Справа №: 272/599/17
Провадження № 2/272/486/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2017 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі

головуючого судді Брагіна В.І.

при секретарі Ахановій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Андрушівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про оскарження відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної ді

встановив :

Позивач звернувся до суду з позовом,зазначив,що до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна відносно нього ОСОБА_3 Київською державною нотаріальною конторою 23.07.2010 року внесений запис за реєстраційним номером 10069205 щодо обтяження всього належного мені нерухомого майна у вигляді його арешту. Згідно реєстру підставою обтяження є постанова слідчого про накладення арешту на майно від 12.04.2010 року у кримінальній справі №49-2932.За результатами судового розгляду 03.04.2013 року кримінальної справи №1-125/11 (49-2932) Подільським районним судом м.Києва його визнано винним та засуджено крім іншого до покарання у вигляді конфіскації майна. Вирок набрав законної сили 29.10.2013 року, після ухвалення рішення Апеляційним судом м.Києва про залишення вироку суду першої інстанції без змін.Під час звернення 09.08.2016 року до приватного нотаріуса Андрушівського нотаріального округу ОСОБА_2 йому стало відомо про існування обтяження у вигляді арешту нерухомого майна. З часу внесення ОСОБА_3 запису до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна про обтяження минуло більше ніж 7 років. При цьому опис та арешт нерухомого майна будь-якою уповноваженою на це службовою особою не проводився, а Подільським районним судом м.Києва, за результатами розгляду по суті кримінальної справи відносно мене, будь-які процесуальні документи про арешт конкретно визначеного мого нерухомого майна не виносились та виконавчі листи про таке не видавались і для виконання до органу державної виконавчої служби не направлялись, при тому, що строки позовної давності щодо звернення виконавчих листів до виконання минули. Крім того, у відповідності до ч.1 п.2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час вступу вироку щодо нього в законну силу, виконавчі документи могли бути предявлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. Вчинена ОСОБА_3 Київською державною нотаріальною конторою дія з обтяження нерухомого майна у вигляді арешту не стала тимчасовою і триває невиправдано довгий час. Вчинена ОСОБА_3 Київською державною нотаріальною конторою дія з обтяження нерухомого майна у вигляді арешту не стала тимчасовою і триває невиправдано довгий час.Разом з цим, Подільським районним судом м.Києва у справі №1-125/11 був виданий щодо нього виконавчий лист від 16.12.2013 року виключно в частині звернення в дохід держави арештованих грошових коштів, який цього ж дня направлений до ДПІ у Печерському районі м.Києва та до Ірпінської міської державної податкової інспекції для виконання.Виконавчий лист про конфіскацію грошових коштів виконаний, а виконавче провадження закрито, що підтверджується відсутністю виконавчих проваджень щодо мене у базі даних автоматизованої системи виконавчого провадження, Положення про яке затверджено наказом Міністерства юстиції України №2432/5 від 05.08.2016 року.Таким чином, за прийнятим Подільським районним судом м.Києва процесуальним рішенням видачею виконавчого листа про конфіскацію грошових коштів, визначено долю арештованого майна та вирок суду в частині конфіскації виконаний.Незважаючи на виконання вироку в частині конфіскації майна, минуванням строків для постановлення Подільським районним судом інших процесуальних документів та виконавчих листів, минуванням строків позовної давності для звернення виконавчих листів до виконання, а також відбуттям та закінченням строку призначеного судом мені покарання, обтяження у вигляді арешту невизначеного нерухомого майна до даного часу не знято і не скасовано, та жодним уповноваженим органом до реєстру не внесено інформацію про припинення обтяження, що позбавляє мене законних підстав вільного володіння, користування і розпорядження своєю власністю. Враховуючи викладене,він за місцем свого проживання звернувся до приватного нотаріуса Андрушівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про припинення такого виду обтяження, як арешт невизначеного нерухомого майна. Приватним нотаріусом ОСОБА_2 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії на підставі того, що реєстрація зняття такого виду обтяження, як арешт нерухомого майна (зняття заборони), може бути проведена нотаріусом у відповідності до вищезазначеного Порядку за рішенням суду. Просив зобовязати приватного нотаріуса Андрушівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 провести державну реєстрацію припинення заборони (обтяження) обєктів нерухомого майна ОСОБА_1 ,яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна віж 23 липня 2010 року за реєстраційним номером 10069205.

В судове засідання позивач не зявився,направив заяву про розгляд справи в його відсутність,позов підтримав.

В судове засідання відповідач не зявився,направив заяву про розгляд справи в його відсутність.

Суд,дослідивши матеріали справи,вважає позов таким,що підлягаї задоволенню,виходячи з наступних міркувань :

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Статтею 16 КПК України визначено, що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно пунктів 16.17, 16.6.1 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України №68 від 27.06.2006 року, звернення вироку до виконання в частині конфіскації майна засудженого полягає в направленні до органу державної виконавчої служби за місцем знаходження майна виконавчого листа встановленої форми, копії вироку, протоколу накладення арешту на майно й опису майна або протоколу про відсутність майна, яке підлягає опису, або довідки суду про їх відсутність у матеріалах кримінального провадження, а в разі потреби і копії ухвали про накладення арешту на майно. Виконавчі листи виписуються не пізніше другого дня після набрання рішення суду законної сили, а в справах, у яких рішення підлягає негайному виконанню у день постановлення рішення.

У відповідності до ч.1 п.2 ст.22 Закону України «Про виконавче провадження», який діяв на час вступу вироку щодо позивача в законну силу, виконавчі документи могли бути предявлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 10 частиною 1 пунктом 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державним реєстратором, крім інших є нотаріус, який у відповідності до глави 15 пункту 5 підпункту 5.1 наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» уповноважений проводити державну реєстрацію припинення обтяження (зняття заборони) незалежно від того де та яким іншим нотаріусом таке обтяження було накладено.

Згідно ст. 317, 319, 321 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтями 8, 55 Конституції України гарантується захист прав і свобод громадянина судом.

У відповідності до ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду.

З наданих відповідачем відповідей слідує, що станом на 19 червня 2017 року року ніяких виконавчих документів щодо позивача на виконанні не перебуває (а.с.31-32;34;35).

З цього слідує, що внесена до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна відносно позивача ОСОБА_3 Київською державною нотаріальною конторою 23.07.2010 року внесений запис за реєстраційним номером 10069205 щодо обтяження всього належного ОСОБА_1 нерухомого майна у вигляді його арешту,порушує права позивача і позбавляє його можливості реалізувати своє право на придбання та реалізацію в подальшому обєктів нерухомості.

Виходячи з вищевикладеного суд задовольняє позов та зобовязує приватного нотаріуса Андрушівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 провести державну реєстрацію припинення заборони (обтяження) обєктів нерухомого майна ОСОБА_1 ,яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна віж 23 липня 2010 року за реєстраційним номером 10069205.

Керуючись ст.ст.197 п.2, 213-215, 217-218 ЦПК України, ст.321 ЦК України, -

вирішив :

Позов задовольнити.

Зобовязати приватного нотаріуса Андрушівського районного нотаріального округу ОСОБА_2 провести державну реєстрацію припинення заборони (обтяження) обєктів нерухомого майна ОСОБА_1 ,яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна віж 23 липня 2010 року за реєстраційним номером 10069205.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:ОСОБА_4