Справа №483/2089/16-ц 13.12.2017 13.12.2017 13.12.2017
Справа № 483/2089/16-ц Суддя першої інстанції Куцаров В.І.
Провадження № 22ц/784/1205/17 Суддя-доповідач апеляційного суду ОСОБА_1
Категорія 34

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13 грудня 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Прокопчук Л.М., Ямкової О.О.,

із секретарем Тищенком Л.С.,

за участю: позивача - ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 4 квітня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

28 грудня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 17 967,13 грн., завданої його майну внаслідок неправомірних дій відповідача.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 8 червня 2016 року о 20.30 год. він, рухаючись автомобілем ОСОБА_6, номерний знак НОМЕР_1, по трасі Нечаяне-Очаків у напряму м. Очакова, на відстані 150 метрів від повороту по трасі Миколаїв-Кам'янка-Очаків, з лівого боку внаслідок несподіваного виходу рогатої худоби (бичок) на проїзну частину дороги, відбулося зіткнення з бичком, який вдарив рогами у лівий бік його машини. Внаслідок того, що відповідач не забезпечив належного контролю за великою рогатою худобою, яка є його власністю, сталася дорожньо-транспортна пригода, в ході якої належний йому автомобіль зазнав механічних пошкоджень зі сторони водія. Розмір спричиненої майнової шкоди визначений за висновком експерта-товарознавця.

Посилаючись на викладене, та на положення ст. 1166 ЦК України ОСОБА_2 просив суд стягнути з ОСОБА_5 на його користь матеріальну шкоду в сумі 17 967,13 грн., витрати на проведення оцінки майнової шкоди 1 000 грн.

Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 4 квітня 2017 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та неповним зясуванням обставин справи, що мають істотне значення для справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 8 червня 2016 року о 20.39 год. водій та власник автомобіля "Рено Меган" державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2, рухаючись по лівій смузі дороги Нечаяне-Очаків у напряму м. Очаків, на відстані 150 метрів від повороту по трасі Миколаїв-Кам'янка-Очаків, з лівого боку, несподівано для нього вибігла крупна рогата худоба (бичок) внаслідок чого відбулося зіткнення, після чого водій загальмував на узбіччя. Транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

В ході огляду місця події 8 червня 2016 року слідчим виявлені пошкодження на вказаному транспортному засобі у вигляді розбитого лівого бокового дзеркала заднього виду, подряпин на передній та задній дверях зліва.

Такі ж пошкодження автомобіля зафіксовані в протоколі огляду транспортного засобу, складеного спеціалістом автотоварознавцем 5 липня 2016 року (а.с. 101).

За висновком спеціаліста - автотоварознавця від 5 липня 2016 року вартість матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП становить 17 967.13 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_5 зазначав, що маючи намір перегнати корову через дорогу, тримаючи на ціпку, переконався, чи не рухаються поблизу автомобілі, почав переводити бичка, та несподівано зявилася автомашина позивача, тварина злякалася та вибігла на проїзну частину, при цьому йому не під силу було її втримати.

Як вбачається з висновку Очаківського відділення поліції ГУНП в Миколаївській області від 8 червня 2016 року № 571 за фактом пошкодження автомобіля худобою проведено перевірку. В результаті розгляду такого повідомлення, в діях ОСОБА_5 об'єктивних ознак будь-якого кримінального чи адміністративного правопорушення виявлено не було, а тому подальшу перевірку за даним фактом припинено.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволення позовних вимог дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення матеріальної шкоди та доказів щодо обсягу пошкоджень автомобіля внаслідок ДТП та вартості їх ремонту.

Проте, колегія суддів вважає, що погодитися з такими висновками районного суду не можна з огляду на таке.

Відповідно до п. 1.5 Правил дорожнього руху (надалі ПДР) дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоровю громадян, завдавати матеріальних збитків.

За приписами п. 7.8 ПДР особи, які керують гужовим транспортом, і погоничі тварин зобовязані виконувати вимоги інших пунктів Правил, що стосуються водіїв і пішоходів і не суперечать вимогам цього розділу.

Як вбачається з висновку експерта, ОСОБА_5 у ситуації, що склалася необхідно було керуватися вимогами п.п. 4.7, 4.8, 4.14 (а) ПДР, а саме: «Пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і наземних, а у разі їх відсутності на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч», «Якщо в зоні видимості немає переходу або перехрестя, а дорога має не більше трьох смуг руху для обох його напрямків, дозволяється переходити її під прямим кутом до краю проїзної частини в місцях, де дорогу добре видно в обидва боки, і лише після того, як пішохід упевниться у відсутності небезпеки», «Пішоходам забороняється: а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху».

Отже, на думку колегії суддів, ОСОБА_5, маючи намір перегнати корову через проїзну частину, не достатньо упевнився у відсутності небезпеки для руху з твариною, та почав переводити бичка.

До тверджень відповідача щодо несподіваності появлення автомашини позивача на проїзній частині, внаслідок чого він втратив контроль над поведінкою тварини, спростовуються матеріалами справи, оскільки з наданих фотознімків проїзної частини в місці події відповідач мав обєктивну можливість бачити дорожню обстановку в обидві сторони.

Таким чином, ОСОБА_5 порушив вищенаведені Правила дорожнього руху, внаслідок чого автомашина позивача зазнала пошкоджень.

Розмір майнової шкоди, завданої позивачу власнику транспортного засобу, підтверджується висновком спеціаліста товарознавця та складає 17 967.13 грн. Зазначений розмір, завданої внаслідок ДТП, майнової шкоди, відповідачем не оспорювався та відповідними доказами за правилами ст.ст. 58,59 ЦПК України не спростовувався. Автомашина на час розгляду справи не була відремонтована. За такого висновок суду про відсутність доказів щодо обсягу пошкоджень автомобіля внаслідок ДТП та вартості їх ремонту є помилковими.

Проте, з урахуванням встановлених обставин справи та наданих сторонами доказів, колегія суддів вважає, що позивач також не в повній мірі дотримався ПДР, що призвело до спричинення йому майнової шкоди.

Так, згідно з п. 12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможній виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди (п. 12.3 ПДР).

За висновком експерта встановити з технічної можливості запобігання зіткненню с твариною в рамках наданих даних не є можливим. Остаточно це питання може бути вирішено судом (а.с.137-142).

Між тим, колегія суддів вважає, що сукупність встановлених факторів, що характеризують дорожні умови, достатню видимість та оглядовість, свідчить про те, що позивач, керуючи транспортним засобом, не достатньо врахував дорожню обстановку, а також особливості перешкоди для руху (велику рогату худобу), що позбавили його можливості маневрувати або зменшити швидкість аж до зупинки транспортного засобу, щоб запобігти зіткненню з твариною.

Посилання позивача на те, що тварина вибігла на проїзну частину із кущів спростовуються матеріалами справи, зокрема, фотографіями проїзної частини, з яких вбачається рельєф місцевості місця події та відсутність там кущів, а також достатня оглядовість дороги та показаннями відповідача про початок переходу проїзної частини з твариною на ціпку.

З огляду на викладені обставини та наведені правові норми, колегія суддів дійшла висновку, що в спричиненні позивачу майнової шкоди, внаслідок ДТП наявна вина обох учасників дорожнього руху, як відповідача, так і позивача, відповідно по 50%, які в дорожній ситуації, що виникла, не дотрималися зазначених ПДР. За такого, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме у розмірі 8 983. 57 коп. в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди та 500 грн. за проведення товарознавчого дослідження.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Оскільки рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, то відповідно до ст. 88 ЦПК України відповідач пропорційно до задоволених позовних вимог повинен відшкодувати позивачу витрати, повязані зі сплатою судового збору за подачу позовної заяви при звернення до суду першої інстанції, за подання апеляційної скарги та проведення експертизи на загальну суму 1 174 грн. 60 коп. ( 275.60 + 305 + 594).

Керуючись ст.ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 4 квітня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 8 983 ( вісім тисяч девятсот вісімдесят три) грн. 57 коп. в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди, 500 грн. за проведення товарознавчого дослідження та 1 174 грн. 60 коп. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Л.М. Царюк

Судді: Л.М. Прокопчук

ОСОБА_7