Справа № 397/1361/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2017 року. Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Мирошниченка Д.В.,

із секретарем судового засідання Петренко Л.О.,

за участю: відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Олександрівка цивільну справу за позовом представника ОСОБА_2, який діє в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 65267, 97 грн. за кредитним договором б/н від 16.09.2011 року та 1600 грн. судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 16.09.2011 року, ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 6400,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір, що підтверджується її підписом у заяві.

У зв?язку з порушенням відповідачем «Умов та правил надання банківських послуг» і «Правил користування платіжною карткою», станом на 17.09.2017 року, ОСОБА_1 має заборгованість у сумі 65267, 97 грн.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач, у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, суду пояснила, що дійсно отримала кредит від банку у сумі 6,400 грн., спочатку кредит оплачувала, але в подальшому, у зв?язку з скрутним матеріальним становищем, перестала сплачувати кредит. Зазначила, що суму, яку просить стягнути позивач, вона на даний час невзмозі сплатити.

Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приват-Банку від 16.09.2011 року, ОСОБА_1 звернулася до банку щодо отримання кредитної картки. Відповідач була ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами банку, які були надані для ознайомлення у письмовому вигляді; своїм підписом підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування, а також погодилася, що її заява разом з памяткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами складають договір про надання банківських послуг (а.с. 7).

Згідно довідки тарифів банку по карті «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», передбачений пільговий період 30 днів, базова відсоткова ставка - 3,0%, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - 1% від суми заборгованості, але менше 30 грн. за кожен випадок прострочки платежу, штраф при порушенні строків платежів - 500 грн. + 5% від суми позову (а.с. 8).

Відповідно до Умов і правил надання банківських послуг:

п. 1.1.7.12 - договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий же термін;

п. 2.1.1.5.5 - позичальник зобов?язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його користування, по перевищенні платіжного ліміту, а також оплачувати комісію на умовах, передбачених даним Договором;

п. 2.1.1.5.6. - у разі невиконання зобов?язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов?язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати Винагороди Банку;

п. 2.1.1.7.6. - при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов?язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову;

п. 2.1.1.12.11 банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленій Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором (а.с. 9-32).

З розрахунку заборгованості за вищевказаним договором встановлено, що заборгованість клієнта банку ОСОБА_1 станом на 17.09.2017 року становить 65267 грн. 97 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 6564 грн. 16 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 51869 грн. 62 коп., заборгованості за пенею 3250 грн. 00 коп., штрафу (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) 3084 грн. 19 коп. (а.с. 5-6).

Згідно довідки з ЄДРПОУ, свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи, банківської ліцензії та Статуту, ПАТ КБ «ПриватБанк» є юридичною особою, має право на здійснення банківських операцій (а.с. 35-38).

Відносини, що склалися між сторонами відносяться до правовідносин щодо укладання правочинів - договорів, зокрема кредитного договору, а тому, в даному випадку, необхідно керуватися главами 48, 49, 71 Цивільного кодексу (далі ЦК) України.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Із змісту ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

З вищевикладеного вбачається, що відповідач не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов?язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов?язання за вказаним договором не виконала, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов?язковим для виконання сторонами, а тому позовні вимоги позивача є обгрунтованими.

Суд приймає до уваги пояснення відповідача щодо того, що у зв?язку із скрутним матеріальним становищем, припинила погашати заборгованість, проте, згідно ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов?язання.

В той же час, суд вважає позивач незаконно просить стягнути і пеню, і штраф.

Зокрема, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом України у цивільній справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015 року, яка відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов?язковою для всіх судів України.

Оскільки, пеня і штраф нараховані за одне і теж зобов?язання порушення строків погашення кредиту, тому стягненню з відповідача підлягає лише пеня.

Також, відповідач у судовому засіданні заявила про застосування спеціального строку позовної давності до вимог про стягнення неустойки (пені).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлено спеціальну позовну давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов?язано його початок.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов?язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Отже, стягнення неустойки (пені) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року № 6-116цс13, від 19 березня 2014 року № 6-20цс14.

Отже, заява про застосування позовної давності до стягнення неустойки підлягає задоволенню, пеню необхідно стягнути за останні 12 місяців перед зверненням позивача до суду та, відповідно до проведених судом розрахунків, у розмірі 1200 грн.

З огляду на вищевикладене, провівши відповідні перерахунки суми заборгованості, позовні вимоги підлягають задоволенню частково з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 59633 гривень 78 копійок, яка складається з:

- заборгованість за кредитом - 6564 гривні 16 копійок;

- заборгованість по процентам за користування кредитом 51869

гривень 62 копійки;

- заборгованість за пенею - 1200 гривень 00 копійок.

В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачені останнім судові витрати, пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 88, 209, 214-215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов представника ОСОБА_2, який діє в інтересах Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 59633 (п'ятдесят дев'ять тисяч шістсот тридцять три) гривні 78 (сімдесят вісім) копійок за кредитним договором б/н від 16.09.2011 року, яка складається з:

- заборгованість за кредитом - 6564 гривні 16 копійок;

- заборгованість по процентам за користування кредитом 51869 гривень 62 копійки;

- заборгованість за пенею - 1200 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати у розмірі 1461 (одна тисяча чотириста шістдесят одна) гривня 92 копійки.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення суду, протягом 10 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Кіровоградської області, через Олександрівський районний суд Кіровоградської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : (підпис)

З оригіналом вірно.

Рішення набуло законної сили "____" _________ 201______ року та підлягає виконанню.

Оригінал рішення зберігається у справі № 397/1361/17 .

Суддя Олександрівського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_3