АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарі - Ткаченко І.В..

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Гречкосій Алли Володимирівни, діючої в інтересах Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року в справі за скаргою Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на дії державного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_2, головний державний виконавець Відділу Державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Цапенко Світлана Миколаївна, -

В С Т А Н О В И Л А :

ПАТ «Родовід Банк» звернулось в суд з скаргою на дії державного виконавця, заінтересовані особи: ОСОБА_2, головний державний виконавець ВДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Цапенко С.М.

В обґрунтування скарги заявник вказував, що 25.01.2016 р. на підставі рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 16.11.2015 заявником було отримано виконавчий лист. 11.02.2016 заявник звернувся до ВДВС Солом»янського районного управління юстиції у м. Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження.

На підставі заяви АТ «Родовід Банк» 03.03.2016 головним державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Цапенко Світланою Миколаївною було відкрито виконавче провадження №50356407 з примусового виконання виконавчого листа.

22.07.2016 засобами поштового зв'язку заявник отримав постанову державного виконавця від 12.04.2016 про повернення виконавчого документа стягувачу. Підставою для повернення виконавчого листа було зазначено відсутність в боржника майна на яке можна звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості.

Скаржник вважає, що оскаржувана постанова державним виконавцем винесена з порушенням норм матеріального права. Зокрема вказував, що державний виконавець Цапенко С.М. повинна була подати подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб. Посилаючись на викладене, просив задовольнити скаргу.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року у задоволені скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі Гречкосій А.В., яка діє в інтересах ПАТ «Родовід Банк», посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення скарги.

В судовому засіданні апеляційної інстанції

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленої ухвали суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні вимог скарги, суд першої інстанції дійшов висновку, що державним виконавцем проведені всі необхідні дії для виявлення майна боржника, а тому в зв'язку з відсутністю такого майна останнім правомірно винесено постанову про повернення виконавчого документа.

Проте з таким висновком суду погодитися не можливо з огляду на наступне.

Відповідно до ст.383 ЦПК Українисторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що 16.11.2015 року рішенням Солом'янського районного суду м. Києва позов ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено.

25 січня 2016 року на підставі вищевказаного рішення суду представнику АТ «Родовід Банк», за його заявою, було видано виконавчий лист №760/11485/15-ц.

Зматеріалів виконавчого провадження слідує, що 11 лютого 2016 року представник АТ «Родовід Банк» звернувся до Начальника ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження по справі.

03 березня 2016 року головним державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Цапенко С.М. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №50356407 на підставі заяви про примусове виконання виконавчого листа №760/11485/15-ц виданого 25.01.2016, і надано боржнику строк до 09.03.2016 для самостійного виконання рішення суду (а.с.74).

03 березня 2016 головним державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Цапенко С.М. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.76 зв.) На підставі цієї постанови Філією міста Києва та Київської області державного підприємства «Національні інформаційні системи» було внесено інформацію щодо арешту рухомого майна боржника ОСОБА_2 до реєстру обтяжень рухомого майна, що підтверджується відповідним витягом №49100993 від 03.03.2016 (а.с.77).

Також, на підставі постанови державного виконавця від 03 березня 2016 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження до державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відповідні відомості про накладення арешту на все нерухоме майно боржника ОСОБА_2 (а.с.85). Проте, як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру №57196697 від 12.04.2016 відомості щодо наявності у ОСОБА_2 на праві власності будь-якого нерухомого майна немає.

З метою виявлення належного боржнику майна, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості головним державним виконавцем було здійснено ряд запитів, зокрема до Регіонального сервісного центру ГУМВС в місті Києві, Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України.

Головним державним виконавцем було встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними, в зв'язку з чим 12.04.2016 головним державним виконавцем ВДВС Солом?янського РУЮ у м. Києві Цапенко С.М. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до п.2 ч.1 ст. 47 закону України «Про виконавче провадження» (а.с.86).

За ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Поряд з цим державним виконавцем не були здійснені запити в МРЕВ ДАІ України в Київській області та до інспекції державного технічного нагляду у Київській області про наявність у боржника автомототрапортних засобів, тракторів, дорожньо-будівельної та сільськогосподарської техніки, до ДПС щодо підтвердження інформації про реєстрацію боржника приватним підприємцем, до Головного управління статистики відповідної області про надання інформації щодо реєстрації боржника,як засновника будь-якої установи, підприємства, організації, до ПАТ Національний депозитарій України щодо наявності цінних паперів, депозитарної діяльності, тощо, до Державної комісії цінних паперів та фондового ринку, до відповідного підрозділу міграційної служби Україхни з приводу надання відомостей про місце реєстрації боржника, не було вжито заходів щодо розшуку боржника, до відповідного Відділу архітектури щодо виявлення майна боржника (павільонів, кіосків), до територіального центру зайнятості щодо перебування боржника на обліку, тощо.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо:у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України та п. 10 ч. 3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

Відповідно до ч.1 ст. 29 Закону України «Про виконавче провадження»виконавчі дії провадяться державним виконавцем у робочі дні не раніше шостої і не пізніше двадцять другої години, якщо інше не передбачено цією статтею. Конкретний час провадження виконавчих дій визначається державним виконавцем. Сторони виконавчого провадження мають право пропонувати зручний для них час провадження виконавчих дій.

В матеріалах справи відсутні докази про те що державний виконавець будь-яким способом повідомляв боржника про призначення часу і дати проведення виконавчих дій та необхідності забезпечення доступу до квартири в зазначений час.

З матеріалів справи вбачається, що 07 квітня 2016 року державний виконавець Цапенко С.М. здійснила вихід за місцем проживання боржника ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 та склала акт про те, що за даною адресою боржника не розшукано, майно не виявлено.Даний Акт був складений та підписаний державним виконавцем (а.с.84).

Даний Акт не містить відомостей про конкретний час відвідання державним виконавцем квартири боржника для проведення опису майна. Крім того, відсутні відомості про належне повідомлення боржника про вчинення даних виконавчих дій.

Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції про те, що державний виконавець здійснив всі передбачені законом заходи примусового виконання рішення зроблено без повного з»ясування усіх обставин справ.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги про незаконність постановленої судом ухвали є обґрунтованими, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

АпеляційнускаргуГречкосій Алли Володимирівни, діючої в інтересах Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк», - задовольнити частково.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 26 грудня 2016 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: