Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1997/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Мурашко С. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

05.12.2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Мурашка С.І.

суддів Гайсюка О.В., Голованя А.М.

за участі секретаря Яковлєвої Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2017 року і

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 та просило стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 27664,38 грн. за кредитним договором №б/н від 19.07.2006 року.

Позивач зазначав, що ОСОБА_2 звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписала заяву № б/н від 19 липня 2006 року, згідно якої отримала кредит у розмірі 14 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на карткових рахунок.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

В порушення умов договору відповідач не виконує свої зобовязання в звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 11 травня 2017 року становить 27664 грн. 38 коп.

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2017 року у задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В судовому засіданні апеляційного суду, проведеного в режимі відеоконференції, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_3 підтримав апеляційну скаргу з посиланням на викладені в ній обставини, представник ОСОБА_2 ОСОБА_4 заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2, з метою отримання банківських послуг, підписала заяву від 15.08.2006 року для отримання кредиту (а.с.14).

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві.

Банк встановив та змінював кредитний ліміт без повідомлення на те відповідача.

На запит відповідача, щодо збільшення ліміту коштів на її картковому рахунку та отримання з нього грошових коштів без її відома, відповіді вона не отримала.

На адресу відповідач надійшла копія рішення, про стягнення з неї на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором, без дати винесення рішення, назви суду та судді який виніс дане рішення, по даному факту за заявою відповідачки про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч.1 ст.185 КК України (а.с.69-70).

Проведеними експертними дослідженнями встановлено, що відповідно до ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», обслуговуючий банк несе відповідальність за неналежний переказ грошових коштів та в разі його здійснення відшкодовує клієнту втрачені кошти з урахуванням пені. За даними виписки по картковому рахунку залишок власних коштів ОСОБА_2, на картковому рахунку станом на 02 червня 2015 року складав 567,98 грн.

Визначена в розрахунку ПАТ КБ «ПриватБанку» початкова заборгованість ОСОБА_2, за кредитом в сумі 13113,38 грн., нарахована заборгованість за відсотками та пенею підлягає погашенню банком.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду доказів, що відповідач на час розгляду справи, мала заборгованість за кредитним договором.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможна.

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції (ч.1ст.303 ЦПК України).

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_2, з метою отримання банківських послуг, підписала заяву від 15.08.2006 року для отримання кредиту (а.с.14).

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві.

24.01.2011 року ОСОБА_2 написала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.201-202).

Відповідач підтвердила, що вказана заява разом з Памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, «Тарифами банку», які надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом в заяві.

Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті ПриватБанк www.privatbank.ua.

Своїми підписами на заявах відповідач підтвердила факт ознайомлення з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, погодився з тим, що ця заява з Умовами, Правилами та Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Справжність свого підпису на заявах та факт отримання кредитної картки відповідач не заперечувала, як не заперечувала і факт користування карткою.

Відповідно до п.3.1 Умов та Правил надання банківських послуг, для надання послуг банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнту карти.

Датою укладення договору є дата відкриття рахунку, яка в заяві від 15.08.2006 року вказана 19.07.2006 року.

Таким чином позивач у позовній заяві вказав, що відповідач підписала заяву про видачу кредиту зазначивши дату відкриття відповідачу рахунку 19.07.2006 року.

Як на підставу для відмови в позові про стягнення заборгованості відповідач посилалась на те, що у неї немає заборгованості перед банком, а збільшення ліміту коштів на її картковому рахунку та отримання з нього коштів здійснено без її відома.

Вона переконана, що ряд працівників банку займаються злочинною діяльністю тому вона звернулась до правоохоронних органів і отримала відповідь про початок досудового розслідування від 04.06.2015 року, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.185 КК України (а.с.67).

Матеріалами справи підтверджується, що згідно повідомлення слідчого СВ Світловодського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_5 по факту збільшення ліміту коштів на картковому кредитному рахунку та таємному викраденні грошових коштів проводиться кримінальне провадження. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч.1 ст.185 КК України, відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000997 від 04.06.2015 року (а.с.70).

Матеріалами справи також підтверджується, що відповідно до умов кредитування та обслуговування кредитної картки (п.п.2.1.2.3, 2.1.1.2.4) кредитний ліміт неодноразово збільшувався і з встановленого 15.08.2006 року кредитного ліміту в розмірі 250 грн. кредитний ліміт з 08.03.2011 року збільшено до 14300 грн. Строк дії картки 10/17 (а.с.13).

Розрахунком заборгованості підтверджується, що 03.06.2015 року з картки знято 13113 грн. 38 коп.

Станом на 11 травня 2016 року заборгованість за кредитним договором від 19.07.2006 року складає 27664,38 грн., з яких: 13113 грн. 70 коп. тіло кредиту, 4641 грн. 88 коп. нарахованих відсотків за користування коштами, 7950 грн. 77 коп. пеня, 850 грн. штраф, 500 грн. штраф (фіксована складова), 1293 грн. 54 коп. штраф (процентна складова (а.с.6-12).

Згідно зі ст.ст.526,530,610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч.2 ст.1050 ЦК України).

Колегія суддів приходить до висновку, що відповідач порушила умови кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту, погашення процентів за користування кредитом, внаслідок чого виникла заборгованість, розмір якої підтверджується наданими позивачем доказами.

