Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2/279/1880/17
Справа № 279/3855/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

у складі головуючого судді Волкової Н.Я.

з секретарем Прокопчук І.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача адвоката Воропаєвої Р.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Коростені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів, зазначивши, що вона згідно рішення Коростенського міськрайонного суду від 04.12.2009 року отримує від відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, мінімальний розмір яких менший за мінімальний розмір аліментів, передбачений законодавством на даний час, тому просить їх розмір змінити, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 08.07.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Крім цього, в період з травня по вересень 2017 року відповідач утворив заборгованість зі сплати аліментів, тому неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів становить 1284,12 грн., які просила стягнути на її користь.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримала з вищезазначених підстав та просила їх задовольнити. Пояснила, що відповідач певний період не сплачував аліменти, хоча мав доходи, бо працює неофіційно.

Відповідач позовні вимоги в частині збільшення мінімального розміру аліментів визнав, вимогу про стягнення пені не визнав. Пояснив, що згоден сплачувати аліменти у визначеному законодавством мінімальному розмірі. Вимогу про стягнення пені не визнав, посилаючись на те, що в період, за який виникла заборгованість, не працював, вважає, що сплачувати аліменти за декілька місяців більш доцільно, ніж щомісячно.

Вислухавши пояснення сторін та проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, суд дійшов висновку про наступне:

Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо сплати аліментів, який регулюється положеннями Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно ст.182 ч.2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Ст.223 ч.4 ЦПК України передбачає, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

В той же час, зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення (ППВСУ №3 від 15.05.2006 року п.17), оскільки зміна законодавства не є обставиною в розумінні ст.223 ч.4 ЦПК України, що впливає на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення.

За таких обставин, вимога про зміну розміру аліментів є безпідставною, тому задоволенню не підлягає.

Позивач же не позбавлена права звернення з заявою до виконавчої служби щодо нарахування аліментів у визначеному законодавством мінімальному розмірі, оскільки такий розмір є законодавчо визначеним і не потребує відповідного судового рішення, яким такий розмір визначається.

Розмір пені за несвоєчасну сплату аліментів позивачем проведено вірно, її розмір відповідачем не оспорений. Про відсутність вини у невчасній сплаті аліментів відповідач не заявив, доказів неможливості своєчасної сплати аліментів не представив. Фактично одночасне погашення заборгованості, яка виникла, свідчить про те, що відповідач був спроможний своєчасно сплачувати аліменти і заборгованість допустив через небажання здійснювати щомісячні перерахування аліментів.

За таких обставин позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідач підлягає звільненню від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,6,11,15,60,209,212-218,226 ЦПК України, ст.182,196 СК України,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1284 (одну тисячу двісті вісімдесят чотири) гривні 12 копійок неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.05.2017 року по 31.08.2017 року.

В решті вимог відмовити.

Звільнити ОСОБА_2 від сплати судового збору на підставі ст.5 ч.1 п.13 Закону України «Про судовий збір».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд в 10-денний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Суддя Волкова Н.Я.

Копія згідно оригіналу