Кодимський районний суд Одеської області _________________________________________________________________________________________
Справа № 503/1372/17
Провадження №2/503/658/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2017 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Сопільняка О.М.

при секретар Вдовиченко В.О.

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кодима Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Кодимського районного суду Одеської області з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів (аліментів) на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) грн. на кожну дитину щомісяця.

В позовній заяві вказала, що від шлюбу із відповідачем ОСОБА_2 мають неповнолітніх доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають із позивачем та перебувають на повному її утриманні.

В заяві від 25 вересня 2017 року позивач ОСОБА_1 просила змінити розмір аліментів та стягувати з ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 (одна тисяча) грн. на кожну дитину щомісяця, оскільки відповідач працює за кордоном та отримує високий дохід.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання двічі не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

З урахуванням того, що доказів, які б свідчили про поважність неявки до залу суду відповідача ОСОБА_2 надано не було, враховуючи необхідність дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, суд вирішив розглянути вказану справу за відсутності відповідача з урахуванням всіх письмових доказів, які були надані позивачем та відповідно до ст.224-226 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення.

Суд вислухавши позивача, дослідивши надані письмові докази, вважає можливим позов задовольнити з таких підстав.

Відповідно до п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав та основних свобод людини, ратифікованої Україною 11 вересня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов'язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Стаття 51 Конституції України та ст.ст.150 і 180 СК України встановлюють для батьків обов'язок виховувати та утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття.

Відповідно до чч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_1, виданим 13 березня 2009 року Електростальським відділом ЗАГС Головного Управління ЗАГС Московської області) та неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2, виданим 22 січня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кодимського районного управління юстиції в Одеській області).

В даний час сторони проживають окремо, шлюб між ними розірвано, діти перебувають на утриманні позивача.

Отже, відповідач ОСОБА_2 законодавчо зобов'язаний утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття, проте свій обов'язок належним чином не виконує, що було встановлено в судовому засіданні.

Згідно ст.18 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої 27.02.1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року суд, повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У статті 19 Конвенції вказано, що держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов'язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи.

Одним із способів захисту прав неповнолітніх дітей при ухиленні батьків від обов'язку їх утримувати є законодавчо передбачена можливість стягнення коштів на їх утримання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, а саме: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення (ст. 184 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних осіб, інші обставини, що мають істотне значення.

Отже, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 працює та отримує високий дохід, заперечень проти позову не надав, суд вважає можливим позовні вимоги позивача задовольнити повністю.

У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, в якій зазначено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд покладає на відповідача витрати по оплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213, 215, 218,224-226 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, грошові кошти (аліменти) на утримання неповнолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 (три тисячі) грн. на місяць на кожну дитину, починаючи з 25 липня 2017 року, і до повноліття дітей.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Кодимського районного суду Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач вправі оскаржити заочне рішення шляхом подачі до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Сопільняк О.М.