Справа № 636/3560/16-ц
30 серпня 2017 року м. Чугуїв
Чугуївський міський суд Харківської області у складі:
Головуючого судді - Карімова І.В.,
за участю секретаря - Селеверстової Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду у порядку ст.ст. 1046,1047, 1050 ЦК України з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.
В обґрунтування своїх вимог посилаєтьсяна те, що 07 листопада 2002 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики у фopмi розписки, згідно якої ОСОБА_2 отримав грошові кошти в розмірі 43 200 грн. та зобовязався їх повернути до 02 серпня 2003 року.
На підтвердження виконання своїх зобовязань за вищевказаною розпискою 30 березня 2005 року ОСОБА_2 було написано розписку, у відповідності до якого позивач передав останньому грошові кошти в розмірі 43 200 грн., яку відповідач зобов'язався повернути після звільнення з місця відбування покарання.
Оскільки 20 січня 2016 року письмова вимога була повернута позивачу за закінченням терміну зберігання, вважає, що обовязок по сплаті грошових коштів у відповідача виник 27 січня 2016 року.
Сторони до судового засідання не зявилася, причину неявки суду не повідомили, про дату та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи.
За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З наданих позивачем оригіналів розписок від 07 листопада 2002 року та від 30 березня 2005 року, які долучені до матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1та ОСОБА_2 було укладенодоговір позики у фopмiрозписки, згідно якої ОСОБА_2 отримав грошові кошти в розмірі 43 200 грн. та зобовязався їх повернути.
Відповідно до ч.1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або іншій документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей ( ч.2).
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Якщо договором не встановлено строк повернення позики або цей строк визначено моментом предявлення вимоги, позика має бути повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 2).
Згідно розписки від 07 листопада 2002 року ОСОБА_2 зобовязався повернути позивачу борг до 02 серпня 2003 року.
Згідно розписки від 30 березня 2005 року ОСОБА_2 зобовязався повернути позивачу борг після звільнення з місця відбування покарання.
Оскільки встановлення у розписці від 30 березня 2005 року строку виконання зобов»язання у вигляді настання події, а саме звільнення відповідача з місця відбування покарання не обумовлено певною датою та на є строком виконання зобов»язання в розумінні ст.1049 ЦК України, строк виконання зобов»язвання за вищевказаною розпискою є не встановленим, тому позика має бути повернута позичальником протягом тридцяти днів від дня предявлення позикодавцем вимоги про це.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Зі змісту статті 625 ЦК України випливає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Наданий позивачем розрахунок боргу з урахуванням процентів за користування коштами в сумі 54 562,67 грн., пені в сумі 9860,25 грн., індексу інфляції за весь час прострочення, що складає 2635,20 грн. та 3% річних в сумі 774,04 грн. відповідає вимогам закону і підлягає задоволенню.
Таким чином з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сума боргу з урахуванням вимог ст. 625 ЦК України -111032,16 грн.
Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1110,32 грн.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 223, 224-226 ЦПК України, ст.ст.16, 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь держави судовий збір в розмірі 1110 (одна тисяча сто десять) гривень 32 копійки.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з наступного дня після його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: