Справа №1405/396/12 20.11.2017 20.11.2017 20.11.2017
Провадження №22-ц/784/2273/17
Справа № 1405/396/12 Головуючий у 1 інстанції Марценюк С.А.
Провадження № 22-ц/784/2273/17 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

іменем України

20 листопада 2017року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Лисенка П.П.,

суддів Галущенка О.І. та Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання Тищенком Л.С.,

за відсутності сторін, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, переглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ухвалу Братського районного суду Миколаївської області від 12 серпня 2016 року про видачу дубліката виконавчого листа, постановлену за заявою Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль», у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль», в особі Миколаївської обласної дирекції до ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

10 травня 2012 року ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, який обґрунтовувало наступним.

04 червня 2008 року між відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_3 Аваль», правонаступником якого є ПАТ «ОСОБА_3 Аваль», та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 014/08-112/79811, відповідно до якого вона отримала кредит у розмірі 10 000 доларів США зі сплатою 12,25 % річних за користування ним і строком повернення до 04 червня 2028 року.

На підставі додаткових угод до кредитного договору від 14 липня 2009 року та 29 липня 2010 року проведено реструктуризацію заборгованості та збільшено строк дії кредитного договору.

Не дивлячись на все це, відповідач перестав повертати кредит і вносити плату за користуванням ним, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 10 квітня 2012 року в сумі 12 108,52 долари США, що еквівалентно 96 686 гривень 53 копійки.

Посилаючись на викладене, ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» просив стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором.

Рішенням Братського районного суду Миколаївської області від 30 травня 2012 року в задоволені позову ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» відмовлено, за безпідставністю, оскільки відповідач проводила оплату, тому позов про дострокове стягнення кредиту є передчасним.

Банк оскаржив це рішення в апеляційному порядку. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області від 12 липня 2012 року скасовано рішення суду І інстанції та ухвалено нове про задоволення позову в повному обсязі.

25 липня 2013 року виконавчий документ разом з заявою про відкриття провадження був надісланий до відділу ДВС Братського району Миколаївської області.

Постановою відділу ДВС Братського району Миколаївської області від 19 червня 2015 року виконавче провадження було закрито, а оригінал виконавчого документу повернуто, у звязку з відсутністю майна у боржника, на яке може бути звернено стягнення.

Проте ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» про таке не знало, оскільки не отримувало зазначену постанову та оригінал виконавчого документу, у звязку з чим 05 серпня 2016 року подало до Братського районного суду Миколаївської області заяву про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі №2-254/2012.

Ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 12 серпня 2016 року заяву задоволено, постановлено видати дублікат виконавчого листа по справі №2-254/2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» кредитної заборгованості у розмірі 12 108,52 долари США, що еквівалентно 96 686 гривень 53 копійки та 1450 гривень 22 копійки судового збору.

ОСОБА_2 подала на цю ухвалу апеляційну скаргу, в якій просила її скасувати і справу направити до суду першої інстанції для розгляду.

Скаргу обґрунтувала невідповідністю висновків суду нормам процесуального законодавства та дійсним обставинам справи.

Апеляційну скаргу слід відхилити, оскаржену ухвалу суду 1 інстанції залишити без змін, оскільки суд постановив її з додержанням норм процесуального права.

Видаючи дублікат виконавчого листа, суд першої інстанції вважав доведеним, що втрата виконавчого документу відбулася не з вини стягувача, а при пересилці з відділу ДВС Братського району Миколаївської області, а тому є підстави для вчинення названої дії.

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області погоджується з обставинами, установленими судом 1 інстанції, його висновки щодо них та їх правових наслідків, які вони тягнуть, вважає вірними, обґрунтованими й законними.

Так, відповідно до статей 1, 3 ЦК України, 1,3-4,10-11,303 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення, в порядку позовного, наказного та окремого провадження, цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України і обраний позивачем.

Відповідно до частини п'ятої статті 124 та пункту 9 частини третьої статті 129 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду.

В силу ст. 223 ЦПК України рішення суду 1 інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону № 2677-VІ) виконавчі документи, видані на підставі судових рішень, можуть бути предявлені до виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно із частиною другою статті 22 Закону України «Про виконавче провадження» строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, з наступного дня після його постановлення.

При цьому, виконання судових рішень у цивільних справах слід розцінювати як складову права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

В силу ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, виконавчі документи можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути предявлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Строки предявлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

1) предявлення виконавчого документа до виконання;

2) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у звязку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк предявлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у звязку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Отже, за загальним правилом, виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути предявлений до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Разом з тим, законодавець, як засіб юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій, передбачив судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, у тому числі і щодо видачі дублікату виконавчого документу.

Так, згідно ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. При цьому, їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 липня 2012 року рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області від 12 липня 2012 року скасовано рішення суду І інстанції та ухвалено нове про задоволення позову в повному обсязі, з ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 12 108,52 долари США, що еквівалентно 96 686 гривень 53 копійки та 1450 гривень 22 копійки судового збору (а.с. 106-109). 24 липня 2012 року було видано виконавчий лист та надіслано разом з заявою до відділу ДВС Братського району Миколаївської області для примусового виконання (а.с. 126,129). За цим виконавчим документом, постановою державного виконавця від 06 серпня 2013 було відкрито виконавче провадження (а.с. 130). Проте, станом на лютий 2016 року, рішення суду залишалося не виконаним, у звязку з чим, ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» звернулося з листом до Братського ВДВС Миколаївської області з проханням повідомити про рух виконавчого провадження (а.с. 131). З відповіді наданої Заступником начальника Братського РУЮ Миколаївської області стягувач дізнався, що виконавчий лист було повернуто ще у 2015 році, проте на його адресу він не надходив.

05 серпня 2016 року ПАТ «ОСОБА_3 Аваль» звернулося до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа, яку обгрунтовано, з врахуванням обставин втрати оригіналу виконавчого документу, було задоволено та 05 жовтня 2016 року видано його дублікат (а.с. 146).

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області, погоджується з обставинами та правовідносинами, встановленими судом І інстанції, вважає їх, а також висновки, щодо результату вирішення справи вірними, обґрунтованими й законними.

За такого, підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Що ж до тверджень особи, яка подала апеляційну скаргу, про наявність процесуальних порушень при розгляді судом цих заяв, то вони не можуть слугувати скасуванню оскарженої ухвали, оскільки більша частина з них не має підтвердження, а ті ж, що мають місце, носять формальний характер і не вплинули на результат її вирішення.

Керуючись ст.ст. 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Братського районного суду Миколаївської області від 12 серпня 2016 року про видачу дубліката виконавчого листа - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий П.П. Лисенко

Судді: О.І. Галущенко

ОСОБА_4