Справа № 2-о/325/71/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Васильцової Г.А., при секретарі Міняйло А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Приазовське цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа Великоновосілківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Донецькій області,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернулася до Приазовського районного суду Запорізької області з вказаною заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_3 - 09 травня 2017 року в місті Новоазовськ Новоазовського району Донецької області Україна.

В заяві зазначила, що 09.05.2017 року в м. Новоазовськ Новоазовського району Донецької області померла мати ОСОБА_1 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Про що 10.05.2017 року Новоазовським районним відділом записів актів цивільного стану «державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки» видано свідоцтво про смерть ДНР № 072031. Звернувшись до Великоновосілківського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ в Донецькій області для поновлення актового запису про смерть ОСОБА_3, але отримала відмову, мотивовану тим, що надане нею лікарське свідоцтво про смерть не відповідає вимогам, затвердженим наказом Міністерства охорони здоровя України. Таким чином, просить встановити факт смерті ОСОБА_3 09 травня 2017 року в місті Новоазовськ Новоазовського району Донецької області Україна.

В судове засідання заявник та його представниця не з'явилися, проте в матеріалах справи мається заява про розгляд справи у їх відсутність, заяву підтримують в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, належним чином був повідомленим про дату розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з неявкою сторін по справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 народилася 25 січня 1929 року в с. Андріївка Великоновосельківського району Донецької області та була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією паспорту серії ВА 628492.

Заявник по справі ОСОБА_1, дошлюбне прізвище ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, є сином ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ШЛ № 088411.

Судом встановлено, що 09 травня 2017 року померла ОСОБА_3, про що свідчить медичне свідоцтво про смерть № 88 від 10.05.2017 та свідоцтво про смерть серії ДНР № 072031 видане 12.05.2017 року Новоазовським районним відділом ЗАГС ДРП «держаної реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР».

В той же час, суд не може їх прийняти як належні докази, оскільки органи, які видали вказані документи, у відповідності до чинного законодавства України не зареєстровані, а тому документи, видані такими органами, є нікчемними, тобто не породжують жодних юридичних наслідків для органів державної влади та інших юридичних та фізичних осіб, які знаходяться на контрольованій Україною території.

Звернувшись із заявою щодо отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_3 до відділу Великоновосілківського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ в Донецькій області, було відмовлено у отриманні свідоцтва про смерть, через те, що надане лікарське свідоцтво про смерть не відповідає відповідним нормам Законодавства.

Згідно до ч.ч. 1, 6ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб

Пунктом 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом(у редакції наказу) встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а)лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б)фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в)лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим … реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Статтею 9 ч. 2, 3, 4 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Відповідно до ст.17 ч.1 цього Закону у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Пунктом 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Отже, оскільки заявник не має можливості надати для реєстрації смерті своєї матері ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, документи, передбачені законодавством України, з метою захисту його законних прав та інтересів, як громадянина України, суд вважає необхідним встановити факт смерті ОСОБА_3 - 09 травня 2017 року в місті Новоазовськ Новоазовського району Донецької області Україна.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 197, 208, 209, 212-215, 234, 256-259 ЦПК України, ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»

ВИРІШИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про встановлення факту смерті особи, заінтересована особа Великоновосілківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ в Донецькій області задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла 09 травня 2017 року, в місті Новоазовськ Новоазовського району Донецької області Україна.

Рішення, відповідно до ст..257-1 ч. 4 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Судове рішення видати особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.А. Васильцова