У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Бондаренко Н.В., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання Шептицька С.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 29 червня 2017 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

03 квітня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в Рівненський районний суд Рівненської області із позовом до ОСОБА_1, в якому вказував, що 21.12.2007 р. між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 5000 грн., взявши на себе зобов'язання в обумовлені строки здійснювати погашення заборгованості за кредитом, відсотками (36 % річних), комісією, та інші витрати. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором у відповідача станом на 28.02.2017 року утворилась заборгованість, в розмірі 68320,01 грн.

Із цих підстав просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.12.2007 року в розмірі 68320,01 грн., яка складається з наступного : 3198,03 грн.- заборгованість за кредитом, 56955,48 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4436,98 грн. - заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 3229,52 грн. - штраф (процентна складова), а також судові витрати в розмірі 1600 грн.

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1592/2017 Головуючий у 1 інстанції : Гладишева Х.В. Доповідач : Григоренко М.П.

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 29 червня 2017 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено.

В поданій на рішення суду апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» покликається на його незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вважає, що місцевий суд помилково відмовив у задоволенні вказаного позову.

Зазначає, що кредит був отриманий відповідачем у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Строк позовної давності був перерваний та почався знову. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Вважає, що ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом у межах загального строку позовної давності.

Пунктом 4.6 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачено право банку списувати кошти з поточних рахунків клієнта у рахунок погашення простроченої заборгованості за кредитним договором та Клієнт доручає Банку здійснювати списання з поточних та інших рахунків. Тобто, усі сплати за кредитним договором відбулись за дорученням відповідача.

Банком було надано суду належні та допустимі докази по справі, зокрема розрахунок заборгованості, у якому вказані суми відсотків, пені та інші суми відповідно до кредитного договору, які відповідачем не спростовані.

Укладаючи даний кредитний договір відповідач не мав сумнівів щодо його розумності та справедливості, і підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом ОСОБА_1 у заяві. Вважає, що є доведеним як факт укладення договору, так і факт отримання грошових коштів.

Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов ПАТ КБ "ПриватБанк" в повному обсязі та стягнути з відповідача судові витрати за подання позову та апеляційної скарги.

В ході апеляційного розгляду справи представник позивача Мазурок А.А. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 просила відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи ПАТ КБ „ПриватБанк" в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що останнє пропустило строк позовної давності для звернення до суду із позовом.

При цьому, суд першої інстанції вказав, що факт списання Банком 23.05.2014 року із власної ініціативи 45 грн. із рахунку відповідача в якості погашення заборгованості по кредитному договору, не свідчить про визнання останнім боргу і, відповідно, про переривання строку позовної давності.

Дані висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, наявним у справі доказам та ґрунтуються на законі.

Доводи апеляційної скарги також не спростовують правильність висновків оскаржуваного рішення, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення обґрунтувань заявлених вимог, які вказані у позовній заяві позивача, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.

В матерілах справи дійсно відсутні достатні та переконливі докази, які б свідчили про те, що саме з ініциативи відповідача 23.05.2014 року відбулось часткове погашення боргу по кредитному договору, внаслідок чого можна було б вважати, що має місце переривання строку позовної давності.

В даному випадку, в першу чергу підлягає встановленню наявність відповідного активного волевиявлення тієї чи іншої особи щодо визнання за собою певного боргу.

Долучення позивачем до апеляційної скарги нових доказів, які нібито свідчать про видачу відповідачу кредитної картки із терміном дії до 30 листопада 2015 року, не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки ПАТ КБ „ПриватБанк" не вказав причин, з яких він був позбавлений подати ці докази при розгляді справи в суді першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Оскільки відповідач останній платіж на погашення кредиту здійснив 10.12.2012 року, тому, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції вірно обчислював строк позовної давності саме із вищевказаної дати.

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

За змістом ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

Такі правові висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 24 червня 2015 року, справа № 6-738цс15 та від 23 листопада 2016 року № 308/16549/13.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 29 червня 2017 року підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 29 червня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити ухвалу апеляційного суду та рішення суду першої інстанції до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвали апеляційної інстанції.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.В. Бондаренко

С.С. Шимків