Справа № 202/5216/17
Провадження № 2/202/2420/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2017 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Волошина Є.В.,

за участю секретаря Величко А.А.

позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Служба у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпрі ради про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Орган опіки та піклування Індустріальної районної у м.Дніпрі ради, про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що відповідно до довідки №3520 від 27 червня 2017 року про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, у квартирі АДРЕСА_1, зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та позивач ОСОБА_1 (дівоче прізвище Федько) разом із своєю неповнолітньою дочкою ОСОБА_2. У спірній квартирі відповідачі та позивач ОСОБА_1 проживали на підставі ордеру №342, виданого виконавчим комітетом Індустріальної ради народних депутатів м. Дніпропетровська 11 серпня 1977 року. Починаючи з 2003 року, коли у позивача ОСОБА_1 народилась дочка ОСОБА_2, відповідачі навмисно створювали нестерпні умови для сумісного з ними проживання, внаслідок чого вона з малолітньою дитиною була вимушена періодично проживати або в орендованій квартирі, або у друзів. Втім позивач ніколи не змінювала свого постійного місця проживання, оскільки іншого немає. Неможливість позивачів проживати за місцем реєстрації внаслідок протиправної поведінки відповідачів, вимусила їх тривалий час проживати в гаражному боксі №364 гаражного кооперативу «Осінь», розташованого по вул. Осіння в м. Дніпро, в якому ОСОБА_1 мешкає і на теперішній час. Оскільки позивач ОСОБА_1, яка самостійно виховує доньку, з вини відповідачів опинилась у складних життєвих обставинах, вона перебуває на обліку центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Індустріальної районної у м.Дніпропетровську ради та отримує матеріальну допомогу на дитину, як одинока матір. Враховуючи відсутність в гаражі елементарних умов для проживання позивач ОСОБА_1 звернулась до служби у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпрі ради, за клопотанням якої неповнолітню дитину влаштували до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» з 21.03.2017 року. Таким чином, протиправна поведінка відповідачів не тільки порушує права ОСОБА_1 та неповнолітньої ОСОБА_2 користуватися жилим приміщенням за місцем реєстрації, але і внаслідок позбавлення можливості та необхідного для близьких людей спілкування, негативно впливає на їх стан здоровя та психологічний стан. На підставі викладеного просить суд усунути ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешкоди у користуванні спірною квартирою шляхом вселення позивача та її неповнолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до квартири №6, розташованої в будинку №1/3 по вулиці Академіка Образцова в м. Дніпрі.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили позов задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у їх відсутність не подавали.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала письмове клопотання про перенесення судового засідання.

Вирішуючи питання про відкладення розгляду справи суд виходить з наступного. Суд не приймає до уваги посилання відповідача ОСОБА_6 щодо неможливості її участі у розгляді даної справи, оскільки на підтвердження обставин поважності причин неприбуття у судове засідання нею не надано жодних доказів.

Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Підсумовуючи наведене та керуючись строками розгляду справи у суді, приймаючи до уваги обовязок сторін добросовісно користуватися наданими ним процесуальними правами, суд визнає причини неявки відповідачів неповажними та, враховуючи думку позивачів, представника третьої особи, відповідно до ст.ст. 224 - 225 ЦПК України ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Представник органу опіки та піклування Індустріальної районної у м.Дніпрі ради в судовому засіданні просив задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що протягом життя бачила погане ставлення відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є батьками ОСОБА_1, до позивачів. Вказувала на той факт, що відповідачі постійно виганяли позивачів зі спірної квартири, останні речі позивачів вивезли в гараж у 2015 році. Дитина ОСОБА_2 знаходиться у спеціальному закладі. Наразі відповідачі продовжують не пускати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до спірної квартири.

Вислухавши пояснення позивачів, свідків, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно ордеру №342, виданого 11 серпня 1977 року виконавчим комітетом Індустріальної ради народних депутатів м. Дніпропетровська, ОСОБА_4 та членам його сім'ї надана квартира №6, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. А. Образцова, 1/3.

04 травня 2003 року у позивача ОСОБА_1 (дівоче прізвище Федько) народилась дочка ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії 1-КИ №226014, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Індустріального районного управління юстиції м. Дніпропетровська 11 червня 2003 року. Дитину було зареєстровано за місцем реєстрації матері.

Відповідно до довідки №3520 від 27 червня 2017 року про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, виданої Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради, у квартирі АДРЕСА_1, зареєстровані:ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та позивач ОСОБА_1 (дівоче прізвище Федько) разом із своєю неповнолітньою дочкою ОСОБА_2.

Таким чином позивач ОСОБА_1 та неповнолітня ОСОБА_2 набули право користування квартирою №6 у будинку №1/3 по вулиці Академіка Образцова в м.Дніпрі і на час їх звернення до суду не втратили це право користування.

Разом із цим, як вбачається з пояснень позивача ОСОБА_1, з 2003 року, після народження дитини ОСОБА_2, відповідачі навмисно створювали нестерпні умови для сумісного з ними проживання, внаслідок чого вона з малолітньою дитиною була вимушена періодично проживати або в орендованій квартирі, або у друзів.

Вказаний факт також підтверджується висновком лейтенанта поліції ДОП СП Індустріального ВП ДВП від 04 липня 2017 року, яким встановлено, що 29 червня 2017 року в черговій частині Індустріального ВП ДВП зареєстровано заяву гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в якій остання просить вжити заходи реагування до її батька та матері, які не пускають її та неповнолітню ОСОБА_2 до місця їх проживання, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. В ході розгляду матеріалу, та проведеної перевірки здійснювався вихід працівників поліції за адресою: АДРЕСА_2, в ході якого встановлено, що двері квартири працівникам поліції не було відкрито, також встановлено, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини.

Згідно довідки №6/180 від 12 вересня 2016 року, виданої Центром соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Індустріальної районної у м. Дніпропетровську ради, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, відповідно до протоколу комісії з питань захисту прав дитини від 08.06.2016 року перебуває на обліку сімей, які опинились у складних життєвих обставинах, центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради.

Наразі позивач ОСОБА_1 проживає у гаражному боксі №364 за адресою: м. Дніпро, гаражний кооператив «Осінь», вул. Осіння, 2/1.

Позивач ОСОБА_2, за заявою своєї матері ОСОБА_1, була направлена до комунального закладу у звязку з складними життєвими обставинами, що підтверджується довідкою №01/23/156 від 04 серпня 2017 року, виданої КЗ соціального захисту центр соціально-психологічної реабілітації дітей Департаменту соціальної політки Управління-Служба у справах дітей Дніпровська міська рада. Підтверджено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 21 березня 2017 року і по теперішній час перебуває в комунальному закладі соціального захисту центрі соціально-психологічної реабілітації дітей департаменту соціальної політики Дніпровської міської ради.

Листами Служби у справах дітей Дніпропетровської обласної державної адміністрації № С-164, №С-210 від 30 червня 2017 року та 17 травня 2017 року також підтверджується той факт, що за клопотанням служби у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі ради з 21 березня 2017 року ОСОБА_2, за попередньої заявою ОСОБА_1, влаштовано до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей», де вона і перебуває по теперішній час.

Листом виконавчого комітету Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради №С-72 від 03 жовтня 2016 року позивача ОСОБА_1 повідомлено, що вирішити питання позивача щодо надання тимчасового житла виконавчий комітет Індустріальної районної у місті Дніпропетровську ради, неможливо. Рекомендовано здійснити необхідні дії щодо налагодження взаємовідносин з батьками та вирішити питання по оформленню права власності на частину будинку, або захистити право дитини на користування належної їй частину житлової площі у судовому порядку.

Згідно довідки Центру соціально-психологічної реабілітації дітей Комунального закладу соціального захисту Департаменту соціальної політики Управління-Служби у справах дітей Дніпровської міської ради №01-13/197 від 12 жовтня 2017 року ОСОБА_2 поступила до центру реабілітації 21 березня 2017 року у звязку з тим, що у сім'ї немає житла. Дівчина з мамою проживали в гаражі. Зі слів ОСОБА_2 її рідна бабка ОСОБА_5 не дає змоги проживати позивачам за місцем реєстрації. ОСОБА_1 навідує дочку регулярно, цікавиться її поведінкою та навчанням. За час перебування в центрі реабілітації, інші родичі чи близькі люди ОСОБА_2 не навідували.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що відповідачі чинять перешкоди позивачам у користуванні квартирою №6, розташованої в будинку №1/3 по вулиці Академіка Образцова в м. Дніпрі.

За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення.

Згідно з частиною 1 статті 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

Частиною 2 статті 65 ЖК України визначено, що особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жими приміщенням.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло та ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Частиною 3 статті 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Враховуючи положення ч.l ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 СК України, при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Оцінивши подані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є обґрунтованими та враховуючи, що відповідачі чинять перешкоди позивачам у користуванні житловим приміщенням, права позивачів підлягають відновленню, шляхом їх вселення в квартиру №6, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. А. Образцова, 1/3.

Згідно зі ст.88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При подані позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 640,00 грн., який на підставі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

На підставі ст.ст. 9,15,16, 64, 65, 109 ЖК України, керуючись ст.ст.88, 209, 213-215, 218, 223, 296 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: Служба у справах дітей Індустріальної районної у м. Дніпрі ради про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення задовольнити.

Усунути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН НОМЕР_1) та неповнолітній ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перешкоди у користуванні квартирою №6 в будинку 1/3 по вулиці Академіка Образцова в місті Дніпрі, шляхом вселення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, (ІПН НОМЕР_1) та неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, до квартири АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,(ІПН НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 213 (двісті тринадцять) грн. 33 коп. з кожного.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Заочне рішення може бути переглянуте Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі відмови у задоволенні цієї заяви відповідач може оскаржити заочне рішення до апеляційного суду в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.В.Волошин