Справа № 643/7492/16-ц
Провадження № 2/643/571/17
14.11.2017 року м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді Харченко А.М.
при секретарі Горборуковій М.О.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.02.2016 № 213 продовжений строк здійснення процедури ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» та повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк», провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 строком на два роки до 19.03.2018 включно.

Відповідно до ч. З ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

24 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» (з 18.05.2010 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1» або ПАТ «ВіЕйБі Банк», надалі за текстом - ОСОБА_1, Іпотекодержатель) та громадянином України ОСОБА_2 (надалі за текстом - Позичальник, і позикодавець) було укладено Кредитний договір №155, за яким ОСОБА_1 надав Позичальнику грошові кошти (далі за текстом - кредит) у сумі 46900,00 доларів США., з терміном користування по 24 квітня 2017 року та процентною ставкою за користування 14% річних.

Згідно з п. 1.2 Кредитного договору № 155 від 24 квітня 2007 року, цільовим використанням кредитних коштів є проведення розрахунків по договору купівлі-продажу, згідно якого Позичальник придбає у власність нерухоме майно.

Згідно п.п. 2.1.2. Кредит надається траншами в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника.

Банк виконав умови Кредитного договору - надав Відповідачу кредит, а останній зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки та комісію у строки та у розмірі, передбачені Кредитним договором та додатковими угодами до кредитного договору.

Пунктом 3.3.3 Кредитного договору встановлено, що Відповідач зобовязався щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно з умовами визначеними п.2.5.1, не пізніше; визначеного п.1.2 цього Договору терміну повернути Банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, сплачувати кошти, передбачені п. 2.3 кредитного договору, а також на вимогу Банку сплачувати можливі штраф та пеню.

Пунктом 3.2.4 Кредитного договору передбачено, що Кредитодавець має право вимагати достроково повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником та/або Поручителем своїх зобов'язань за цим Договором та/або Договором іпотеки та/або договором застави.

Відповідно до п. 4.5 Кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів, за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів. Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 20 відсотків від суми неповерненого Кредиту та/або несплачених процентів.

Відповідно до п. 3.2.14 стягувати з Позичальника пеню та штраф за невиконання чи неналежне виконання умов цього договору.

Відповідно до п. 5.2 Кредитного договору сторони домовились, що невиконання або неналежне виконання Позичальником зобовязання по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів, а гак само невиконання або неналежного виконання зобовязань, передбачених п.п. 3.3., 5.1 цього Договору, є умови, при настанні яких припиняється кредитування Банком Позичальника, а Позичальник здійснює дострокове повернення отриманих кредитних коштів Банку, сплачує проценти за користування кредитним коштами. Для цього, ОСОБА_1 надає під розпис уповноваженій особі, або надсилає рекомендованим листом Позичальнику письмову вимогу про дострокове повернення Позичальником кредитних коштів, сплату ним відсотків за користування кредитними коштами з нарахуванням можливих штрафу або пені. У випадку непогашення зазначеної у вимозі суми, ОСОБА_1 по закінченню 20-ти денного строку з дня отримання Позичальником/Поручителем такої вимоги, звертає стягнення на майно, що є предметом забезпечувального обтяження, чи інше забезпечення у розмірі наданих кредитних коштів, заборгованості по сплаті відсотків, неустойки та інших витрат Банку, у порядку, визначеному цим Договором, Договором іпотеки та чинним законодавством України.

У зв'язку з невиконанням Відповідачем графіку погашення заборгованості за Кредитним договором № 155, ОСОБА_1 11.03.2016 року відповідно до положень статті 35 Закону України «Про іпотеку» Банком на адресу ОСОБА_2 було направлено вимога про усунення порушення зобовязань за Кредитним договором, згідно яких Відповідач мав повністю погасити кредит, проценти за користування коштами кредиту, штрафні санкції, інші збитки за неналежне виконання Кредитного договору №155 від 24 квітня 2007 року, взятих на себе зобовязань, у тридцятиденний строк з моменту її отримання. Однак вимоги Банку залишено без відповіді та до теперішнього часу кредитна заборгованість не сплачена.

Зобовязання по Кредитному договору №155 від 24 квітня 2007 року до теперішнього часу відповідачем виконані частково. Станом на 04.05.2016 року, заборгованість за Кредитним договором становить за тілом га відсотками по кредиту 87492,57 доларів США, еквівалент за курсом НБУ 25,200907 на 04.05.2016 року - 220 892,12 грн., з них: кредит - 39 080,00 доларів США; відсотки - 48 412,57 доларів США; штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) - 52 476,03грн. Загальна заборгованість за Кредитним договором №155 від 24 квітня 2007 року станом на 04.05.2016 року в перерахунок за курсом НБУ 25,200907 за один долар США складає 2257368,15 грн.

В забезпечення виконання зобовязання за Кредитним договором №155 між Банком та Відповідачем від 24 квітня 2007 року було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований за номером 796. (далі - Іпотечний договір). Предметом Договору іпотеки є трикімнатна квартира №36, загальною площею - 64,0 кв.м, житловою - 41.3. кв. м. №7, що знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Гвардійців - ІІІиронінців, будинок №7. Предмет іпотеки є власністю Відповідача, на підставі Договору купівлі-продажу від 24.04.2007 року та посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за №792.

Згідно з п.5.1.6 Іпотечного договору Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку виконання зобовязання (або тієї чи іншої його частини), воно не буде виконане. П.п. 7.4, 7.5 вищевказаного Іпотечного договору встановлено, що звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється за вибором Іпотекодержателя на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; переходу до Іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязання по Кредитному договору в порядку, встановленому заборгованості по сплаті відсотків, неустойки та інших витрат Банку, у порядку, визначеному цим Договором, Договором іпотеки та чинним законодавством України. У звязку з невиконанням Відповідачем графіку погашення заборгованості за Кредитним договором №155, ОСОБА_1 11.03.2016 року відповідно до положень статті 35 Закону України «Про іпотеку» на адресу ОСОБА_2 було направлено вимогу про усунення порушення зобовязань за Кредитним договором, згідно яких Відповідач мав повністю погасити кредит, проценти за користування коштами кредиту, штрафні санкції, інші збитки за неналежне виконання Кредитного договору №155 від 24 квітня 2007 року, взятих на себе зобов'язань, у тридцятиденний строк з моменту її отримання. Однак вимоги Банку проігноровано, залишено без відповіді та до теперішнього часу кредитна заборгованість не сплачена. Зобовязання по Кредитному договору №155 від 24 квітня 2007 року до теперішнього часу Відповідачем виконані частково. Станом на 04.05.2016 року, заборгованість за Кредитним договором становить за тілом та відсотками по кредиту 87492.57 доларів США, еквівалент за курсом НБУ 25,200907 на 04.05.2016 року - 2 204 892.12 грн., з них: кредит - 39080,00 доларів США; відсотки - 48412,57 доларів США; штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) - 52 476,03грн. Загальна заборгованість за Кредитним договором №155 від 24 квітня 2007 року станом на 04.05.2016 року в перерахунок за курсом НБУ 25, 200907 за один Долар США складає 2 257 368,15грн.

В забезпечення виконання зобовязання за Кредитним договором №155 між Банком та відповідачем від 24 квітня 2007 року було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований за номером 796. (далі - Іпотечний договір). Предметом Договору іпотеки є трикімнатна квартира №36 загальною площею - 64.0 кв.м, житловою 41.3. кв. м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Гвардійців - Широнінців, будинок №7.

Предмет іпотеки є власністю відповідача, на підставі Договору купівлі-продажу від 24.04.2007 року та посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за №792.

Згідно з п.5.1.6 Іпотечного договору, Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку виконання зобов'язання (або тієї чи іншої його частини), воно не буде виконане. П.п. 7.4, 7.5 вищевказаного Іпотечного договору встановлено, що звернення стягнення на Предмет іпотеки здійснюється за вибором Іпотекодержателя на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; переходу до Іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання зобов'язання по Кредитному договору в порядку, встановленому або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, - тобто такий спосіб реалізації предмета іпотеки чітко регламентований діючим законодавством.

Згідно ч. 1 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

В силу статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Станом на дату подання позову заборгованість за Кредитним договором залишається не погашеною, а вимога Банку не виконаною. Таким чином, ПАТ «ВіЕйБі Банк» набуло законного права звернути стягнення на іпотечне майно Відповідача в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором №155 від 24 квітня 2007 року.

В квітні 2017 року позивач уточнив свої позовні вимоги до ОСОБА_2 та просив в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1, НОМЕР_1, виданий 26.11.2003 року Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, ІНН НОМЕР_2) перед Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27-г, ) за Кредитним договором№155 від 24 квітня 2007 року, станом на 04.05.2016 року, заборгованість за Кредитним договором становить за тілом та відсотками по кредиту 87 492,57 доларів США (вісімдесят сім тисяч чотириста девяносто два доларів США 57 цента), еквівалент за курсом НБУ 25,200907 на 04.05.2016 року - 2 204 892,12 грн. (два мільйони двісті чотири тисячі вісімсот девяносто дві гривень 12 копійок) з них: кредит - 39 080,00 доларів США (тридцять девять тисяч вісімдесят доларів США 00 центів); відсотки - 48 412,57 доларів США (сорок вісім тисяч чотириста двадцять доларів США 57 центів); штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) - 52 476,03грн. (пятдесят дві тисячі чотириста сімдесят шість гривень 03 копійок). Загальна заборгованість за Кредитним договором №155 від 24 квітня 2007 року станом на 04.05.2016 року в перерахунок за курсом НБУ 25, 200907 за один Долар США складає 2 257 368,15грн. (два мільйона двісті пятдесят сім тисяч триста шістдесят вісім гривень 15 копійок). - звернути стягнення на належний ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1, паспорт МН № 627802, виданий 26.11.2003 року Московським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, ІНН НОМЕР_2), предмет іпотеки, трикімнатна квартира №36 (тридцять шість) загальною площею - 64,0 кв.м, житловою 41.3. кв. м. №7 (сім), що знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Гвардійців - Широнінців, будинок №7 (сім)., шляхом визнання права власності за Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» (Код за , зареєстроване місцезнаходження: (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. №27-г). В обгрунтування своїх уточнених позовних вимог позивач зазначив, що пунктом 7.4. Іпотечного договору від 24 квітня 2007 року, укладеного між Банком та ОСОБА_2 передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; переходу до Іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязання за Кредитним договором в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього Договору; продажу Іпотекодержателем від свого імені Предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку встановленому статтею 38 ЗУ «Про іпотеку» та умовами цього договору. Відповідно до п. 7.5. вищезазначених Іпотечних договорів передбачено, Іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на Предмет іпотеки в межах, передбачених п. 7.4. При цьому, в позовній заяві від 03.06.2016 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» заявляло спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу ПАТ «ВіЕйБі Банк» від свого імені Предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу». Проте, у звязку з тим, що ринкова вартість обєкта іпотеки, який виступає в якості забезпечення зобовязань позичальника за кредитним договором №155 від 24 квітня 2007 року та додатковими договорами до нього, може перевищувати загальну заборгованість ОСОБА_2 за вищевказаним кредитним договором, тому уточнили свої позовні вимоги (а.с.103).

Представник позивача, який діє на підставі виданої довіреності, в судовому засіданні 14 листопада 2016 року, проведеному в режимі відеоконференції не заперечував проти заочного розгляду справи. В судовому засіданні, проведеному 14 листопада 2017 року також в режимі відео конференції, уточнені позовні вимоги позивача підтримала у повному обсязі та зазначила, що позивачем обраний засіб захисту свого порушеного права, викладений в уточнених позовних вимогах.

Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в судове засідання на неодноразові виклики не зявився, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015 № 63, було розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» і призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк», - провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.02.2016 № 213 продовжений строк здійснення процедури ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ ОСОБА_1» та повноваження ліквідатора ПАТ «ВіЕйБі Банк», провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_3 строком на два роки до 19.03.2018 включно.

24 квітня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» (правонаступником якого з 18.05.2010 року є Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський ОСОБА_1» або ПАТ «ВіЕйБі Банк», надалі за текстом - ОСОБА_1, Іпотекодержатель) та громадянином України ОСОБА_2 (надалі за текстом - Позичальник, і позикодавець) було укладено Кредитний договір №155, за яким ОСОБА_1 надав Позичальнику грошові кошти (далі за текстом - кредит) у сумі 46900,00 доларів США, з терміном користування по 24 квітня 2017 року та процентною ставкою за користування 14% річних (а.с.7-14).

Згідно з п. 1.2 Кредитного договору № 155 від 24 квітня 2007 року, цільовим використанням кредитних коштів є проведення розрахунків по договору купівлі-продажу, згідно якого Позичальник придбає у власність нерухоме майно.

Згідно п.п. 2.1.2. Кредит надається траншами в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника.

Банк виконав умови Кредитного договору - надав Відповідачу кредит, а останній зобов'язався повернути кредит, сплатити відсотки та комісію у строки та у розмірі, передбачені Кредитним договором та додатковими угодами до кредитного договору.

Пунктом 3.3.3 Кредитного договору встановлено, що Відповідач зобовязався щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно з умовами визначеними п.2.5.1, не пізніше; визначеного п.1.2 цього Договору терміну повернути Банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати відсотки за користування кредитними коштами, сплачувати кошти, передбачені п. 2.3 кредитного договору, а також на вимогу Банку сплачувати можливі штраф та пеню.

Пунктом 3.2.4 Кредитного договору передбачено, що Кредитодавець має право вимагати достроково повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником та/або Поручителем своїх зобов'язань за цим Договором та/або Договором іпотеки та/або договором застави.

Відповідно до п. 4.5 Кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів, за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів. Позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 20 відсотків від суми неповерненого Кредиту та/або несплачених процентів.

Відповідно до п. 3.2.14 стягувати з Позичальника пеню та штраф за невиконання чи неналежне виконання умов цього договору.

Відповідно до п. 5.2 Кредитного договору сторони домовились, що невиконання або неналежне виконання Позичальником зобовязання по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів, а гак само невиконання або неналежного виконання зобовязань, передбачених п.п. 3.3., 5.1 цього Договору, є умови, при настанні яких припиняється кредитування Банком Позичальника, а Позичальник здійснює дострокове повернення отриманих кредитних коштів Банку, сплачує проценти за користування кредитним коштами. Для цього, ОСОБА_1 надає під розпис уповноваженій особі, або надсилає рекомендованим листом Позичальнику письмову вимогу про дострокове повернення Позичальником кредитних коштів, сплату ним відсотків за користування кредитними коштами з нарахуванням можливих штрафу або пені. У випадку непогашення зазначеної у вимозі суми, ОСОБА_1 по закінченню 20-ти денного строку з дня отримання Позичальником/Поручителем такої вимоги, звертає стягнення на майно, що є предметом забезпечувального обтяження, чи інше забезпечення у розмірі наданих кредитних коштів, заборгованості по сплаті відсотків, неустойки та інших витрат Банку, у порядку, визначеному цим Договором, Договором іпотеки та чинним законодавством України.

У зв'язку з невиконанням відповідачем графіку погашення заборгованості за Кредитним договором №155, 11.03.2016 року відповідно до положень статті 35 Закону України «Про іпотеку» Банком на адресу ОСОБА_2 було направлено вимогу про усунення порушення зобовязань за Кредитним договором, згідно яких відповідач мав повністю погасити кредит, проценти за користування коштами кредиту, штрафні санкції, інші збитки за неналежне виконання Кредитного договору № 155 від 24 квітня 2007 року, взятих на себе зобовязань, у тридцятиденний строк з моменту її отримання. Однак вимоги Банку залишено без відповіді та до теперішнього часу кредитна заборгованість не сплачена.

Зобовязання по Кредитному договору №155 від 24 квітня 2007 року до теперішнього часу відповідачем виконані частково. Станом на 04.05.2016 року, заборгованість за Кредитним договором становить за тілом га відсотками по кредиту 87492,57 доларів США, еквівалент за курсом НБУ 25,200907 на 04.05.2016 року - 2204892.12 грн., з них: кредит - 39080,00 доларів США; відсотки - 48412,57 доларів США; штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) - 52476,03грн. Загальна заборгованість за Кредитним договором №155 від 24 квітня 2007 року станом на 04.05.2016 року в перерахунок за курсом НБУ 25,200907 за один долар США складає 2257368,15грн.

Причини невиконання таких зобовязань правового значення для справи не мають.

В забезпечення виконання зобовязання за Кредитним договором №155 між Банком та відповідачем 24 квітня 2007 року було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований за номером 796. (далі - Іпотечний договір). Предметом Договору іпотеки є трикімнатна квартира №36, загальною площею - 64,0 кв.м, житловою 41,3 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Гвардійців - ІІІиронінців, будинок №7. Предмет іпотеки є власністю відповідача, на підставі Договору купівлі-продажу від 24.04.2007 року та посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за №792 (а.с. 22-27, 20-21).

Згідно з п.5.1.6 Іпотечного договору Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо при настанні строку виконання зобовязання (або тієї чи іншої його частини), воно не буде виконане.

Пунктом 7.4. Іпотечного договору від 24 квітня 2007 року, укладеного між Банком та ОСОБА_2 передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; переходу до Іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання зобовязання за Кредитним договором в порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього Договору; продажу Іпотекодержателем від свого імені Предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку встановленому статтею 38 ЗУ «Про іпотеку» та умовами цього договору.

Відповідно до п. 7.5. вищезазначених Іпотечних договорів передбачено, Іпотекодержатель має право на свій розсуд обрати порядок звернення стягнення на Предмет іпотеки в межах, передбачених п. 7.4.

Пунктом 7.6. та підпунктом 7.6.1. іпотечного договору визначено, що за рішенням іпотекодержателя задоволення його вимог може здійснюватися в позасудовому порядку: шляхом переходу до іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання згідно з цим застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя відповідно до викладених нижче умов.

У випадку набуття іпотекодержателем права звернення стягнення на Предмет іпотеки іпотекодавець цим Договором іпотеки підтверджує свою згоду на передачу у власність Іпотекодержателю Предмета іпотеки. При цьому ціною придбання у власність Предмета іпотеки є сума заборгованості Позичальника перед Іпотекодержателем за Кредитним договором на дату прийняття Іпотекодержателем одностороннього рішення про придбання Предмета іпотеки у власність. Іпотекодержатель також має право на свій розсуд зазначити у своєму односторонньому рішенні про придбання Предмета іпотеки у власність вартість Предмета іпотеки, визначеної на підставі здійсненої на його замовлення експертної оцінки Предмета іпотеки та/або на підставі зафіксованої в цьому Договорі оцінки Предмета іпотеки сторонами.

Підписанням цього Договору Іпотекодавець засвідчує, що він надає Іпотекодержателю згоду на прийняття Іпотекодержателем одностороннього рішення про перехід права власності на Предмет іпотеки до Іпотекодержателя (придбання Предмета іпотеки у власність) у випадку виникнення у Іпотекодержателя права звернення стягнення на Предмет іпотеки відповідно до умов цього Договору та вимог чинного законодавства України.

Іпотекодавець підписанням цього Договору також засвідчує, що наявності будь-яких інших документів, крім цього Договору та письмового рішення Іпотекодержателя про придбання Предмета іпотеки у власність, для реєстрації права власності Іпотекодержателя на Предмет іпотеки не вимагається.

Цей Договір та письмове рішення Іпотекодержателя про придбання Предмета іпотеки у власність мають силу правоустановлювальних документів та засвідчують перехід права власності на Предмет іпотеки від Іпотекодавця до Іпотекодержателя. Право власності на Предмет іпотеки переходить до Іпотекодержателя з дати прийняття ним письмового рішення про придбання Предмета іпотеки у власність.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із засобів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця,

згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У частині першій статті 36 Закону України Про іпотеку зазначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно із положеннями частини третьої зазначеної статті, договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого

договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку,

встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет

іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

При цьому згідно з ч.1 ст. 37 Закону України Про іпотеку, Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Порядок реалізації предмета іпотеки за рішенням суду врегульоване ст. 39 Закону України «Про іпотеку», якою передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших, не заборонених законом, підстав, зокрема із правочинів (ч.1 ст. 328 ЦК України).

Стаття 392 ЦК України, у якій йдеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне у позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Отже, аналізуючи положення статей 33, 36, 37, 39 Закону України «Про іпотеку», статей 328, 335, 376, 392 ЦК України слід дійти висновку про те, що законодавцем визначено три способи задоволення вимог кредитора, які забезпечені іпотекою шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий на підставі рішення суду та два позасудових способи на захист: на підставі виконавчого напису нотаріуса і згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

В свою чергу, судовий спосіб встановлений ст. 39 Закону України «Про іпотеку», передбачає два механізми звернення стягнення на предмет іпотеки: реалізацію предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів та застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 вказаного Закону.

Таким чином, як у ст. 39 Закону України «Про іпотеку», так і в іпотечному договорі, укладеному між сторонами, зазначено, що за рішенням суду предмет іпотеки підлягає реалізації шляхом проведення процедури прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 цього Закону. Передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки є позасудовим способом врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки і суд не наділений повноваженнями вирішувати вказане питання таким способом.

В матеріалах справи відсутні дані про намір банку вирішити питання погашення заборгованості шляхом застосування позасудового способу врегулювання питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобовязань, що передбачено умовами іпотечного договору в якості правової підстави для реєстрації права власності іпотекодержателя.

Отже, банк змінив свої вимоги і замість погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання права банку на його продаж на визнання за банком права власності на предмет іпотеки, банк не довів в судовому засіданні, які існують перешкоди для реалізації ним як іпотекодержателем застереження іпотечного договору у позасудовому порядку та належного оформлення цього правочину у нотаріуса, та в чому полягає порушення прав банку, за захистом якого відбулось його звернення до суду.

За змістом ст. 3 ЦПК України захисту підлягає порушене право.

Така ж правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.03.2016 року у справі № 6-1851цс15, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для усіх судів України.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») до ОСОБА_2 в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» за Кредитним договором№155 від 24 квітня 2007 року, станом на 04.05.2016 року, заборгованість за Кредитним договором становить за тілом та відсотками по кредиту 87492,57 доларів США, еквівалент за курсом НБУ 25,200907 на 04.05.2016 року - 2 204 892,12 грн., з них: кредит - 39080,00 доларів США; відсотки - 48412,57 доларів США; штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) - 52476,03 грн. Загальна заборгованість за Кредитним договором №155 від 24 квітня 2007 року станом на 04.05.2016 року в перерахунок за курсом НБУ 25,200907 за один долар США складає 2257368,15грн. - звернути стягнення на належний ОСОБА_2, предмет іпотеки, трикімнатна квартира №36 загальною площею - 64,0 кв.м, житловою - 41,3 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вулиця Гвардійців - Широнінців, будинок №7, шляхом визнання права власності за Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_1» відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 158-1, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_1» (ПАТ «ВіЕйБі Банк») до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Харченко А.М.