У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Леванчука А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Кіровської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області, ОСОБА_6, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за касаційною скаргою представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 24 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом, у якому зазначали, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у АДРЕСА_5 Кіровоградської області помер їх дядько ОСОБА_8, після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку НОМЕР_1, площею 5,15 га, що розташована на території Кіровської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Вони зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте їм було відмовлено у зв'язку з пропуском встановленого законом строку на прийняття спадщини.

Враховуючи викладене та те, що вони дізнались про смерть дядька лише у січні 2015 року, оскільки проживають за містом, просили визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_8

Справа переглядалася судами неодноразово.

Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2016 року у задоволені позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м Кіровоградської області від 24 січня 2017 року рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 05 жовтня 2016 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову. Визначено ОСОБА_4 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, у три місяці.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року у АДРЕСА_5 Кіровоградської області дядько позивачів - ОСОБА_8, після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку НОМЕР_1, площею 5,15 га, що розташована на території Кіровської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області.

Матеріали спадкової справи, які знаходяться у Маловисківській районній державній нотаріальній конторі Кіровоградської області, містять заяву ОСОБА_6 від 03 червня 2014 року про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8, у якій зазначено, що він є спадкоємцем і, крім нього, спадкоємців за законом, у тому числі малолітніх, неповнолітніх, недієздатних, цивільна дієздатність яких обмежена, дружини, батьків спадкодавця, немає. Заява спадкоємця ОСОБА_6 на наявність інших спадкоємців ОСОБА_8 нотаріусом не перевірялася.

ОСОБА_4 і ОСОБА_5 у встановлений законом строк спадщину не прийняли, пояснивши, що проживали окремо від ОСОБА_8 та не знали про смерть останнього. Нотаріусом було відмовлено у прийнятті заяви у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для звернення із заявою про прийняття спадщини.

Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. ст. 1216, 1217 ЦК України).

Відповідно до ст. 1259 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. ст. 1261−1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч.1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За правилами ч. ч. 1, 3 ст.1272 ЦК України у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Апеляційний суд встановив, що ОСОБА_4 пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, оскільки об'єктивно не знав про смерть спадкодавця ОСОБА_8 Зазначений факт став відомий позивачу лише у січні 2015 року. Родинні зв'язки з дядьком були припинені після смерті у 2010 році матері позивача - ОСОБА_9, яка була рідною сестрою ОСОБА_8, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 29 червня 2010 року. Крім того, родинний зв'язок втратився через те, що ОСОБА_8 з 2010 року почав зловживати алкоголем, покинув зареєстроване у встановленому законом порядку місце свого проживання та не мав постійного місця проживання і роботи. Після смерті матері, тяжко захворів батько позивача ОСОБА_10, він знаходився на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні Кіровоградського обласного онкологічного диспансеру з 04 по 21 червня 2013 року, що підтверджується копією виписного епікризу № 3822. ОСОБА_10 постійно з того часу хворів, періодично перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується виписками із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 10 лютого 2015 року № 681/200, від 08 липня 2015 року № 4828. Епікризом-випискою із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_10 № 7877 підтверджується факт оперативного втручання та період його госпіталізації, а саме з 14 по 26 вересня 2015 року. У зв'язку з чим з 2013 року ОСОБА_10 потребував постійного стороннього догляду, який йому був забезпечений позивачем, з яким ОСОБА_10 постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до акта щодо встановлення факту проживання від 28 листопада 2016 року вбачається, що ОСОБА_8 дійсно проживав за адресою: АДРЕСА_2 без реєстрації у період з 2008 по 2011 роки (а. с. 26, т. 2).

Із колективного листа жителів вул. Тобілевича у м. Мала Виска від 10 грудня 2016 року вбачається, що у період з липня 2011 року по день смерті ОСОБА_8 проживав по АДРЕСА_3 разом із своєю співмешканкою ОСОБА_11 У кінці 2008 року ОСОБА_8 продав хату у с. Кіровка та з того часу почав проживати за різними адресами у АДРЕСА_4 та у АДРЕСА_5 (а. с. 28, т. 2).

Колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду про те, що у спадкоємця були об'єктивні перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини через необізнаність про фактичне місце проживання свого дядька, тяжкою хворобою батька з 2013 року. Тому причини пропуску встановленого шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними.

Таким чином, апеляційний суд обґрунтовано задовольнив позов частково. Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, яким апеляційним судом надана відповідна оцінка, а суд касаційної інстанції позбавлений можливості втручатися в оцінку доказів.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а рішення апеляційного суду залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 24 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Леванчук А.О. Маляренко А.В.