Справа № 565/1366/17
Провадження № 2/565/423/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2017 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області-

під головуванням судді Мануляка Ю.В.,

з участю:

секретаря судового засідання Левадної О.А.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кузнецовського міського суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у її користь на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно.

Позов обґрунтовується тим, що 25.11.2000 року сторони уклали шлюб. У шлюбі народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Відповідач не допомагає дітям матеріально належним чином, участі в їх вихованні не приймає. Позивач змушена самостійно утримувати дітей та виховувати дітей, при цьому вона не є працевлаштованою. Відповідач має реальну можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, оскільки зареєстрований як приватний підприємець, однак позивач не володіє інформацією про розмір його доходів, відомо їй лише те, що він має мінливий характер. Відповідач не має на утриманні інших дітей чи осіб, які потребують обов'язкового утримання з його боку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала обґрунтування позову з підстав, наведених у позовній заяві, просила позов задовольнити..

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав в судових дебатах повністю. Вказав, що він допомагає дітям постійно матеріально і проживає з дітьми разом коли дружина перебуває на тимчасових заробітках, буде і надалі утримувати дітей.

Суд заслухавши сторони, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

З копії свідоцтва про шлюб, виданого повторно, серії І-ГЮ №126590 від 23.05.2017 року встановлено, що 25.11.2000 року сторони уклали шлюб.

Копією свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №119949 підтверджується, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сторони.

Копією свідоцтва про народження серії 1-ГЮ №153462 підтверджується, що батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є сторони.

Згідно з частиною 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (частина 2 статті 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» ).

Частиною 2 статті 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що відповідно до норм міжнародних актів та СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо своїх неповнолітніх дітей, зобовязані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття та забезпечувати їм достатній рівень фізичного і духовного розвитку.

Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На ті ж самі обставини посилається Пленум Верховного Суду України в абзаці третьому п. 17 своєї постанови від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів".

Згідно ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Отже, суд знаходить підстави для присудження аліментів із відповідача.

Аліменти слід присудити в користь позивача у твердій грошовій сумі, так як і заявлено в позові, оскільки відповідач має мінливий, непостійний дохід. При визначенні розміру стягнення аліментів суд враховує, що відповідачем в судових дебатах визнано позовні вимоги, обовязок утримувати дітей покладається на обох батьків, матеріальний стан сторін та їх потреба в коштах для проживання при нинішніх життєвих обставинах, мінімальний прожитковий мінімум для проживання дитини віком від 6 до 18 років у розмірі 1777 грн., відсутність у відповідача інших утриманців, що не заперечується позивачем. Обовязок утримувати дітей покладено на обох батьків. За таких обставин, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.8, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 215, 224-226, 367 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн., починаючи з 25 липня 2017 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення суми аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2 до Державного бюджету України 640 (шістсот сорок) гривень судового збору.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Кузнецовський міський суд Рівненської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

С у д д я ОСОБА_5