Справа № 2/331/892/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року місто Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя в складі :

головуючого - судді - Скользнєвої Н.Г.,

при секретарі - Постарнак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: державний нотаріус Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_3, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, треті особи: ОСОБА_2, державний нотаріус Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_3, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 04 травня 2016р. померла її близька подруга ОСОБА_4, яка, як зясувалося пізніше, за життя склала на її імя заповіт. Згідно заповіту померла заповіла на її імя 1/2 частину квартири 23 у будинку № 110 «а» по проспекту Соборному (Леніна) у місті Запоріжжі, що належала їй на праві власності.

Право власності ОСОБА_4 на 1/2 частину квартири № 23 в будинку № 110 «а» по проспекту Соборному (Леніна) у м. Запоріжжя підтверджується Інформаційною довідкою № 80373690 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 15 лютого 2017р.

Про існування заповіту вона не знала, і дізналася випадково на початку лютого цього року. З метою підтвердження даної інформації, 17 лютого 2017р. вона звернулася до державної нотаріальної контори за місцем проживання.

Під час візиту до нотаріальної контори їй стало відомо, що спадкова справа щодо померлої ОСОБА_4 відкрита у Четвертій запорізькій державній нотаріальній конторі.

Цього ж дня, маючи намір прийняти спадщину після померлої, вона подала заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4, проте листом від 17.02.2017р. за вих. № 399/02-14/136-2016 у прийнятті заяві їй було відмовлено у звязку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини та розяснено право на звернення до суду з відповідною позовною заявою.

На підставі викладеного, просила суд визначити їй додатковий строк у два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили, необхідний для подання заяви про відкриття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4, яка померла 04 травня 2016р.

В процесі розгляду справи позивач, не змінюючи предмету та підстав позову, уточнила позов щодо кола осіб-учасників процесу, зазначивши в якості належного відповідача ОСОБА_2, при цьому виключивши з кола осіб-учасників процесу територіальну громаду м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради. (а.с. 63-64)

Ухвалою судді від 03 серпня 2017 року замінено у справі за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, треті особи: ОСОБА_2, державний нотаріус Четвертої запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_3, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, первісного відповідача територіальну громаду м. Запоріжжя в особі Запорізької міської ради на належного ОСОБА_2. (а.с. 66-67)

Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити, оскільки вона ґрунтується на вимогах закону.

Відповідач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що з позовною заявою ОСОБА_1 вона згодна та не заперечує проти її задоволення.

Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги заяви представника позивача та відповідача, приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено та не заперечується сторонами, що 04 травня 2016р. померла близька подруга позивача - ОСОБА_4, яка, як зясувалося пізніше, за життя склала на імя ОСОБА_1 заповіт.

Згідно заповіту від 02.09.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_5 за р№ 4044, ОСОБА_4 заповідала належну їй 1/2 частину квартиру АДРЕСА_1 «а» в м. Запоріжжі. (а.с. 33-зв.)

Право власності ОСОБА_4 на 1/2 частину квартири № 23 в будинку № 110 «а» по проспекту Соборному (Леніна) у м. Запоріжжя підтверджується Інформаційною довідкою № 80373690 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 15 лютого 2017р. (а.с. 8)

Про існування заповіту ОСОБА_1 не знала, і дізналася випадково на початку лютого цього року та з метою підтвердження даної інформації, 17 лютого 2017р. вона звернулася до державної нотаріальної контори за місцем проживання. Під час візиту до нотаріальної контори ОСОБА_1 стало відомо, що спадкова справа щодо померлої ОСОБА_4 відкрита у Четвертій запорізькій державній нотаріальній конторі.

Цього ж дня, 17 лютого 2017 року, маючи намір прийняти спадщину після померлої, ОСОБА_1 подала заяву до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4, проте листом від 17.02.2017р. за вих. № 399/02-14/136-2016 у прийнятті заяви ОСОБА_1 було відмовлено у звязку з пропуском встановленого законодавством строку для прийняття спадщини та розяснено право на звернення до суду з відповідною позовною заявою. (а.с. 7, 35-36, 38)

Виходячи зі змісту ст. 1220 ЦК України, після смерті особи відкривається спадщина, тобто до спадкоємців переходять права і обовязки особи, яка померла.

Відповідно до ст.1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, спадкоємці за законом.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст.1220, 1222, 1270 ЦК).

Відповідно до ст. 1268 ЦК України визнається, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Також, при вирішенні зазначеного спору, суд враховує правову позицію, висловлену Верховним судом України в постанові по справі № 6-496цс17 від 06.09.2017р., у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму у відповідності із рішенням Верховного суду України.

Із зазначеної правової позиції, висловленої в постанові по справі № 6-496цс17 від 06.09.2017р., вбачається, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Аналізуючи вищевикладені обставини, норми матеріального права, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 1268 -1272 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1, яка зареєстрована та мешкає за адресою:69095, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 110 «а» кв. 21, додатковий строк у 2 (два) місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили, необхідний для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла 04 травня 2016р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особою, яка не приймала участь в судовому засіданні у той самий строк та порядок - з дня отримання повного рішення суду.

Суддя: Н.Г.Скользнєва

06.12.2017