Справа № 444/1825/17
Провадження № 2/444/931/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2017 року Жовківський районний суд Львівської області у складі :

головуючого судді Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Будзан Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жовкві Львівської області цивільну справу за позовом керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури до ОСОБА_2 селищної ради Жовківського району, ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-тя особа : Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Жовківської міської ради про визнання незаконними та скасування рішень органу місцвого самоврядування, повернення земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 місцева прокуратура звернулася до суду із позовом про визнання недійсними та скасування рішень органу місцевого самоврядування виданих внаслідок вчинення корупційного правопорушення, повернення земельної ділянки. Свої позовні вимоги, які представник позивача підтримала в судовому засіданні, мотивують тим, що, ОСОБА_3 будучи суб'єктом відповідальності за правопорушення, передбачені ч.ч. 1,2 ст.172-7 КУпАП (порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів), як депутат місцевої ради всупереч ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» 09 березня 2016 року під час засідання V сесії ОСОБА_2 селищної ради сьомого скликання у ході розгляду питання «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4Г.», та питання «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3Г.», якими надавався дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4, ОСОБА_3 не повідомила про наявність у неї конфлікту інтересів та проголосував «за» позитивне рішення такого питання.

13 жовтня 2016 року під час засідання ХV сесії ОСОБА_2 селищної ради сьомого скликання у ході розгляду питання «Про відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4Г.» яким дана земельна ділянка у власність ОСОБА_4 не повідомила про наявність у неї конфлікту інтересів та проголосував «за» позитивне рішення такого питання

11 липня 2017 року ОСОБА_3 на підставі зазначеного рішення сесії ОСОБА_2 селищної ради зареєстрував право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2003 га кадастровий номер :02:019:0134, про що реєстратором Жовківської міської ради внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

11 липня 2017 року ОСОБА_3 на підставі зазначеного рішення сесії ОСОБА_2 селищної ради зареєстрував право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2003 га кадастровий номер :02:019:0134 , про що реєстратором Жовківської міської ради внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

11 липня 2017 року ОСОБА_4 на підставі зазначеного рішення сесії ОСОБА_2 селищної ради зареєстрував право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,2004 га кадастровий номер :02:019:0132, про що реєстратором Жовківської міської ради внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 12 травня 2017 року ОСОБА_3 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП та накладено штраф в сумі 3400 гривень.

З урахуванням зазначених обставин, позивач на підставі ст.121 Конституції України, ст.ст.23 Закону України «Про прокуратуру» ст.ст.1, 28, 67 Закону України «Про запобігання корупції» ст.16,21,388 ЦК України просив позов задоволити повністю.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просить такі задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 селищної ради в судовому засіданні щодо позовних вимог заперечив, та пояснив, що вказані вище земельні ділянки відповідно до запису у поземельних книгах перебувають у користуванні відповідачів понад 15 років тому останні мають право на їх одержання у власність. На думку представника ОСОБА_2 селищної ради у діях ОСОБА_3 не було жодного приватного інтересу, а тому прийняті органом місцевого самоврядування рішення є законними.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та їх представник щодо позову заперечили та пояснили, що спірні земельні ділянки перебувають у користуванні Відповідачів понад 25 років, що підтверджується актами. ОСОБА_3 не вчиняла жодних дій щоб отримати ці ділянки у власність, оскільки таке право їй та її сестрі надано Земельним кодексом України. Щодо передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_3 згідно рішення від 13.10.2016 року, то за таке вона не голосувала.

При наявності постанови про притягнення до адміністративної відповідальності скасування рішення органу місцевого самоврядування не є обов»язковим а суд повинен встановити чи відповідає та рішення нормам Закону.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

З пояснень представника Відповідачів, вбачається, що до складу ОСОБА_2 селищної ради входить 22 депутатів. Присутніми 09 березня 2016 року під час засідання V сесії ОСОБА_2 селищної ради сьомого демократичного скликання були 22 депутати і голова ради у ході розгляду питання «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4Г.», та питання «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3Г.», якими надавався дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4, ОСОБА_3 проголосували 20 депутатів «за», в тому числі з ОСОБА_3 та 3 депутати не брали участі у голосуванні.

Суд приходить до висновку, якщо б ОСОБА_3 не брала участі в голосуванні, то за таке рішення проголосувало б 19 депутатів, що є достатньо для прийняття рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

13 жовтня 2016 року під час засідання ХV сесії ОСОБА_2 селищної ради сьомого скликання у ході розгляду питання «Про відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_4Г.» яким дана земельна ділянка у власність ОСОБА_4 у голосуванні брало участь 14 депутатів з них проголосували «за» 14 депутатів в тому числі і ОСОБА_3, яка не повідомила про наявність у неї конфлікту інтересів та проголосував «за» позитивне рішення такого питання

Суд приходить до висновку, якщо б ОСОБА_3 не брала участі в голосуванні, то за таке рішення проголосувало б 13 депутатів, що є достатньо для прийняття рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

13 жовтня 2016 року під час засідання ХV сесії ОСОБА_2 селищної ради сьомого скликання у ході розгляду питання «Про відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3Г.» яким дана земельна ділянка у власність ОСОБА_3 у голосуванні брало участь 14 депутатів з них проголосували «за» 13 депутатів 1 депутат ОСОБА_3 не брала участі у голосуванні.

Актом від 17.10.2017 р. складеним суміжними землекористувача земельної ділянки ОСОБА_4 стверджується, що земельна ділянка площею 0,2 га. перебуває у користуванні ОСОБА_4 більше 27 років.

Актом від 18.10.2017 р. складеним суміжними землекористувача земельної ділянки ОСОБА_3 стверджується, що земельна ділянка площею 0,2 га. перебуває у користуванні ОСОБА_4 більше 25 років.

Копіями квитанцій стверджується, що ОСОБА_3 сплачувала земельний податок.

Поясненнями представника ОСОБА_2 селищної ради стверджується, що відповідачі користуються спірними земельними ділянками понад 15 років, про що зроблені відповідні записи у погосподарських книгах.

Постановою Жовківського районного суду Львівської області від 12.05.2017 року стверджується, що ОСОБА_3 притягалася до адміністративної відповідальності за ч. 1,2 ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 140 Конституції України встановлено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про місцеве самоврядування», правомочний склад ради - кількість депутатів, обраних до відповідної ради, повноваження яких визнано і не припинено в установленому законом порядку, яка становить не менш як дві третини від загального складу ради.

Відповідно до частини 1,2 статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування», місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об»єднання у сільські громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до частини 4 статті 45 Закону України «Про місцеве самоврядування» рада вважається повноважною за умови обрання не менш як 2/3 депутатів від загального складу ради.

Частиною 2 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлено, що рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених законом.

Як зазначено у ч. 2 ст. 35 Закону України «Про запобігання корупції» у разі виникнення реального чи потенційного конфлікту інтересів у особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу (комітету, комісії, колегії тощо), вона не має права брати участь у прийнятті рішення цим органом.

Про конфлікт інтересів такої особи може заявити будь-який інший член відповідного колегіального органу або учасник засідання, якого безпосередньо стосується питання, що розглядається. Заява про конфлікт інтересів члена колегіального органу заноситься у протокол засідання колегіального органу.

У разі якщо неучасть особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняної до неї особи, яка входить до складу колегіального органу, у прийнятті рішень цим органом призведе до втрати правомочності цього органу, участь такої особи у прийнятті рішень має здійснюватися під зовнішнім контролем. Рішення про здійснення зовнішнього контролю приймається відповідними колегіальним органом.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Закону України «Про запобігання корупції», нормативно правові акти, рішення, видані (прийняті) з порушенням вимог цього Закону, підлягають скасуванню органом або посадовою особою, уповноваженою на прийняття чи скасування відповідних актів, рішень, або можуть бути визнані незаконними в судовому порядку за заявою заінтересованої фізичної особи, об'єднання громадян, юридичної особи, прокурора, органу державної влади, зокрема Національного агентства, органу місцевого самоврядування.

Закон України «Про боротьбу з корупцією», дає підстави для висновків про те, що наявність потенційного або реального конфлікту інтересів не тягне за собою автоматичної недійсності прийнятих рішень колегіального органу та лише у визначених законом випадках може вплинути на втрату правомочності органу.

Таким чином, враховуючи, що усунення депутата ОСОБА_3 від голосування при прийнятті оскаржуваного рішення внаслідок конфлікту інтересів не призводить до втрати правомочності колегіального органу (ОСОБА_2 селищної ради), не впливає на юридичний факт наявності більшості голосів при прийнятті оскаржуваного рішення, а відтак відповідає вимогам чинного законодавства та визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Згідно з правовою позицією Конституційного суду України викладеній у рішенні №7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року потрібно розрізняти нормативні та ненормативні акти органу місцевого самоврядування.

До нормативних належать акти, які встановлюють, змінюють чи припиняють норми права, мають локальних характер, розраховані на широке коло осіб та застосовуються неодноразово, а ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію (п. 4 вказаного рішення).

Оскаржувані рішення ОСОБА_2 селищної ради № 20,21 від 09 березня 2016року та № 20, 21 13 жовтня 2016 року є ненормативним актом, звернені конкретно до ОСОБА_3, ОСОБА_4, застосовано одноразово і після реалізації вичерпало свою дію.

Відповідно до останнього абзацу п. 5 цього рішення Конституційного суду, ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Таким чином суд приходить до висновку що оскаржувані рішення ОСОБА_2 селищної ради не порушують право власності територіальної громади як і будь чиї інші права, що виключає можливість скасування цих рішень на підставі ст. 393 ЦК України.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови в задоволенні позовних вимог керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 208, 209 ч. 3, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позовної заяви керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури до ОСОБА_2 селищної ради Жовківського району, ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-тя особа : Державний реєстратор речових прав на нерухоме майно Жовківської міської ради про визнання незаконними та скасування рішень органу місцвого самоврядування, повернення земельної ділянки - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду Львівської області через Жовківський районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Мікула В. Є.

Оригінал.Виготовлений в єдиному примірнику в нарадчій кімнаті.