Справа № 214/2511/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 листопада 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Горбуновій Л.С., Євтушенко В.С., Джемерчук О.В., Рендюк Н.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

за участю представника відповідача - Лотанюк С.В., Левченко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовом неповнолітнього ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, до комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» про стягнення моральної шкоди, спричиненої у зв'язку зі смертю батька, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5, діючи в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_4, звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить: стягнути з комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» (далі за текстом «КПТМ») на свою користь 640000 гривень, за спричинену моральну шкоду її сину в зв'язку зі смертю його батька, без утримання податку з доходів фізичних осіб.

В обґрунтування позову зазначила наступне. Вказує, що її дівоче прізвище ОСОБА_6, нею 31 жовтня 1997 року із ОСОБА_7 був укладений шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 від цього шлюбу народився син - ОСОБА_4 13 жовтня 2000 року її чоловік почав пропрацював на КПТМ в якості водія автотранспортного засобу. В 2014-2015 роках ОСОБА_7 приймав участь в антитерористичній операції, в липні 2015 року отримав свідоцтво учасника АТО. Після повернення з АТО ОСОБА_7 знову повернувся працювати в КПТМ в якості водія. 18 жовтня 2016 року при виконанні трудових обов'язків відповідач ОСОБА_7 був смертельно травмований, від чого помер. Причиною нещасного випадку є ураження технічним електричним струмом. Нещасний випадок стався за таких обставин. Працюючи в зміну з 8 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. ІНФОРМАЦІЯ_2, водій автотранспортних засобів ОСОБА_7 разом із слюсарем інструментальником ОСОБА_8 одержали наряд з інструктажем від начальника транспортної служби ОСОБА_9 на відбуксировку ДЕС на вул. Заповідна в м. Кривому Розі для енергозабезпечення обладнання ЕТЛ. Приблизно о 11 год. 20 хв. ОСОБА_7 приїхав на автомобілі «КрАЗ», державний номер НОМЕР_1, на вул. Заповідну, де залишився в кабіні разом із слюсарем ОСОБА_8 Керівництвом Криворізького Підрозділу КЕВ м. Дніпропетровська були направлені майстри електричних мереж на вул. Заповідна. Після запуску ДЕС електрики приступили до роботи. ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8, почувши запах горілого, залишили кабіну автомобіля «КрАЗ». ОСОБА_7 спустився на землю та знепритомнів. ОСОБА_8 побачивши, що трапилося дав команду вимкнути електричну схему. Після цього ОСОБА_7 була надана перша долікарняна медична допомога електромонтерами ОСОБА_11 О 12 год. 31 хв. прибула бригада швидкої медичної допомоги, яка надавала реанімаційні заходи ОСОБА_7, які не дали бажаних результатів. О 13год. 12хв. було констатовано смерть ОСОБА_7 Згідно висновку Криворізького міжрайонного відділу комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи «ДОР» від 20 жовтня 2016 року, смерть настала від ураження технічним електричним струмом. В зв'язку зі смертю ОСОБА_7 син переніс та переносить та вважає, що буде і в майбутньому переносити моральні страждання та переживання. Великі моральні страждання та переживання син переніс ІНФОРМАЦІЯ_2, коли дізнався, що стався нещасний випадок з його батьком. Звістка сину, що з його батьком стався нещасний випадок, визвала в нього великий шок та потрясіння. Він тривалий час не міг заспокоїтися, не міг навіть сидіти на одному місці, весь час рухався із одного місця в друге, з одного кутка в інший, переживання сина були настільки великі, що вона, ОСОБА_5, деякий час не могла йому сказати, що його батько помер. Після того, як син трохи заспокоївся, почав задавати питання, чи страждає батько, чи знаходиться у свідомості, той факт що його батько переніс біль, визивали в нього переживання та страждання. Після цього сказала сину, що його батько не переносив страждань, а відразу помер від нещасного випадку. Звістка сину, що його батько загинув, визвала в нього страждання та переживання, син почав вести себе неадекватно, почав кричати, плакати, хотів