Збільшення банком кредитного ліміту здійснювалось відповідно до умов кредитування та обслуговування кредитної картки (п.п.2.1.2.3, 2.1.1.2.4), а тому доводи відповідача, що банк збільшив кредитний ліміт без її відома є безпідставними.

При дослідженні наданого позивачем розрахунку заборгованості колегія суддів враховує, що відповідно до ст. 549 ЦК України пеня і штраф є одним із видів цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування разом за одне й те саме порушення, а саме за порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення. Такий правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором в сумі 25706 грн. 35 коп., з яких: 13113 грн. 70 коп. тіло кредиту, 4641 грн. 88 коп. нарахованих відсотків за користування коштами, 7950 грн. 77 коп. пеня.

Доводи відповідача щодо вини банку у викраденні з її кредитної картки грошових коштів є недоведеними.

За приписами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлення відповідальності суб'єктів переказу, а також визначення загального порядку здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами встановлено Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні».

Відповідно до п. 14.12 статті 14 Закону «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач зобов'язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного предявлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Як зазначено у постанові Верховного Суду України у справі № 6-71цс15 від 13 травня 2015 року, зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Матеріалами справи підтверджується, що підписанням заяви на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (які були чинними на час написання заяви) відповідач уклала з позивачем договір, який відповідно до ст.634 ЦК України є договором приєднання.

Згідно з п.6.10 Умов і правил надання банківських послуг, передбачено обовязки клієнта вживати заходи щодо запобігання втрати (Викрадення)ОСОБА_6, ПІНа (персонального ідентифікаційного номера або інформації, нанесеної на карту і магнітну смугу або їхнього незаконного використання.

Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки клієнта, контрольну інформацію клієнта, відправленому в SMS повідомленні ПІН-коді, Ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24, паролі MobileBanking або проведених Клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання Клієнтом умов їхнього зберігання та використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах звязку під час використання цих каналів.

Згідно п.8.3. Умов і правил надання банківських послуг у разі, якщо Держатель дає згоду на проведення операцій з Картками або нанесеними на них даними поза полем його зору, він несе повну відповідальність за їх можливе шахрайське використання надалі. Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНу.

24.01.2011 року ОСОБА_2 написала заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в новій редакції (а.с.201-202).

Відповідно до п.1.1.5.14 Умов та правил надання банківських послуг клієнт відповідає за усі операції в повному обсязі, здійснені у підрозділах Банку, через пристрої самообслуговування, систему MobileBanking, систему Приват-24 з використанням передбачених цими Умовами засобів його ідентифікації та аутентифікації.

Згідно з п.1.1.2.1.12 Умов і правил надання банківських послуг, передбачено обовязки клієнта вживати заходи щодо запобігання втрати (Викрадення) ОСОБА_6, стікеру PayPass, ПІНу або інформації, нанесеної на ОСОБА_6 і магнітну смугу або їхнього незаконного використання.

Пунктом 1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що Банк не несе відповідальності у випадку, якщо інформація про рахунки клієнта, ОСОБА_6, контрольну інформацію клієнта, відправленому в SMS повідомленні ПІН-коді, Ідентифікаторі користувача, паролях системи Приват24, паролі MobileBanking або проведених Клієнтом операціях стане відомо іншим особам внаслідок несумлінного виконання Клієнтом умов їхнього зберігання та використання та/або прослуховування або перехоплення інформації у каналах звязку під час використання цих каналів.

Згідно з п.1.1.5.28 Умов і правил надання банківських послуг у разі, якщо Держатель дає згоду на проведення операцій з картками або нанесеними на них даними поза полем його зору, він несе повну відповідальність за їх можливе шахрайське використання надалі. Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІН-коду.

Банк не несе відповідальності перед ОСОБА_6 за всі операції, у випадку передачі мобільного телефону, сім-карти, стікеру PayPass третім особам (пункт 1.15.30 Умов і правил надання банківських послуг).

Переказ коштів з картки відповідача 03.06.2015 року було проведено із правильним введенням ПІН-коду, що виключає відповідальність банку.

Відповідно до ч.6 ст.147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обовязковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу.

Оцінюючи докази відповідно до правил встановлених статтю 212 ЦПК України колегія судді приходить до висновку, що висновок №3 судово-економічної експертизи від 14 квітня 2017 року (а.с.156-160) спростовується матеріалами справи, зокрема: заявами відповідача про видачу кредиту та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (а.с.14,201-202), розрахунком заборгованості (а.с.6-12), довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.13), витягом з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.15-48), випискою по картковому рахунку відповідача з 01.01.1999 року по 22.10.2016 року (а.с.123-131).

Невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування та порушення судом норм матеріального та процесуального права, відповідно до ч.1 п.п.3,4 ст.309 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» підлягає стягненню 2893 грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Керуючись ст.209, п.2 ч.1 ст. 307, ст. 309, ч.2 ст.314, ст.316 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 серпня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 25706 грн. 35коп., з яких: 13113 грн. 70 коп. тіло кредиту, 4641 грн. 88 коп. нарахованих відсотків за користування коштами, 7950 грн. 77 коп. пені, а також 2893 грн. 80 коп. судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя С.І.Мурашко

Судді О.В.Гайсюк

ОСОБА_7