АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 599/2400/13-цГоловуючий у 1-й інстанції Снігурський В.В.
Провадження № 22-ц/789/1285/17 Доповідач - Бершадська Г.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Гірський Б. О., Ткач О. І.,

з участю секретаря Бріль В.Л.,

представника апелянта

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Зборівського районного суду від 16 грудня 2013 року в справіза поданням відділу державної виконавчої служби Зборівського районного управління юстиції про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року старший державний виконавець Зборівського районного відділу державної виконавчої служби звернувся з поданням про обмеження в праві виїзду за межі України ОСОБА_1, посилаючись на те, що у відділі ДВС перебувають виконавчі провадження з примусового виконання постанов ДАІ про стягнення із нього штрафів, вказавши на те, що боржник добровільно не виконує рішення суду та на виклики у ДВС не з'являється.

Ухвалою Зборівського районного суду від 16 грудня 2013 року подання державного виконавця ДВС Зборівського районного управління юстиції задоволено:

-тимчасово обмежено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя АДРЕСА_1, у праві виїзду за межі України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на те, що він не ухилявся від сплати штрафів, оскільки був за межами України і батькам залишив кошти для їх сплати. Батьки похилого віку, їх ніхто не турбував і вони не заплатили цих штрафів. По приїзду в Україну йому стало відомо про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України і він сплатив їх.

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав та зіслався на обставини викладені в ній. Додатково пояснив, що постанови ДАІ про накладення штрафів на підставі ч. 2 ст 47 ЗУ "Про виконавче провадження" повернуті стягувачу і повторно для примусового виконання не пред'являлись, тому виконавча служба не може на підставі квитанцій про оплату цих штрафів винести постанову про закінчення виконавчих проваджень для зняття в подальшому обмежень у праві виїзду за межі України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судової ухвали, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що на виконанні відділу ДВС Зборівського районного управління юстиції було зведене виконавче провадження відносно ОСОБА_1, а саме: постанова ДАІ №40629884 від 10.01.2012 року про стягнення 850 грн. штрафу; постанова ДАІ № 134325 від 26.08.2010 року про стягнення 510 грн. штрафу; постанова ДАІ № 162644 від 22.06.2010 року про стягнення 102 грн. штрафу; постанова ДАІ № 016546 від 27.05.2011 року про стягнення 102 грн. штрафу.

Задовольняючи подання старшого державного виконавця Зборівського районного відділу державної виконавчої служби, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ОСОБА_1 ухиляється від виконання постанов ДАІ, а тому з метою забезпечення виконання боргових зобов'язань його слід обмежити у праві виїзду за межі України.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, оскільки даний висновок не відповідає дійсним обставинам справи, зроблений з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

В силу вимог ст.13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Згідно п.18 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи, або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Оскільки, відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України, згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Отже, в контексті вищезазначених норм права, державний виконавець повинен був довести факт свідомого ухилення ОСОБА_1 від виконання виконавчих документів, тобто наявності у боржника реальної можливості (майна, грошових коштів) виконати зобов'язання, однак - відсутність спроб зробити це з неповажних причин.

Статтею 12 ЗУ "Про виконавче провадження" визначені обов'язки боржника виконавчого провадження, і зокрема: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, встановлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Державний виконавець до подання про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України долучив постанови ДАІ про накладення штрафів, копії постанов про відкриття виконавчих проваджень та супровідні листи про направлення постанов про відкриття проваджень боржнику. Будь-яких даних про те, що ОСОБА_1 їх отримав та що на виклики державного виконавця не з'являвся, матеріали справи не містять. Подання розглянуто у відсутності державного виконавця.

Отже, докази, які б свідчили про невиконання ОСОБА_1 вищевказаних обов'язків, і як наслідок - які б свідчили про факти ухилення боржником від виконання рішення суду в матеріалах справи відсутні.

В порушення вимог ст.11 ЗУ "Про виконавче провадження", суд першої інстанції не звернув уваги на те, що юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду законом передбачені не за наявності факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку, що наявність заборгованості у боржника свідчить про ухилення його від виконання зобов'язання.

Сам по собі факт невиконання чи неналежного (несвоєчасного) виконання боржником зобов'язань протягом строку, вказаного державним виконавцем в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Таким чином, за відсутності в матеріалах справи доказів, які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього постановами ДАІ та вжиття державним виконавцем усіх заходів для забезпечення їх виконання, висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення подання є таким, що суперечить нормам процесуального права.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала суду першої інстанції, як така що постановлена з порушенням норм процесуального права, відповідно до ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нової - про відмову в задоволенні подання відділу ДВС Зборівського районного управління юстиції.

Керуючись ст.ст. 307, 312 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Зборівського районного суду від 16 грудня 2013 року скасувати і постановити нову, якою відмовити головному державному виконавцю відділу ДВС Зборівського районного управління юстиції у задоволенні подання про тимчасове обмеження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.В. Бершадська