жовтня 2013 року зі сплатою 32% річних. У цей же день, на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ПАТ "Терра Банк", ОСОБА_1 та ОКП "Буковина-Фарм" було укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором.

Посилаючись на те, що договір поруки був підписаний неуповноваженою на те, посадовою особою ОКП "Буковина-Фарм", яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності для укладення такого правочину, а також на те, що керівником не було отримано погодження Чернівецької обласної ради, як засновника цього підприємства, на укладення договору поруки, позивач просив суд визнати договір поруки недійсним.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 14 серпня 2017 року у задоволенні позову ОКП "Буковина-Фарм" відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОКП "Буковина-Фарм", посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Скаржник зазначає, що договір поруки був підписаний неуповноваженою на те, посадовою особою ОКП "Буковина-Фарм", яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності для укладення такого правочину; керівником ОКП "Буковина-Фарм" не було отримано погодження Чернівецької обласної ради, як засновника цього підприємства, на укладення оспорюваного договору поруки.

Представник ОКП "Буковина-Фарм", яка представляла також інтереси Чернівецької обласної ради -Безушко Д.С. в суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу з наведених в ній підстав.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3, представник ПАТ "Терра Банк" - Лантух Є.С. заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважали, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення в цій частині, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено, що 5 жовтня 2012 року між ПАТ "Терра Банк" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № КК-14/4П, за умовами якого остання отримала кредит на умовах овердрафту, ліміт якого не перевищує 150 000 грн., на строк до 5 жовтня 2013 року зі сплатою 32% річних.

На забезпечення виконання зобов'язань, за кредитним договором, 5 жовтня 2012 року між ПАТ "Терра Банк",ОСОБА_1 та ОКП "Буковина-Фарм"було укладено договір поруки № КК-14/4П, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором № КК-14/4П від 5 жовтня 2012 року, а також договорами про внесення змін та доповнень до нього, що укладені та можуть бути укладені у майбутньому. Від імені ОКП "Буковина-Фарм" договір поруки було підписано заступником директора цього підприємства ОСОБА_5 на підставі довіреності від 4 жовтня 2012 року.

Пред'являючи позов, ОКП "Буковина-Фарм" посилалося на те, що договір поруки був підписаний неуповноваженою на те посадовою особою їх підприємства, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності для укладення такого правочину, а також на те, що керівником не було отримано погодження Чернівецької обласної ради, як засновника цього підприємства, на укладення договору поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю (статті 2, 80, 91, 92 ЦК України).

При цьому особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина перша статті 92 ЦК України).

Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 ЦК України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.

На захист прав третіх осіб, які вступають у правовідносини з юридичними особами, в тому числі й укладають з юридичними особами договори різних видів, частиною третьою статті 92 ЦК України передбачено, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах з третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що ця особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

При цьому частиною четвертою статті 92 ЦК України передбачено, що якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов'язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані юридичній особі.

Таким чином, закон вимагає, щоб виконавчий орган товариства діяв добросовісно і розумно, керуючись інтересами товариства, а не власними. За порушення цієї вимоги на виконавчий орган може бути покладений обов'язок відшкодувати завдані товариству збитки.

Однак закон ураховує, що питання щодо визначення обсягу повноважень виконавчого органу підприємства та добросовісність його дій відноситься до внутрішніх взаємовідносин юридичної особи та її органу, тому сам лише факт учинення виконавчим органом підприємства протиправних, недобросовісних дій, перевищення ним своїх повноважень не може слугувати єдиною підставою для визнання недійсними договорів, укладених цим органом від імені юридичної особи з третіми особами.

Згідно з п. 6.4.4, 6.4.5 статуту ОКП "Буковина-Фарм", у редакції, що діяла на момент укладення договору поруки від 5 жовтня 2012 року, директор підприємства без доручення діє від імені підприємства, представляє його в установах , організаціях, підприємствах, а також у стосунках з юридичними особами усіх видів і форм власності, громадянами як на території України, так і за її межами; укладає договори, угоди, контракти, видає доручення, здійснює інші дії згідно мети і предмету діяльності.

Як вбачається зі змісту довіреності від 4 жовтня 2012 року в.о. директора ОКП "Буковина-Фарм" ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_5 представляти інтереси вказаного підприємства підприємства, у тому числі підписувати договір поруки.

Доводи апеляційної скарги ОКП "Буковина-Фарм" про те, що правовий статус "виконуючого обов'язки" директора ОКП "Буковина-Фарм" надавав ОСОБА_1 лише право підпису фінансових документів та не давав право видати довіреність та уповноважити іншу особу укласти договір поруки є безпідставними, оскільки особа, призначена повноважним органом виконуючим обов'язки керівника підприємства наділена повноваженнями самого керівника підприємства.

Твердження особи, яка подала апеляційну скаргу, про те, що ОСОБА_5 не мала необхідного обсягу повноважень для укладення оспорюваного правочину є надуманими та необгрунтованими.

Зі змісту довіреності від 4 жовтня 2012 року вбачається, що в.о. директора ОКП "Буковина-Фарм" ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_5 представляти інтереси вказаного підприємства підприємства, у тому числі й підписувати договір поруки.

Посилання у апеляційній скарзі ОКП "Буковина-Фарм" на те, що укладення оспорюваного договору поруки не було погоджено із Чернівецькою обласною радою, як засновником цього підприємства, є безпідставними та підлягають відхиленню.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15 червня 2001 року № 809 затверджено "Порядок погодження залучення державними підприємствами, у тому числі господарськими товариствами (крім банків), у статутному капіталі яких 50 та більше відсотків акцій (часток, паїв) належать державі, кредитів (позик), надання гарантій або поруки за такими зобов'язаннями".

Цей Порядок визначає процедуру погодження залучення державними підприємствами, у тому числі господарськими товариствами (крім банків), у статутному капіталі яких 50 та більше відсотків акцій (часток, паїв) належать державі, кредитів (позик) шляхом укладення кредитного договору, договору позики або випуску облігацій підприємства, у результаті якого виникають зобов'язання щодо повернення коштів, та надання гарантій або поруки за такими зобов'язаннями.

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, ОКП "Буковина-Фарм" за організаційно-правовою формою є комунальним підприємством, а тому воно не відноситься до переліку тих підприємств, які мають погоджувати із Міністерством фінансів України або відповідним органом виконавчої влади, який здійснює функції управління державною власністю, укладення договору поруки.

Ураховуючи встановлені судом обставини, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст. 308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Обласного комунального підприємства "Буковина-Фарм" відхилити.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 14 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Я.В. Головачов

Судді: Л.Д. Поливач

О.В.Шахова