їхати в лікарню побачити батька, кричав що лікарі повинні були спасти батька, не міг повірити, що не має в живих його батька. Лише через деякий час їй стала відома така тяжка реакція сина на смерть свого батька, який деякий час приймав участь в бойових діях в зоні АТО, син на той час дуже за нього переживав, боявся, щоб його не вбили та не тяжко поранили. Після повернення батька із АТО син заспокоївся, але сталося те, чого він так боявся - загинув його батько. Після звістки сину про смерть його батька, змушена була постійно, на протязі декількох днів, давати сину заспокійливі ліки. Найбільших моральних страждань та переживань син пережив в день захоронення свого батька та в наступні дні. Лише людина, яка пережила подібне, може усвідомити глибину страждань та переживань, які переніс її син. Описати ті переживання та страждання, які переніс син в день захоронення, не тільки не може, але й не хоче, не хоче знову переносити ту біль та втрату, той страх, який переживала, оскільки боялася, що син не зможе це перенести, не зможе витримати його моральний стан. Зважаючи на те, що з дня смерті пройшов деякий час, моральні страждання та переживання для сина не зменшились. Син став зовсім іншим, став дорослим, він майже ніколи не усміхається, не ходить гуляти з друзями, як це робив раніше, в нього немає вихідних та святкових днів, він постійно сумний, подовгу закривається в кімнаті і не хоче спілкуватися ні з нею, ні з іншими. На її думку син втратив сенс в житті, став замкнутий, скритий. Син постійно запитує як він зможе жити без батька, як можна дальші жити і знати, що ніколи в своєму житті не побачить батька, не зможе з ним спілкуватися. Син часто заводе розмови про батька, а потім стає сумним та замкнутим. Синові зараз 16 років, це той перехідний період для хлопчиків, коли він дуже сприятливий до навколишнього світу, може попасти під вплив поганої компанії і в такі моменти необхідне втручання батька, якого вже немає. Моральних страждань та переживань спричиняє те, що порушений звичний спосіб їхнього сімейного життя, втрата одного із членів сім'ї вимагає додаткових зусиль для організації їхнього життя. Так поступово син прийняв на себе ті обов'язки, які виконував його батько, він виконує роботу по дому замість свого батька, виконує незначні ремонти, ходить за покупками, сам здійснює комунальні платежі, в діда та баби в огороді робить всю роботу, яку раніше не робив, а робив його батько - копав огород, лагодив паркан, збирав та переносив урожай та інше. Винним в смерті ОСОБА_7 вважає підприємство, на якому той працював - КПТМ, оскільки підприємство у відповідності до ст. 153 КЗпП України, повинно створювати безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, зобов'язано створити небезпечні умови праці, але цього не зробило. Згідно акту про нещасний випадок та акту розслідування нещасного випадку винним є саме підприємство відповідача, на якому працював ОСОБА_7 Ніяка сума компенсації не зможе компенсувати сину втрату найбільш дорогої для нього людини - свого рідного батька. Вважає, що ніяка сума компенсації не зможе компенсувати втрату, яку зазнав син; компенсувати сину ті негативні зміни, які сталися з ним в зв'язку зі смертю його батька; повернути радість спілкування із батьком; стерти біль, яку пережив, переживає та буде переживати син в майбутньому в зв'язку із смертю найбільш близької для нього людини. Вважає, що сума компенсації в розмірі 640000 гривень, хоча б якимось чином може компенсувати перенесені ним страждання та переживання. Визначаючи розмір спричиненої моральної шкоди, виходила із засад розумності та скромності, а не справедливості, оскільки справедливість уже ніколи не восторжествує, ніщо не поверне сину батька. Вказує, що законодавством, на якому ґрунтується позов, є наступне. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкоду нанесену фізичній особі неправомірними рішеннями, діяльністю чи бездіяльністю, відшкодовує особа котра його нанесла, при наявності його вини. Частина 2 ст. 1168 ЦК України встановлює, що моральна шкода, спричинена смертю фізичної особи, відшкодовується його жінці (чоловіку), батькам, дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з ним однією сім'єю.

Уточнивши позовні вимоги, просить: стягнути з КПТМ на свою, ОСОБА_5, користь 640000 гривень, за спричинену моральну шкоду її сину в зв'язку зі смертю його батька, без утримання податку з доходів фізичних осіб.

Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримав повністю. При цьому в своїх поясненнях підтвердив зміст позову.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала повністю, проти задоволення позову заперечує. При цьому, в своїх поясненнях підтвердила зміст письмових заперечень, відповідно до яких, з позовними вимогами КПТМ не згодне та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Просить взяти до уваги положення п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", яким встановлено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди обов'язковому з'ясуванню підлягає наявність такої шкоди. Також при відшкодуванні моральної шкоди необхідно з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння Позивачу моральних страждань, а також в якій матеріальній формі Позивач оцінює заподіяну йому шкоду та чим при цьому керується. Просить звернути увагу на п.9 даного Пленуму, яким передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Просить надати належну оцінку доказам, які містяться в матеріалах справи, а саме: актам форми Н-1 та Н-5, якими встановлено, що: ЕТЛ КПТМ "Криворіжтепломережа" відповідає критеріям атестації та атестована на проведення вимірювань у сфері поширення державного метрологічного нагляду (свідоцтво чинне до 20.1 1.2019р.); аналогічних нещасних випадків на підприємстві раніше не зареєстровано; робота з охорони праці на підприємстві здійснюється у відповідності з вимогами нормативно-правових актів; серед осіб, дії або бездіяльність яких призвели до нещасного випадку, є й сам загиблий - ОСОБА_7, який порушив п. 3.12 Інструкції з охорони праці, не відчинивши жорстку зчіпку та не з'їхавши на небезпечну відстань. Вказує на порушення працівником підприємства п.п.7.5.16., 7.5.17, 7.5.20, 7.5.21 НПАОП 40.1. -1.2 1-98, відповідно до яких, на випробувальному стенді слід передбачити можливість відключення всіх джерел живлення загальним комутаційним апаратом; особливу увагу слід звернути на можливість зворотної трансформації напруги; трансформатори для випробування електричної міцності ізоляції слід забезпечувати автоматичними вимикачами для зняття напруги в разі пробиття ізоляції і високоомним опором для обмежування струму КЗ; пульт керування випробувальної станції має бути розміщений таким чином, щоб випробувальне поле знаходилось в зоні прямої видимості особи, що проводить випробування; якщо у виробничих установках цю вимогу виконати не вдається, має бути передбачений телефонний зв'язок і попереджувальна звукова сигналізація; пульти керування випробувальних станцій і лабораторій слід забезпечувати сигнальними лампами, ввімкненими в коло: апаратів, які подають напругу на пункти керування; блокування дверей огороджень випробувальних полів. Звертає увагу на те, що неналежне оформлення стенду та відсутність телефонного засобу зв'язку (номеру телефону) не є причиною смерті ОСОБА_7 - причиною стало ураження технічним електричним струмом. Щодо не встановлення можливості безпечного виконання робіт, не оформлення наряду-допуску, залишення дизельної станції під напругою, не перевірки правильності збирання схеми, наявності захисних засобів, а також відсутності людей на випробувальному полі, то в даному випадку зазначені порушення встановлені комісією у працівника Криворізького підрозділу КЕВ м. Дніпропетровська. Просить взяти до уваги те, що КПТМ не залишилося байдужим до нещасного випадку, підприємство здійснило оплату ритуальних послуг та поминального обіду. Зазначає, що позивач всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України, в обґрунтування своїх позовних вимог не надав належних доказів, які б засвідчували: грубе порушення підприємства вимог щодо безпеки праці; суттєві незворотні негативні зміни. Тому вважає, що позивачем не надано належних доказів, на підставі яких можна встановити розумність стягнення моральної шкоди у розмірі 640000 грн. 00 коп., вважає, що цей розмір шкоди значно завищено.

У судовому засіданні досліджені наступні письмові докази: паспорти (а.с.5, 6), трудова книжка (а.с.8-11), акт про нещасний випадок (а.с.12-15), акт розслідування (а.с.16-20, 32-37), свідоцтво про смерть (а.с.21), лікарське свідоцтво про смерть (а.с.22, 44), свідоцтво про укладення шлюбу (а.с.23), свідоцтво про народження (а.с.24), посвідчення (а.с.25), інструкція (а.с.38-41), повідомлення (а.с.42), картка виклику (а.с.42), протокол (а.с.43), повідомлення (а.с.45, 46), наказ (а.с.47), платіжне доручення (а.с.48)

Суд, відповідно до ст. 59 ЦПК України вважає досліджені у судовому засіданні письмові докази: паспорти (а.с.5, 6), трудова книжка (а.с.8-11), акт про нещасний випадок (а.с.12-15), акт розслідування (а.с.16-20, 32-37), свідоцтво про смерть (а.с.21), лікарське свідоцтво про смерть (а.с.22, 44), свідоцтво про шлюб (а.с.23), свідоцтво про народження (а.с.24), посвідчення (а.с.25), інструкція (а.с.38-41), повідомлення (а.с.41-а), картка виклику (а.с.42), протокол (а.с.43), повідомлення (а.с.45, 46), наказ (а.с.47), платіжне доручення (а.с.48) допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України вважає досліджені у судовому засіданні паспорти (а.с.5, 6), свідоцтво про народження (а.с.24), свідоцтво про шлюб (а.с.23), належними доказами, так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про родинні стосунки ОСОБА_7, ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України вважає досліджену у судовому засіданні трудову книжку (а.с.8-11) належним доказом, так як цей доказ містить інформацію щодо предмета доказування, а саме роботи ОСОБА_7 на підприємстві відповідача.

Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України вважає досліджені у судовому засіданні акт про нещасний випадок (а.с.12-15), акт розслідування (а.с.9-13), свідоцтво про смерть (а.с.21), лікарське свідоцтво про смерть (а.с.22, 44), картку виклику (а.с.42), протокол (а.с.43), повідомлення (а.с.45, 46) належними доказами, так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про обставини та причини смерті ОСОБА_7

Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України вважає досліджену судовому засіданні інструкцію (а.с.38-41) належним доказом, так як цей доказ містить інформацію щодо предмета доказування, а саме про вимоги до водіїв на КПТМ з приводу охорони праці.

Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України вважає досліджені судовому засіданні наказ (а.с.47), платіжне доручення (а.с.48) належними доказами, так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про надання відповідачем допомоги сім'ї ОСОБА_7

Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України вважає досліджені у судовому засіданні посвідчення (а.с.25), повідомлення (а.с.41-а) неналежними доказами, так як вони не стосуються предмету доказування.

Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні встановлені наступні факти та обставини.

31 жовтня 1997 року був укладений шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4

З 13 жовтня 2000 року та станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 працював на КПТМ в якості водія автотранспортного засобу.

ОСОБА_7, працюючи у відповідача в зміну з 8 год. 00 хв. до 17 год. 00 хв. ІНФОРМАЦІЯ_2, разом із слюсарем інструментальником ОСОБА_8 одержали наряд з інструктажем від начальника транспортної служби ОСОБА_9 на відбуксировку ДЕС на вул. Заповідна в м. Кривому Розі для енергозабезпечення обладнання ЕТЛ. Приблизно о 11 год. 20 хв. ОСОБА_7 приїхав на автомобілі «КрАЗ», державний номер НОМЕР_1, на вул. Заповідну, де залишився в кабіні разом із слюсарем ОСОБА_8 Керівництвом Криворізького Підрозділу КЕВ м. Дніпропетровська були направлені майстри електричних мереж на вул. Заповідна. Після запуску ДЕС електрики приступили до роботи. ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8, почувши запах горілого, залишили кабіну автомобіля «КрАЗ». ОСОБА_7 спустився на землю та знепритомнів. ОСОБА_8 побачивши, що трапилося, дав команду вимкнути електричну схему. Після цього ОСОБА_7 була надана перша долікарняна медична допомога електромонтером ОСОБА_11 О 12 год. 31 хв. прибула бригада швидкої медичної допомоги, яка надавала реанімаційні заходи ОСОБА_7, які не дали бажаних результатів. О 13 год. 12 хв. було констатовано смерть ОСОБА_7

Смерть ОСОБА_7 настала від ураження технічним електричним струмом.

ОСОБА_4 в зв'язку зі смертю близької йому людини, а саме батька, ОСОБА_7, переніс та переносить моральні страждання.

Після смерті ОСОБА_7, відповідач надав матеріальну допомога сім'ї позивача: одноразову допомогу у сумі 1500 грн. 00 коп. для організації та проведення поховання та сплатив 14468 грн. 00 коп.

Встановленим судом фактам та обставинам відповідають правовідносини, які регулюються нормами Конституції України, КЗпП України, ЦК України, Закону України «Про об'єкти підвищеної небезпеки».

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці.

Відповідно до ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першою ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода нанесена фізичній особі неправомірними рішеннями, діяльністю чи бездіяльністю, відшкодовує особа котра його нанесла, при наявності його вини. Згідно ст.1168 ч.2 ЦК України моральна шкода завдана смертю фізичної особи, відшкодовується, зокрема, дітям.

Суд вважає, що у статті 1168 ЦК України поняття діти вжито в розумінні кровної спорідненості з померлим, оскільки особа не набуває особливого правового статусу, пов'язаного з її повноліттям, а в числі найближчих до померлого осіб, отримує право на відшкодування моральної шкоди, яке не пов'язано із віком особи. Суд приходить до переконання, що до правовідносин, коли професійне захворювання виникло до 1 січня 2014 року, (набрання чинності ЦК України), а смерть фізичної особи настала після зазначеної дати, при наявності причинного зв'язку з професійним захворюванням, підлягають застосуванню положення ст. 1168 ЦК України. Дійшовши такого переконання, суд враховує правову позицію, визначену в постанові Верховного Суду України від 11 вересня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_12 до ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля».

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_7 загинув під час праці в інтересах підприємства

У судовому засіданні не встановлено, що аварія сталася внаслідок непереборної сили або з умислу потерпілого.

Суд приходить до переконання, що з дослідженого судом акту про нещасний випадок, акту розслідування нещасного випадку вбачається, що відповідачем не було забезпечено виконання вимог до ст. 153 КЗпП України, безпечних і нешкідливих умов праці, обов'язок про що покладається на власника або уповноважений ним орган.

Так, судом встановлено, начальник електротехнічної лабораторії КПТП допустив до виконання робіт ОСОБА_11, який не мав права виконувати ці роботи, допустив експлуатацію обладнання з незадовільним технічним станом.

Також судом встановлено, що майстер району електричних мереж Криворізького підрозділу КЕВ м. Дніпропетровська, не встановив можливість безпечного виконання робіт.

Крім того, встановлено, що ОСОБА_7 не відчепив жорстку зчіпку та не від'їхав на безпечну відстань.

Заперечення відповідача проти задоволення позову з тих підстав, що нещасний випадок стався внаслідок того, що ОСОБА_7 порушив вимоги правил охорони праці, суд вважає необґрунтованими та відкидає ці доводи. При цьому, суд приходить до переконання, що з дослідженого акту про нещасний випадок та акту розслідування вбачається, що саме у зв'язку з порушенням роботодавцем прав ОСОБА_7 на безпечні умови праці, настали негативні для нього наслідки у вигляді смерті.

Суд приходить до переконання, що підставі ст.ст.15, 23, 1167, 1168 ЦК України, ОСОБА_5, діючи в інтересах своєї неповнолітньої дитини, має право на відшкодування моральної шкоди, яка завдана неповнолітньому ОСОБА_4, який зазнав душевних страждань у зв'язку зі смертю близького родича, яка настала внаслідок порушенням відповідачем права ОСОБА_7 на безпечні умови праці.

Вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, суд, керуючись вимогами ст. 23 ЦК України, враховує такі критерії визначення її розміру, як ступінь вини підприємства, посадові особи якого не створили безпечних умов праці для ОСОБА_7, глибину душевних страждань ОСОБА_4, пов'язаних зі смертю батька. Також суд враховує поведінку відповідача, який надав родині загиблого матеріальну допомогу. Також суд враховує, що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження всі обставини, на які посилалася позивачка, такі як виконання ОСОБА_4 обов'язків загиблого, що ОСОБА_4 не ходить гуляти з друзями, не має вихідних та святкових днів, є постійно сумним, не бажає спілкуватися з оточуючим, втратив сенс в житті, став замкнутим, скритим. Беручи до уваги викладене, враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд приходить до переконання, що розмір моральної шкоди, завданої ОСОБА_4, повинен бути визначеним у розмірі 80000 гривень. З урахування положень ч.1 ст.1168 ЦК України ця моральна шкода повинна бути відшкодована відповідачем одноразово.

Таким чином, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 10 ЦПК України згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається та ст. 11 ЦПК України згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позовні вимоги належить задовольнити частково.

Суд вважає, що позивачка обґрунтовано, у відповідності до ст. ст. 15, 16 ЦК України звернулася за захистом прав неповнолітнього сина до суду.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 640 грн. 00 грн. у рахунок сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43 Конституції України, ст. 153 КЗпП України, ст.ст.15, 23, 1167, 1168 ЦК України, ст. ст.1, 10, 11, 15, 88, 89, 208, 209, 212-215, 218, 369, 373, 380, 381 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_5, до комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» - задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» на користь ОСОБА_5 80000 грн. 00 коп. у рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

В іншій частині у задоволенні позову - відмовити.

Стягнути з комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» в дохід держави 640 грн. 00 грн. у рахунок сплати судового збору.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Прасолов