Номер провадження 2/521/4696/17
У Х В А Л А

"23" серпня 2017 р. Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Лічмана Л.Г.,

при секретарі Тимофієнко Н.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 Рубіка про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 Рубіка до ОСОБА_1 про визнання обєктом спільної сумісної власності квартири, визнання права власності, стягнення компенсації вартості ремонту квартири, -

В С Т А Н О В И В:

11.08.2017 р. до Малиновського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_2, яку було уточнено, у якій він просив суд визнати обєктом права спільної сумісної власності подружжя квартиру 99, загальною площею 58,2 кв.м., та нежитлове (кладове) приміщення № 6, секції 6, загальною площею 3,36 кв.м., які розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Цвєтаєва, 11, визнати за позивачем право власності на ? частину вказаних квартири та нежитлового (кладового) приміщення, як на частину спільного майна подружжя, визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину майна спірної квартири та використаних для ремонту квартири матеріалів, а саме на ламінат, кафель, шпалери, гіпсокартон, цемент, шпаклівку, суміш Церезіт, двері, підвіконня, гарнітур для ванної кімнати, ванну, бойлер, унітаз з бачком, гарнітур кухонний, електроплиту, духову шафу, витяжку кухонну, ліжка, як на частину спільного майна подружжя, стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію половини вартості ремонту квартири в розмірі 50000 грн.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 23.08.2017 р. провадження у справі відкрито та призначено справу до попереднього судового засідання.

До попереднього судового засідання до суду надійшла заява ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову у виді накладення арешту на квартиру 99, розташовану за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Цвєтаєва, 11.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 вказує, що на даний момент існує спір про поділ спільного сумісного майна подружжя, невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду, оскільки існує реальна загроза, що ОСОБА_1 з метою ухилення від поділу майна може його реалізувати.

Дослідивши надані матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, в провадженні якого перебуває справа в день її надходження без повідомлення сторін.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або інших осіб.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі Постанова) від 22 грудня 2006 року № 9 забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом 4 Постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 95457794 від 23.08.2017 р. право приватної власності на АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Зважаючи на ту обставину, що арешт може бути накладено на майно, що належить відповідачеві, а право власності на нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації (ч. 2 ст. 331 ЦК України), суд приходить до висновку, що майно не належить відповідачеві ОСОБА_1 на праві власності. Тому у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, -

С У Д

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 Рубіка про забезпечення позову, відмовити.

Копію ухвали негайно направити заявнику та заінтересованим особам у справі.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

С У Д Д Я: