Провадження №2/263/2583/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«7» грудня 2017 року Жовтневий районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі: головуючого - судді Папаценко П.І., при секретарі Масюк М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи тим, що 5 березня 2008 року між ним та відповідачами було укладено договір позики грошей, у формі письмової розписки, за яким він передав відповідачам грошову позику в сумі 100 000 грн., а відповідачі зобов'язувалися повністю повернути позику у строк до 5.03.2015 року. Станом на 19.09.2017 року відповідачі в добровільному порядку позику не повернули, просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь заборгованість за договором позики грошей від 5.03.2008 року в розмірі 100 000 грн. та сплачені судові витрати.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 повторно в судове засідання не зявилися, про час та місце судового розгляду повідомлялися своєчасно та належним чином, причини неявки відповідачів суд вважає неповажними, тому справа підлягає розгляду у їх відсутність.
Неявка в судове засідання зазначених осіб не є перешкодою для розгляду справи, оскільки надані докази дозволяють суду вирішити по суті спірні правові відносини.
Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст. ст.224,225 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.
Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).
За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов'язків ( ст.11 ЦК України).
Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики)... Договір позики є укладеним з моменту передання грошей...
Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі... На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
На підставі ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику... у такій самій кількості..., що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що відповідно до розписки від 5.03.2008 року ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2, ОСОБА_3 кошти в сумі 100 000 грн., які позичальники зобов'язалися повернути до 5.03.2015 року.
Наведене підтверджується копією розписки від 5.03.2008 року, завіреною судом, яка міститься в матеріалах справи.
Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.
У зв'язку з тим, що сума позики, є спільною сумісною власністю відповідачів, тому і підлягає стягненню з боржників солідарно.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 11 ЦПК України).
Статтею 10 ЦПК України передбачено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За вимогами ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Позивачем доведено факт укладення договору позики, факт отримання відповідачами коштів та порушення ними зобов'язання, тобто повернення боргу до 5.03.2015 року, в установлений договором строк.
Даючи оцінку встановленим обставинам та наданим доказам, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, тому стягує солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики від 5.03.2008 року в розмірі 100 000 грн.
Відповідно до ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.
За ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 сплатив судовий збір: за позовні вимоги майнового характеру у розмірі 1000 грн., що підтверджується квитанцією.
З цих підстав суд вважає, що з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 слід стягнути в рівних частках судовій збір в сумі 1000 грн., по 500 грн. з кожного.
Керуючись ст.ст.10,11,61,88,197 ч.2, 209,212-215,218, 224-226 ЦПК України , суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором позики - задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму боргу за договорами позики б/н від 5.03.2008 року у розмірі 100 000 грн.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) сплачений судовий збір з кожного по 500 грн.
На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневій районний суд м.Маріуполя протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: П.І. Папаценко