РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/3905/17

провадження у справі №2/0285/1827/17

07 грудня 2017 року м. Новоград-Волинський

Новоград - Волинський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташків Т.Б. за участі секретаря судового засідання Медяної І.В. та осіб, які беруть участь у справі:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину , яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що вона та відповідач є батьками ОСОБА_1 О.В.28.10.1999 року народження. За рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області з відповідача стягувались аліменти на утримання сина. На даний час син ОСОБА_3 є повнолітнім, навчається на денному відділенні ІІІ курсу по спеціальності «Обслуговування устаткування і системи і газопостачання» в Новоград-Волинському промислово-економічному технікуму. Термін навчання з 1.09.2015 р. по 1.03.2019 р. плата за навчальний рік 5600 грн.. Син перебуває на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Ураховуючи вартість проживання, харчування та вартість щоденного проїзду, син щомісячно потребує матеріальної допомоги на навчання в розмірі 1700 грн. Також просить стягнути з відповідача 1/2 частину витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг. Відповідач є працездатною особою, неофіційно працює та отримує доходи,

Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовній вимоги не визнав. Пояснив, що він ніде не працює, проживає з батьками, які є пенсіонерами, часто хворіють та потребують стороннього догляду.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача дослідивши матеріали справи та надані докази, зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Згідно довідки № 1290 від 30.10.2017 р. ОСОБА_3 навчається на денному відділенні ІІІ-го курсу по спеціальності «Обслуговування устаткування і системи газопостачання» в Новоград-Волинському промислово-економічному технікумі 1 рівня акредитації на контрактній основі з 1.09.2015 року по 1.03.2019 року (а.с.8).

Відповідно до договору № Г-48 від 14.08.2015 року загальна вартість освітньої послуги становить 20160,00 грн., на навчальний рік 5600,00 грн. (а.с.7).

Як вбачається з копій квитанцій № 19 № 20 від 11.01.2016 року; № 43 від 11.08.2016 року; № 49 від 27.08.2017 року; № 6 від 24.01.2017 року № 17 від 14.08.2015 року позивачем здійснено плату за навчання сина ОСОБА_3 в сумі 14 000 грн.

Відповідно до довідки Чижівської сільської ради № 548 від 27.11.2017 року відповідач ОСОБА_2 з 30.06.2016 року на території сільської ради не працює.

Згідно акта обстеження матеріально побутових умов від 27.11.2017 року сімї ОСОБА_2, який проживає без реєстрації в с. Мала Цвіля, встановлено, що відповідач проживає зі своїми батьками: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який є інвалідом ІІ групи, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, які частко хворіють та потребують стороннього догляду. Відповідач ОСОБА_2 здійснює постійний сторонній догляд за батьками.

Дані обставини підтверджуються наданими матеріалами справи та дослідженими у судовому засіданні доказами.

Обовязок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обовязків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Це положення відбите і в українському законодавстві. Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обовязок кожного з батьків утримувати дитину.

Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Згідно з ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

За змістом статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За змістом статей 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Зясувавши всі обставини справи в їх сукупності, підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами - будь-яких поважних причин, що унеможливлюють надання відповідачем матеріальної допомоги своїй дитині, яка продовжує навчання, у розмірі, що зазначений позивачем у позовній заяві, на момент розгляду справи судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги. Разом з тим, суд враховуючи, матеріальне становище відповідача, наявність у відповідача батьків пенсіонерів, за якими він здійснює постійний догляд, суд вважає за доцільне визначити розмір аліментів в сумі 800 грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_6, який продовжує навчання.

Також суд стягує з відповідача ОСОБА_2 1/2 частину сплачених позивачем коштів за навчання сина ОСОБА_3 відповідно до договору № Г-48 від 14 серпня 2015 року в розмірі 7 000 грн.

Як відповідач, так і позивач, в рівних частках повинні утримувати свого сина, який продовжує навчання, що разом із присудженим розміром аліментів забезпечить належне утримання дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Керуючись статтями 10, 11, 57-60, 88, 174, 208, 209, 212215, 218, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, яка продовжує навчання в розмірі 800 (вісімсот) гривень щомісячно, починаючи від дня предявлення позову 2 листопада 2017 року і до закінчення навчання 1 березня 2019 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 1/2 частину сплачених коштів за навчання ОСОБА_3, 28 жовтня 1999 року згідно договору № Г-48 від 14 серпня 2015 року в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 року в дохід держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Новоград-Волинський міськрайонний суд протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 (десяти) днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду складено в повному обсязі та підписано 11 грудня 2017 року.

Суддя Т.Б. Сташків