У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., ШтеликС.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом публічного акціонерного товариства «Харківгаз» до ОСОБА_3 про стягнення збитків за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Харківгаз» на рішення апеляційного суду Харківської області від 9 березня 2017 року та касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 9 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство «Харківгаз» (далі - ПАТ «Харківгаз») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що товариство надає до домоволодіння по АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_3, послуги з постачання природного газу.

24 жовтня 2012 року згідно з актом про виявлені порушення, який складено за участю відповідача та підписано ним, представниками Мереф'янської філії ПАТ «Харківгаз» у будинку ОСОБА_3 виявлено самовільне підключення до підземного газопроводу діаметром 20 мм поза приладом обліку для здійснення несанкціонованого відбору природного газу і опалення житлового будинку площею 90 кв. м, теплиці площею 225 кв. м, літньої кухні площею 20 кв. м, яка використовувалась як міні-пекарня із застосуванням несертифікованого саморобного газоспоживного обладнання. Товариством складено відповідний акт обстеження стану засобів обліку витрат природного газу та газоспоживного обладнання, підписаний відповідачем. Унаслідок таких дій відповідача природний газ споживався ним безобліково, чим порушено Правила надання населенню послуг з газопостачання, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246.

Відповідно до розрахунку, виконаного на підставі вищевказаного акту та Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженого постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 29 травня 2003 року № 475, розмір завданих збитків товариству становить 1 556 061 грн 25 коп. 18 лютого 2013 року на підставі зазначеного розрахунку між товариством та відповідачем було укладено угоду про реструктуризацію заборгованості за надані послуги з газопостачання, за умовами якої ОСОБА_3 зобов'язався погашати вказану суму збитків щомісячно у розмірі 4 322 грн 39 коп., строком до 18 лютого 2043 року, а у разі порушення цього зобов'язання угода вважається розірваною. Відповідач належним чином взяті на себе зобов'язання не виконував.

З урахуванням наведеного ПАТ «Харківгаз» просило суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь 1 556 061 грн 61 коп. за спожитий природний газ, отриманий відповідачем шляхом самовільного підключення до мережі без обліку газовим лічильником.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 19 листопада 2015 року позов ПАТ «Харківгаз» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Харківгаз» 1 556 061 грн 61 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Останнім рішенням апеляційного суду Харківської області від 9 березня 2017 року рішення районного суду у частині визначення розміру збитків змінено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ«Харківгаз» збитки за несанкціонований відбір природного газу у розмірі 1 045 418 грн 20 коп. В іншій частині рішення залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ«Харківгаз», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати й залишити у силі рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПАТ «Харківгаз» відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов ПАТ «Харківгаз», суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем споживався газ безобліково, чим порушено Правила надання населенню послуг з газопостачання та позивачу завдано збитки, розмір яких вірно розраховано на підставі Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання. Крім того, між сторонами була підписана угода про реструктуризацію вказаної заборгованості, що підтверджує визнання відповідачем розміру збитків.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції у частині визначення розміру збитків, виходив із того, що розрахунок збитків, завданих відповідачем, не відповідає пп. 2.1, 2.4 Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, та взявши до уваги розрахунок збитків позивача, виконаний на підставі акту про виявлені порушення від 24 жовтня 2012 року, розрахований з урахуванням сезонності, дійшов висновку, що наявні підстави для зменшення такої суми.

Проте повністю погодитись із такими висновками апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що ПАТ «Харківгаз» надає до домоволодіння, яке належить ОСОБА_3 по АДРЕСА_1, послуги з постачання природного газу на підставі типового договору про надання населенню послуг з газопостачання від 6 березня 2013 року.

24 жовтня 2012 року згідно з актом про виявлені порушення, який складено за участю ОСОБА_3 та підписано ним, представниками Мереф'янської філії ПАТ «Харківгаз» у будинку відповідача виявлено самовільне підключення до підземного газопроводу діаметром 20 мм поза приладу обліку для здійснення несанкціонованого відбору природного газу і опалення житлового будинку площею 90 кв. м, теплиці площею 225 кв. м, літньої кухні площею 20 кв. м, яка використовувалась як міні-пекарня із застосуванням не сертифікованого саморобного газоспоживного обладнання. ПАТ «Харківгаз» складено відповідний акт обстеження стану засобів обліку витрат природного газу та газоспоживного обладнання, підписаний ОСОБА_3 Отже, унаслідок таких дій відповідача, природний газ споживався ним безобліково, чим порушено Правила надання населенню послуг з газопостачання.

Відповідно до розрахунку ПАТ «Харківгаз», виконаного на підставі вищевказаного акту та Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання розмір завданих збитків товариству становить 1 556 061 грн 25 коп.

18 лютого 2013 року на підставі зазначеного розрахунку між ПАТ «Харківгаз» та ОСОБА_3 було укладено угоду про реструктуризацію заборгованості за надані послуги з газопостачання, за умовами якої ОСОБА_3 зобов'язався погашати вказану суму збитків щомісячно у розмірі 4 322 грн 39 коп., строком до 18 лютого 2043 року, а у разі порушення цього зобов'язання, угода вважається розірваною.

ПАТ «Харківгаз» вказувало про те, що ОСОБА_3 належним чином взяті на себе зобов'язання за угодою про реструктуризацію заборгованості за надані послуги з газопостачання не виконував.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції у частині визначення розміру відшкодування ОСОБА_3 збитків, завданих позивачу й розраховуючи їх розмір на підставі Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, у порушення вимог ч. 4 ст. 338 ЦПК України про те, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 жовтня 2016 року є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи, не врахував таке.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до положень ст. 214 ЦК України особа, яка вчинила односторонній правочин, має право відмовитися від нього, якщо інше не встановлено законом. Якщо такою відмовою від правочину порушено права іншої особи, ці права підлягають захисту.

Особи, які вчинили дво- або багатосторонній правочин, мають право за взаємною згодою сторін, а також у випадках, передбачених законом, відмовитися від нього, навіть і в тому разі, якщо його умови повністю ними виконані.

Відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом установлено, що 18 лютого 2013 року між ПАТ «Харківгаз» та ОСОБА_3 було укладено угоду про реструктуризацію заборгованості за надані послуги з газопостачання, за умовами якої ОСОБА_3 зобов'язався погашати суму збитків 1 556 061 грн 25 коп. щомісячно у розмірі 4 322 грн 39 коп., строком до 18 лютого 2043 року.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд у порушення вищевказаних положень закону та вимог ст. ст. 212-214, 303, 316, ч. 4 ст. 338 ЦПК України фактичні обставини справи, від яких залежить правильне вирішення спору, не встановив, а вказуючи про те, що розмір завданих збитків відповідачем товариству не відповідає Порядку відшкодування збитків, не звернув увагу на те, що позивач звернувся з позовом у зв'язку з невиконанням ОСОБА_3 угоди про реструктуризацію заборгованості за надані послуги з газопостачання. Тобто вказував на порушення договірних зобов'язань. А згідно з ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Отже, апеляційний суд у порушення зазначених вище положень закону не визначився, які саме правовідносини виникли між сторонами та не застосував норми права, які підлягали застосуванню.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 1193 ЦК України суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину.

Таким чином, у разі, якщо суд визнає, що між сторонами виникли деліктні правовідносини, то апеляційним судом у порушення вказаних положень закону належним чином не досліджено доводів ОСОБА_3, у тому числі зазначених в апеляційній скарзі (а.с. 134-135), щодо його матеріального становища, зокрема посилання на те, що він є непрацездатною особою, пенсіонером, підприємницькою діяльністю не займається, а єдиним джерелом його доходу є пенсія. Унаслідок чого судом не досліджено, чи є розмір завданої відповідачем шкоди співмірним з його матеріальним становищем.

За таких обставин рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для скасування ухваленого рішення з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги публічного акціонерного товариства «Харківгаз» та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 9 березня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик