КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №2-1203/11
Провадження № 4-с/552/63/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2017 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Шаповал Т.В.

При секретарі Дубовик І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві скаргу ПАТ « Банк «Київська Русь» на бездіяльність заступника начальника відділу Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1,-

В С Т А Н О В И В:

17.11.2017 року ПАТ « Банк «Київська Русь» звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність заступника начальника відділу Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1, в якій просить визнати незаконними дії та скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачу від 31.03.2017 року, винесену заступником начальника відділу Полтавського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №45711894. Свою скаргу обґрунтував тим, що заступника начальника відділу виніс постанову про повернення виконавчого документа, але при цьому ним не було вчинено дій згідно наданих йому законом прав та покладених на нього обовязків по виконанню виконавчого листа №2-1203/11 від 15.09.2011 року.

В судове засідання представник скаржника ПАТ « Банк «Київська Русь» не зявився, попередньо надав суду заяву про розгляд справи без його участі, скаргу підтримує в повному обсязі.

В судове засідання Полтавський РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області свого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив.

Боржник ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання.

Суд, вивчивши та дослідивши докази по справі, дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 26.05.2011 року Київським районним судом м.Полтави винесено рішення, яким позовні вимоги ПАТ «Банк « Київська Русь» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зверненням стягненням на заставлене майно задоволено в повному обсязі. Стягнуто на користь банку 22627 грн. 36 коп. заборгованості за кредитним договором.

15.09.2011 року на підставі вищевказаного рішення Київським районним судом було видано виконавчий лист 2-1203/11 про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Банк « Київська Русь» заборгованості за кредитним договором в розмірі 22627 грн. 36 коп.

Вищевказаний виконавчий лист ПАТ «Банк « Київська Русь» було предявлено до виконання.

Згідно зі ст. 124 Конституції України та ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень згідно зі ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, обєкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обовязку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

31.03.2017 року заступником начальника Полтавського районного ВДВС ГТУЮ у Полтавській області ОСОБА_2 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з посиланням на те, що у боржника ОСОБА_3, відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Вирішуючи питання про правомірність прийнятих державним виконавцем рішень суд виходить з наступного.

Правові підстави для повернення виконавчого документа передбачені ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» визначено перелік підстав для повернення виконавчого документа стягувачеві.

В своїй постанові заступник начальника відділу посилається на п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого виконавчий документ повертається у випадку коли у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Тобто, зазначені норми передбачають можливість повернення виконавчого документа стягувачу за умови, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Разом з тим, згідно ч.1, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною, 1,2 ст. 11 ЦПК України, визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізчиних чи юридичних осіб, поданим відповіднодо цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Полтавським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області до суду заперечення на скаргу, докази чи письмові пояснення не подавалися.

Відтак, до суду не надано будь-якого підтвердження, що державним виконавцем було вжито достатньо заходів для виявлення належного боржнику майна та звернення на нього стягнення.

Прийняття рішення державним виконавцем про повернення виконавчого документа стягувачу прийнято передчасно, у звязку з чим постанова від 31 березня 2017 року підлягає скасуванню.

Однак, враховуючи, що матеріали виконавчого провадження перебувають на виконанні в Полтавському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, а також оскільки суд не наділений повноваженнями щодо надання вказівок у проведенні виконавчих дій, в задоволенні решти вимог необхідно відмовити.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», а також ст. ст. 383 - 387 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову заступника начальника відділу Полтавського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_1 від 31 березня 2017 року про повернення стягувачу ПАТ « Банк « Киїівська Русь» виконавчого листа, виданого Київським районним судом м. Полтави 15 вересня 2011 року, про стягнення солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3 суми коштів в розмірі 22627 грн. 36 коп. (ВП №45711894).

В іншій частині вимог відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів.

Головуючий Т.В.Шаповал