МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
_________________________________________________________
Номер провадження №2/521/5699/17
УХВАЛА

13 листопада 2017 року м.Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Маркарова С.В.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до державного нотаріуса Пятої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про визнання незаконною відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобовязання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

02.11.2017 року ОСОБА_2 звернулась із вищезазначеним позовом, в якому просить :

- визнати незаконною відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії

- зобовязати державного нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до статті 3 ЦК України кожна особа має право, в порядку встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Так, право на захист цивільних прав та інтересів виникає у особи у разі його порушення, невизнання, оспорювання (ст. 15 ЦПК України).

За загальним правилом вимоги повинні відповідати ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес способом, встановленим договором або законом.

Згідно ст.16 ЦК України способами судового захисту порушеного права є :

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обовязку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Субєкт порушеного права може скористатися конкретним способом захисту свого права.

Згідно із змістом ст.ст. 11, 15 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства України.

Як правило, носій порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права.

Такі способи прямо визначаються спеціальним законом, регламентуючим конкретні цивільні відносини.

Крім того, судова практика Верховного Суду України та Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ визначає, що при відкритті провадження у справі суд відповідно до вимог ЦПК України повинен визначити зміст позовних вимог, предмет позову та його підстави з метою зясування наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, правильного застосування матеріальної норми права до цих правовідносин та застосування необхідного способу захисту порушеного права, а також для визначення й дослідження кола питань і заходів необхідних для ухвалення законного та обґрунтованого рішення.

Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат», на яку позивача послалась в обґрунтування своїх вимог, нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду.

Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Порядок відмови у вчиненні нотаріальної дії регламентується статтею 49 Закону України «Про нотаріат».

Вказана норма закону містить вичерпний перелік підстав, за наявності яких нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії.

Відмова у вчиненні нотаріальної дії на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оформлюється постановою, до змісту якої встановлені певні вимоги (глава 13 розділу І Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5), зокрема, у постанові про відмову зазначаються:

- дата винесення постанови;

- прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса;

- прізвище, імя, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи;

- про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання);

- причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство;

- порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії відповідачем не приймалась.

Враховуючи, що закон надає особі право звернення із позовом в порядку ст. 50 Закону України «Про нотаріат» у разі здійснення нотаріусом нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії в обєктивній реальності відсутня, заява ОСОБА_2 не підлягає розгляду судом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України якщо справа (заява) не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 122, 293 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_2 до державного нотаріуса Пятої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про визнання незаконною відмову у вчиненні нотаріальної дії, зобовязання вчинити певні дії - відмовити.

Розяснити позивачу, що вона не позбавлена права звернення із даним позовом у разі прийняття відповідачем постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії або обрати інший, визначений законом спосіб захисту права.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Малиновський районний суд м. Одеси шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання ухвали апеляційної скарги.

Суддя С.В. Маркарова