Справа № 204/5321/17
Провадження № 2-р/204/16/17
УХВАЛА

іменем України

28 листопада 2017 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Книш А.В.,

при секретарі Подвижній О.О.,

за участю заявника ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 про розяснення рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року та додаткового рішення від 15 листопада 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_5 про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

Представник відповідача ОСОБА_1 подав до суду заяву про розяснення рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року та додаткового рішення від 15 листопада 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_5 про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька. Так, в зазначеній заяві заявник вказує, що рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені частково, а саме надано ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на тимчасовий виїзд в період з 14 листопада 2017 року по 27 листопада 2017 року за межі України до держави Ізраїль без згоди батька ОСОБА_4; надано ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на тимчасовий виїзд в період з 28 листопада 2017 року по 04 грудня 2017 року за межі України до держави Білорусь у супроводі матері ОСОБА_3 без згоди батька ОСОБА_4. У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1280 гривень. Додатковим рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 знову задоволені частково, надано ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на тимчасовий виїзд в період з 14 листопада 2017 року по 27 листопада 2017 року за межі України до держави Ізраїль без згоди батька ОСОБА_4 та без його супроводу. Заявнику не зрозуміло, як суд вирішив справу з цієї позовної вимоги остаточно, яке судове рішення слід вважати правильним, адже основне та додаткове рішення мають однакову юридичну силу, хоча і не набрали законної сили та додатковим рішенням основне не може бути скасованим в силу процесуального закону. Заявник зазначає, що фактично з додаткового рішення вбачається, що суд вирішив питання з якого основним рішенням від 01 листопада 2017 року у задоволенні позовних вимог частково відмовив. Оскільки відповідачем до прийняття додаткового рішення від 15 листопада 2017 року основне рішення від 01 листопада 2017 року з того самого питання вже оскаржено до апеляційного суду та скасування основного рішення в частині надання дозволу виїзду неповнолітній дитині автоматично призводить до втрати чинності додатковим рішенням (питання супроводу дитини є похідним від вимоги про надання самого дозволу), то не зрозуміло який порядок оскарження додаткового рішення. Також заявнику не зрозуміло чи повинен відповідач повторно сплатити судовий збір за однією вимогою, за якою судом вже ухвалено рішення. На підставі викладеного представник відповідача ОСОБА_1 просить розяснити рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року та додаткове рішення від 15 листопада 2017 року з наступних питань:

-Як слід розуміти додаткове рішення від 15 листопада 2017 року (позовні вимоги за ним повторно чи вперше розглянуті) та чи вперше частково задоволені?

-Чи є таким, що втратило чинність рішення від 01 листопада 2017 року в частині позовних вимог надати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на тимчасовий виїзд в період з 14 листопада 2017 року по 27 листопада 2017 року за межі України до держави Ізраїль без згоди батька ОСОБА_4?

-У звязку з прийняттям додаткового рішення від 15 листопада 2017 року щодо однієї позовної вимоги в якому порядку підлягає оскарженню основне рішення від 01 листопада 2017 року з того самого питання?

-Виходячи з часткового задоволення позову та тексту резолютивної частини рішення від 01 листопада 2017 року чи слід розуміти основне рішення так, що ОСОБА_3 відмовлено в іншій частині позовних вимог, які не були фактично задоволені щодо надання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозволу на тимчасовий виїзд в період з 14 листопада 2017 року по 27 листопада 2017 року за межі України до держави Ізраїль? А чому саме щодо без супроводу батьків?

-Чи слід розуміти, що додатковим рішенням від 15 листопада 2017 року знов частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 та відмовлено у наданні ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на тимчасовий виїзд в період з 28 листопада 2017 року по 04 грудня 2017 року за межі України до держави Білорусь у супроводі матері ОСОБА_3 без згоди батька ОСОБА_4 в частині виїзду ОСОБА_6 без супроводу батьків? Тобто обох батьків?

-В якому порядку підлягає оскарження додаткове рішення та чи підлягає повторній сплаті судовий збір за умови того, що основне рішення з питання з якого прийнято додаткове рішення вже оскаржено та сплачено судовим збором?

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав обставини викладені у заяві та просив розяснити рішення суду.

Представник позивача ОСОБА_2 просила розглянути заяву на розсуд суду.

Судом досліджені надані матеріали цивільної справи, на підставі яких встановлені наступні фактичні обставини:

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_5 про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька було частково задоволено позовні вимоги, відповідно до якого суд вирішив надати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на тимчасовий виїзд в період з 14 листопада 2017 року по 27 листопада 2017 року за межі України до держави Ізраїль без згоди батька ОСОБА_4; надати ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на тимчасовий виїзд в період з 28 листопада 2017 року по 04 грудня 2017 року за межі України до держави Білорусь у супроводі матері ОСОБА_3 без згоди батька ОСОБА_4; у задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3відмовити; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1280 (одна двісті вісімдесят) гривень.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2017 року виправлено описку у пятому абзаці резолютивноїчастини зазначеного рішення, розмір судових витрат з оплати судового збору, з помилково зазначеного «одна двісті вісімдесят» виправлено на «одна тисяча двісті вісімдесят».

15 листопада 2017 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська ухвалено додаткове рішення у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_5 про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, відповідно до якого надано ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на тимчасовий виїзд в період з 14 листопада 2017 року по 27 листопада 2017 року за межі України до держави Ізраїль без супроводу батька ОСОБА_4; надано ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, дозвіл на тимчасовий виїзд в період з 28 листопада 2017 року по 04 грудня 2017 року за межі України до держави Білорусь у супроводі матері ОСОБА_3 без супроводу батька ОСОБА_4.

Зазначене рішення та додаткове рішення станом на час розгляду заяви законної сили не набрали.

Згідно ч. 1 ст. 221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, приватного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Відповідно до роз'яснень, наданих в п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», відповідно до статті 221 ЦПК України роз'яснення рішення суду можливо тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення. В силу зазначеної норми процесуального права, роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю, якщо воно є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Суть роз'яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповіді на нові та невирішені ним вимоги, він лише має роз'яснити положення постановленого ним рішення, які нечітко ним сформульовані, що позбавляє можливості його реалізації.

Як вбачається з резолютивної частини рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року та резолютивної частини додаткового рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 15 листопада 2017 року, вони викладені чітко та зрозуміло, ухвалені в межах заявлених позивачем позовних вимог. Крім того, питання щодо порядку набрання судовими рішеннями законної сили, їх оскарження, а також порядку сплати судового збору позивачем не є підставою для розяснення судового рішення в розумінні ч.1 ст. 221 ЦПК України.

Доводи заявника про те, що рішення є не зрозумілими в резолютивній частині ґрунтуються на довільному тлумаченні резолютивних частин рішення від 01 листопада 2017 року та додаткового рішення від 15 листопада 2017 року, котрі не містять посилання на усунення будь-яких вимог.

З огляду на викладене, у задоволенні заяви про розяснення рішення суду слід відмовити.

Керуючись ст. 221 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про розяснення рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2017 року та додаткового рішення від 15 листопада 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог, ОСОБА_5 про надання дозволу на виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька відмовити у повному обсязі.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом пяти днів з дня проголошення ухвали. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Головуючий :