Справа № 265/6453/17
Провадження № 2/265/1698/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 листопада 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Міхєєвої І.М.,

за участю секретаря - Розсоха І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Представник Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» (далі - банк) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом, пені та штрафів, посилаючись на те, що 31.05.2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання кредиту б/н, згідно з яким відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Однак відповідачка вказаних умов договору не виконала, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідачки станом на 31.07.2017 року має заборгованість - 96839,25 грн., яка складається з наступного:

- 9482,22 грн. - заборгованість за кредитом;

- 83907,03 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 3450,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією.

Від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 14046,97 грн., яка була стягнута рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 31.03.2015 року з відповідачки ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПриватБанк», різниця заборгованості становить - 82792,28 грн., а також штраф (процентна складова) в сумі 4139,61 грн., а разом - 86931,89 грн.

Просить суд стягнути з відповідачки на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 86931,89 грн. за кредитним договором та судові витрати.

У судове засідання представник позивача за довіреністю не з`явилася, проте від неї до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно, в установленому законом порядку.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з кредитного договору б/н від 31.05.2006 року, укладеного між ПАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_1, остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинне виконуватися належним чином, згідно умов договору й вимог чинного законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст. 610, 625 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором загальна сума заборгованості станом на 31.07.2017 року складає 96839,25 грн., яка складається з наступного:

- 9482,22 грн. - заборгованість за кредитом;

- 83907,03 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом;

- 3450,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією.

Згідно копії рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 31.03.2015 року з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «ПриватБанк» заборгованість за користування кредитом станом на 31.01.2015р. в сумі 14046,97 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 9482,22 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 3445,85 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 450 грн. та штрафу у сумі 668,90 грн. (процентна складова). Виходячи з зазначеного рішення суду, з урахуванням стягнутих сум станом на 31.01.2015р., з відповідачки підлягає стягненню різниця заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 01.02.2015р. по 31.07.2017р., яка складає 80461,18 грн. (83907,03 - 3445,85 = 80461,18).

Суд вважає, що до правовідносин, що склались між сторонами необхідно також застосувати Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року з змінами та доповненнями від 12 лютого 2015 року.

Відповідно до преамбули Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», цей Закон визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Згідно ст.1 Закону України «Про боротьбу із тероризмом» район проведення антитерористичної операції це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

В пункті 5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» №405/2014 від 14 квітня 2014 року, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

На виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" Кабінет Міністрів прийняв Розпорядження № 1275р в редакції від 02.12.2015 року, яким затвердив Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. Згідно п.20 ч.1 Додатку до Розпорядження КМУ № 1275р в редакції від 02.12.2015 року, м.Маріуполь Донецької області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована та постійно проживає у м. Маріуполі, тобто постійно проживає у зоні АТО, а тому на неї розповсюджуються норми Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Відповідно до ст.11 Прикінцевих та перехідних положень визначено, що термін дії Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення. Даний Закон набрав чинності з 15 жовтня 2014 року, опублікований 14 жовтня 2014 року в газеті «Голос України» №197.

Аналізуючи вказаний Закон, суд приходить до висновку, що позивач не мав права нараховувати відповідачці пеню та штраф на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитним договором б/н від 31.05.2006 року, починаючи з 14 квітня 2014 року, тому суд відмовляє позивачу в цій частині. А саме, не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідачки штрафу в сумі 4139,61 грн. та пені, нарахованій, починаючи з 30 квітня 2014 року.

Таким чином, оскільки відповідачка умови кредитного договору не виконує, підлягає стягненню з останньої на користь позивача сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом станом на 31.07.2017р. у розмірі 80461,18 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Тому з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1600 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст. 526, ч.1 ст.530, 610,625 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 79, 81, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк», юридична адреса: 49094, місто Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, рахунок № 3111, , МФО 305299 суму заборгованості за кредитним договором б/н від 31.05.2006 року в розмірі 80461 (вісімдесят тисяч чотириста шістдесят одна) гривня 18 копійок, а також судовий збір у сумі 1600 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня його отримання.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги, яка має бути подана до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні при розгляді справи мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: І.М. Міхєєва