Справа № 755/870/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" листопада 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Рудь Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 08 грудня 2006 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем було укладено договір № 001/13991/06 про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. Картковий рахунок та платіжну картку «Visa Classik» видано зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 1 000,00 грн. 24 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 24/12/14/1 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за договором № 001/13991/06 про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. Первісний кредитор свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 24 листопада 2016 року становить у розмірі 44 279,94 грн. Просить стягнути з відповідача заборгованість за договором № 001/13991/06 про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток від 08 грудня 2006 року у розмірі 44 279,94 грн. та витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надійшли письмові заперечення, в яких зазначено, що посилання представника позивача, що він є процесуальним правонаступником є хибними, оскільки 08 грудня 2006 року між відповідачем та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», а не Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. Розмір заборгованості не підтверджений матеріалами справи, оскільки в особовому рахунку в графі "перенесення заборгованості по КР Visa на просторочку" станом на 31 березня 2014 року зазначено суму 29163,72 грн. Просив про застосування строків позовної давності, оскільки відповідачем 18 жовтня 2013 року було здійснено останній платіж з погашення заборгованості по кредитній картці.

На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідив в судовому засіданні матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи.

08 грудня 2006 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та відповідачем було укладено договір № 001/13991/06 про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток. Картковий рахунок та видано платіжну картку «Visa Classik» зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 1 000,00 грн. (а.с. 6, 104-112).

24 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір факторингу № 24/12/14/1 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор передав, а новий кредитор набув права вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за договором № 001/13991/06 про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (а.с. 113, 114-116, 117-120).

Згідно виписки з особового рахунку відповідача, відкритого відповідно до умов договору № 001/13991/06 про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 24 листопада 2016 року становить у розмірі 44 279,94 грн. (а.с.230-231).

31 березня 2015 року на адресу відповідача було направлено досудову вимогу з вимогою про виконання зобов'язань за Кредитним договором укладено договір № 001/13991/06 про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток від 08 грудня 2006 року (а.с. 10).

Згідно положень ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк згідно з вказівками закону та договору.

Відповідно до укладеного між сторонами договору та статей 1049, 1050 та 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором. Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно ст. 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно п. 1.1. договору факторингу Клієнт (Первісний кредитор) передає (відступає), а фактор (Новий кредитор) приймає право грошової вимоги, що належить Клієнту, і стає кредитором за Кредитними договорами, укладеним між Клієнтом і Боржниками, в розмірі Портфеля заборгованості.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Згідно зі ст. 1081 Цивільного кодексу України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Відповідно до ч.1 ст. 1082 Цивільного кодексу України Боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Однак, боржником не виконано зобов'язань, визначених Договором, порушено умови щодо погашення кредиту та нарахованих відсотків за його користування, що підтверджується розрахунком суми заборгованості по договору.

Тому станом на 24 листопада 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 44 279,94 грн.

Відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Така правова позиція викладена в постанові Пленуму Верховного суду України по справі № 6-116цс13 від 06 листопада 2013 року, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Як вбачається з виписки по особовому рахунку останній платіж відповідачем було здійснено 18 жовтня 2013 року у сумі 2612,00 грн.(а.с. 121-203).

30 грудня 2016 року банком було пред'явлено вимогу про виконання зобов'язань шляхом звернення до суду з позовом.

Отже, вимогу до відповідача про виконання взятого ним зобов'язання було пред'явлено з пропущенням строків позовної давності.

З урахуванням викладеного суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором у зв"язку з пропущенням строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 261, 509, 512-514, 516, 525, 526, 1049, 1050, 1054, 1054-1055, 1077, 1078, 1081, 1082 ЦК України та керуючись ст.ст.10, 11, 57-60, 64, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 228, 232, 294, 296 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 04 грудня 2017 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна