Номер провадження: 22-ц/785/5150/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Гарбуз В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укргазбуд» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2017 року,

встановила:

У вересні 2016 року публічне акціонерне товариство «Укргазбуд» (далі ПАТ «Укргазбуд») звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_4 заборгованість з орендної плати за користування кімнатою у гуртожитку і плату з відшкодування вартості житлово-комунальних послуг у розмірі - 30 141,58 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 450,00 грн..

Позовні вимоги ПАТ «Укргазбуд» обґрунтовувало тим, що будівельне-монтажне управління № 10 (далі БМУ № 10) є структурними підрозділом публічного акціонерного товариства «Укргазбуд» без права юридичної особи. На балансі БМУ № 10 знаходиться гуртожиток, розташований за адресою м. Одеса, вул. Шкодова гора, 8а.

ОСОБА_4 зареєстрований у гуртожитку, проживає в ньому, але надіслані йому рахунки за проживання в гуртожитку та надані житлово-комунальні послуги з опалення, електро-, газо-, водопостачання та водовідведення не оплатив.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 20.04.2017 р. позов публічного акціонерного товариства «Укргазбуд» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, номер картки фізичної особи платника податків - НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою - м. Одеса, вул. Шкодова гора, б. 8а) на користь публічного акціонерного товариства «Укргазбуд» (код ЄДРПОУ - 14277604, адреса - Київська обл., Броварський р-н, с. Зазимє, вул. Деснянська, 141, р/р 6147 у акціонерному банку «Південний», МФО - 328209) заборгованість з орендної плати за користування кімнатою і плату з відшкодування вартості житлово-комунальних послуг у розмірі - 26 671,58 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 450 грн..

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог. Просить рішення суду першої інстанції в оскарженій частині скасувати. Ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову ПАТ «Укргазбуд» у повному обсязі. Посилається на те, що рішення в оскарженій частині ухвалено при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідно висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт та його представник у судовому засіданні підтримали викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги

ПАТ «Укргазбуд» у письмових запереченнях на апеляційну скаргу вважало необхідним скаргу відхилити. Рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилалося на надуманість та безпідставність доводів скарги. Між ПАТ «Укргазбуд» та підприємствами укладені договори з надання житлово-комунальних послуг, за якими проведено відповідну оплату наданих послуг. Між ОСОБА_4 та ПАТ «Укргазбуд» окремий договір з надання житлово-комунальних послуг не укладався, але він проживає у кімнаті гуртожитку, разом з тим, за проживання та наданні житлово-комунальні послуги не сплачує. Відсутність договору не є підставою для звільнення відповідача від отриманих послуг. Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 р .у справі № 6-59цс13. Пунктом 4 Розділу 3 Положення про гуртожитки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 844 від 27.04.2015 р., передбачено, що особи, які проживають у гуртожитку зобовязані своєчасно сплачувати за проживанні у гуртожитку та за житлово-комунальні послуги. Посилання апелянта на необхідність залучення до участі у справі Фонду державного майна України є необґрунтованою, оскільки заборгованість з оплати проживання та наданих житлово-комунальних послуг обраховано за період, коли гуртожиток знаходився на балансі БМУ № 10. Розрахунок заборгованості апелянтом у суді першої інстанції не оспорювався.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

ПАТ «Укргазбуд» рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог не оскаржило. Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цій частині не переглядається.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у розгляді справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ПАТ «Укргазбуд», суд першої інстанції виходив з того, що доведеності проживання відповідача у гуртожитку, надання йому житлово-комунальних послуг, заборгованість з оплати яких необхідно стягнути в межах строку позовної давності (Т. 2, а. с. 22 - 229).

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції, на підставі наданих сторонами і досліджених судом доказів, дійшов правильного висновку про задоволення позову. Висновки суду відповідають обставинам справи, вимогам норм матеріального (ст. ст. ) та процесуального (ст. ст. 11, 60, 61, 179, 213 ЦПК України) права. Доводи апеляційної скарги не спростовують вказаних висновків суду.

Висновки суду першої інстанції зроблені, відповідні правовідносини між сторонами встановлені на підставі наявних у справі і наданих сторонами доказів.

Встановлено, що відповідно до балансової довідки від 14.03.2017 р. (Т, 2, а. с. 206), листа регіонального відділення ФДМУ від 16.07.2009 р. (Т, 2, а. с. 213) до серпня 2016 р. на балансі БМУ №10 ПАТ «УКРГАЗБУД» знаходився гуртожиток, розташований за адресою - м. Одеса, вул. Шкодова гора, 8а (далі Гуртожиток).

ОСОБА_4 з 13 лютого 1995 року зареєстрований у гуртожитку, що підтверджується відповідною відміткою у його паспорті та карткою прописки (Т. 1, а. с. 35 37, Т. 2, а. с. 15), проживає у цьому гуртожитку, займає окрему кімнату.

22.03.2016 р. Суворовським районним судом м. Одеси був виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УКРГАЗБУД» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 01.08.2016 р. по справі №523/5668/16-ц судовий наказ від 22.03.2016 р. по справі №523/3030/16-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «УКРГАЗБУД» заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг був скасований (Т. 1, а. с. 38, Т. 2, а. с. 139 - 141).

БМУ № 10 уклало договори на постачання до гуртожитку відповідних послуг: - з КП «Теплопостачання м. Одеси» (Т. 1, а. с. 177 187); - з ПАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» (Т. 1, а. с. 208 225); - з ПАТ «Одесагаз» (Т. 1, а. с. 244 250, Т. 2, а. с. 1 - 14); - з КП «Одесводоканал» (Т. 2, а. с. 46 49).

01.01.2013 р. між БМУ № 10 та ОСОБА_4 був укладений договір оренди жилого приміщення (Т. 2, а. с. 135), відповідно до якого БМУ № 10 надало у платне користування ОСОБА_4 житлове приміщення у гуртожитку, загальною площею 34,29 кв. м., житловою площею 18,74 кв. м.. Орендна плата становить 600 грн. в місяць. Оплата за опалення та комунальні послуги здійснюється згідно діючим тарифам. Строк дії договору з 01.01.2013 р. по 30.04.2013 р.. Після закінчення строку дії цього договору орнеди ОСОБА_4 продовжує проживати та бути зареєстрованим у гуртожитку.

За результатами здійснення у 2016 р. дій з передачі гуртожитку до комунальної власності (Т. 2, а. с. 142 147), рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 25.08.2016 р. № 253 (Т, 2, а. с. 148 149, 170, 194) затверджено акти прийому передачі гуртожитку до комунальної власності.

ОСОБА_4 за час проживання не сплатив орендну плату за користування кімнатою за період - січень 2013 р.- травень 2016р. та плату з відшкодування вартості наданих комунальних послуг, а саме: - за опалення за період - жовтень 2013 р. квітень 2016р.; - з електропостачання за період - листопад 2014 р. травень 2016 р.; - з газопостачання за період - листопад 2013 р. травень 2016 р.; - водопостачання та водовідведення за період - листопад 2013 р. травень 2016 р.. Загальна сума заборгованості становить - 29 871,58 грн..

БМУ № 10 ПАТ «УКРГАЗБУД» щомісячно надсилалися відповідачу рахунки на оплату орендної плати та компенсації вартості спожитих відповідачем комунальних послуг, що підтверджується рахунками на оплату. 12.08.2016 р. БМУ № 10 ПАТ «УКРГАЗБУД» цінним листом з описом вкладення було повторно направлено відповідачу рахунки на оплату орендної плати та компенсації вартості спожитих комунальних послуг (Т. 1, а. с. 39 176, 188 207, 225 243, Т. 2, а. с. 50 113).

Між сторонами виникли правовідносини з оплати за проживання у гуртожитку та наданні житлово-комунальні послуги.

Статтею 130 ЖК України передбачено, що порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається законодавством.

Як попереднім Примірним положенням про гуртожитки, затвердженим постановою Ради Міністрів України від 03.06.1986 р. № 306 пунктами 38, 39, так і п. 4, Р. 3 нині діючого Положення про гуртожитки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 844 від 27.04.2015, передбачено, що особи, які проживають у гуртожитку, зобовязані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги.

Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що до обовязків споживача входить оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальні послуги.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобовязані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідач, проживаючи у гуртожитку, фактично споживав комунальні послуги без укладення з ним окремого договору на надання житлово-комунальних послуг.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року по справі № 6-59цс13, який згідно із ч. 1 ст. 360 - 7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що дії відповідача з фактичного отримання житлового-комунальних послуг підтверджують факт погодження ним отримання даних послуг та свідчать про існування обвязку відповідача здійснити оплату таких послуг.

Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати отриманих послуг.

Виходячи з вищевказаного, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про те, що замовником і платником отриманих житлово-комунальних послуг є БМУ № 10, а не ОСОБА_4, суд не визначився, з яких правових підстав у ОСОБА_4 виникло зобовязання з відшкодування оплачених позивачем житлово-комунальних послуг, на правовідносини сторін - двох споживачів не розповсюджується дія ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», помилкове посилання суду на правовий висновок Верховного Суду України у правовідносинах за участю третьої особи.

Щодо доводів апелянта про те, що суд не визначився на підставі якого нормативно-правового акту органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування встановлено плату за проживання у гуртожитку, до 19.08.2015 р. витрати з оплати житлово-комунальних послух повинні входити до орендної плати за проживання, не залучено до участі у справі ФДМ України, оскільки гуртожиток не увійшов до статутного фонду ПАТ «Укргазбуд», колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 38 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів України від 03.06.1986 р. № 306, передбачено, що плата за користування жилою площею у приміщеннях, що знаходяться в спільному користуванні кількох осіб, які не перебувають у сімейних стосунках, провадиться за встановленими ставками. Витрати на комунальні входять до ставки плати за користування жилою площею і окремо плата за них не стягується.

Громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду.

Оскільки відповідач проживає у приміщенні, яке перебуває у його відособленому користуванні, правильним є висновок про стягнення з нього орендної плати за приміщення, відповідно до розрахунку, який був наданий апеляційному суду, та окремо за житлово-комунальні послуги, згідно з загальними тарифами.

Гуртожиток до передачі його у серпні 2016 р. у комунальну власність знаходився на балансі ПАТ «Укргазбуд», а тому правильним є висновок суду про стягнення заборгованості на користь ПАТ «Укргазбуд».

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_4 є безпідставною, а тому її треба відхилити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим. Судом повно та всебічно досліджені наявні в матеріалах справи докази, їм надана правильна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права не допущено. Підстави для скасування, зміни рішення суду першої інстанції в межах доводів ОСОБА_4, а також для прийняття доводів апеляційної скарги останнього у суду апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: А. А. Калараш

ОСОБА_3