Справа № 747/749/17
Провадження № 2/747/358/17
РІШЕННЯ

іменем України

14.12.2017 року смт. Талалаївка

Талалаївський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Тіщенко Л.В.

за участю секретаря Зірки В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Талалаївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Староталалаївської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області про тлумачення змісту заповіту,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом до Староталалаївської ради Талалаївського району Чернігівської області про тлумачення змісту заповіту, в якому вказують, що 05 січня 2016 року помер ОСОБА_3. За життя він працював у сільському господарстві і отримав у власність земельну ділянку площею 3,4 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Староталалаївської (Сильченківської) сільської ради згідно державного акту серії ІV-ЧН № 034454 від 14 червня 2001 року. Крім того, він отримав у спадщину земельну ділянку площею 3,0 га ріллі, кадастровий номер :04:001:0727, цільове призначення якої - ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Староталалаївської сільської ради на підставі державного акту серії ЯА № 768496 від 28.12.2005 року. За життя 10 січня 2006 року ОСОБА_3 склав заповіт, в якому зробив слідуюче розпорядження: земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сильченківської сільської ради Талалаївського району він заповів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частках. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме на земельні ділянки, розташовані на території Староталалаївської сільської ради, що належали померлому на праві власності. Позивачі в усановлений термі н прийняли спадщину, але під час перевірки документів було виявлено, що у померлого було два державних акти на право власності на земельні ділянки серії ІV- ЧН № 034454 від 14 червня 2001 року та серії ЯА № 768496 від 28 грудня 2005 року. В складеному заповіті зазначається, як земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сильченківської сільської ради, хоча дії спадкодавця при складенні заповіту були направлені на все належне йому майно на дві земельні ділянки.

Тому позивачі просять суд визнати, що термін «земельна ділянка», як зазначено в складеному заповіті від 10 січня 2006 року від імені ОСОБА_3, який помер 05 січня 2016 року, та земельні ділянки площею 3, 40 га та 3, 00 га, як зазначено в державних актах про право власності на земельні ділянки серії ІV-ЧН № 034454 від 14.06.2001 року та серії ЯА № 768496 від 28.12.2006 року, є тотожними за своїм значенням.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не зявились, надали до суду заяви, в якій просить суд розглянути справу без їх участі та задовольнити позов в повному обсязі. Представник відповідача Староталалаївської сільської ради - в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнають в повному обсязі.

Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, то, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріли справи, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 10 січня 2006 року ОСОБА_3 склав заповіт, яким земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Сильченківської сільської ради Талалаївського району заповів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в рівних частках кожному. (а.с.16). Заповіт посвідчено 10 січня 2006 року державним нотаріусом Талалаївської державної нотаріальної контори. Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 265417 від 06.01.2016 року ОСОБА_3 помер 05 січня 2016 року у віці 83 роки (а.с.10). Факт наявності у спадкодавця ОСОБА_3 спадкового майна підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 758496 від 28.12.2005 року, згідно з яким ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 3,0 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сильченківської сільської ради Талалаївського району (а.с.17); копією державного акту направо приватної власності на землю серії ІV- ЧН № 034454 від 14.06.2001 року. Згідно з яким ОСОБА_3 передається у приватну власність земельна ділянка площею 3, 40 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Сильченківської сільської ради (а.с.18). Рішенням 7 сесії 7 скликання Сильченківської сільської ради від 06 липня 2016 року Сильченківську сільську раду Талалаївського району перейменовано на Староталалаївську сільську раду Талалаївського району (а.с.26).

З встановленого в судовому засіданні випливають наступні правовідносини.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Ст.1256 ЦК України передбачено можливість тлумачення заповіту у разі спору між спадкоємцями, яке здійснюється судом відповідно до ст. 213 ЦК України, оскільки заповідачу надане право власноручно писати заповіт, і тому можливі ряд субєктивних причин, які можуть вплинути на зміст заповіту, що в подальшому призведе до необхідності його тлумачення. Статтею 1233 ЦК України визначено поняття заповіту, яким є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Положенням ст. 213 ЦК України передбачено, що на вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину, у нашому випадку заповіту. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

В судовому засіданні встановлено, що на момент написання спадкодавцем ОСОБА_3 заповіту 10 січня 2006 року він був власником двох земельних ділянок: площею 3,40 га, право на яку набув 14 червня 2001 року, а площею 3,00 га, право на яку набув 28 грудня 2005 року, тобто за декілька днів до написання заповіту, і можливо в силу свого похилого віку ще не знав, що він є власником двох земельних ділянок. І тому в заповіті зазначив тільки одну земельну ділянку, право на яку набув раніше, хоча його волевиявлення було направлене на всю належну йому землю.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заповіт померлого ОСОБА_3 поширюється як на земельну ділянку площею 3, 4 га так і на земельну ділянку площею 3, 0 га, що розташовані на території Староталалаївської сільської ради Талалаївського району Чернігівської області, які належала ОСОБА_3 на праві власності згідно Державних акті серії ІV- ЧН № 034454 від 14.06.2001 року та серії ЯА № 768496 від 28.12.2005 року, і його необхідно саме так тлумачити, щоб позивачі змогли реалізувати своє право на отримання спадщини в повному обсязі.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 213, 1217, 1218, 1256 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати, що заповіт ОСОБА_3 від 10 січня 2006 року, зареєстрований в реєстрі за № 1, розповсюджується на земельну ділянку площею 3,4 га, зазначену в Державному акті серії ІV- ЧН № 034454 від 14 червня 2001 року та на земельну ділянку площею 3,0 га, зазначену в державному акті серії ЯА № 768496 від 28 грудня 2005 року, які належали ОСОБА_3, померлому 05 січня 2016 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Талалаївський районний суд протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Суддя Л.В.Тіщенко