Справа № 415/3921/17
Провадження № 2/415/1490/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.17 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи Лисичанський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області в особі державного виконавця Безволенко А.С., приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, третя особа Лисичанський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області в особі державного виконавця Безволенко А.С.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 20.09.2013 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» був укладений Договір про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки № SAMDN2112. Відповідно до укладеного Договору Позивач отримав кредитний ліміт у розмірі 75000,00 грн.

12.05.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис, за яким запропоновано стягнути грошові кошти у сумі 191711,86 грн. з ОСОБА_1, які є боргом Позивача за Договором, а саме: 104546,66 грн. - залишок заборгованості за кредитом; 76417,02 грн. - залишок заборгованості за відсотками; 9048,18 грн. - штраф; 1700 грн. - витрат, пов'язаних із вчиненням виконавчого напису.

19.08.2016 року державним виконавцем Лисичанського міського відділу ДВС ГТУЮ у Луганській області ОСОБА_3 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню вищевказаного виконавчого напису нотаріуса № 3872.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» та п.3.1. - п.3.5. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що задля стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: 1) якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; 2) за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.99.

Відповідно до пункту 2 вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України, для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

Отже, однією з основних умов вчинення виконавчих написів є наявність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах.

Частиною 2 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з п.п. 6.2 п. 6 Гл. 16 розд. II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. Отже, для нотаріуса важливо перевірити факт наявності в договорі положення про звернення стягнення також на суму нарахованої неустойки.

Як вбачається з виконавчого напису нотаріуса, загальна сума заборгованості, яка була прийнята нотаріусом та зазначена в виконавчому написі, включає в себе залишок заборгованості за кредитом, відсотках за період з 20.09.2013 р. по 10.04.2016 р., штраф та суму витрат, пов'язаних із вчиненням виконавчого напису. Відповідність розрахунків заборгованості та відсотків, з урахування строків позовної давності, нотаріусом не перевірялася. Виконавчий напис видано саме на суму, яка була вказана Відповідачем по справі. Обставини спеціальної позовної давності стосовно неустойки нотаріусом не враховувалися.

Також, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було враховано того факту, що неустойка (штраф, пеня) та сума плати нотаріусу (державного мита) не передбачена умовами Договору, що чітко суперечить ч. 2 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 6.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

На мою думку, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

На підставі викладеного просив суд визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 12 травня 2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 3872 про стягнення грошових коштів у сумі 191 711 (сто дев'яносто одна тисяча сімсот одинадцять) гривень 86 копійок з ОСОБА_1 за Договором про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки № SАМDN2112 від 20 жовтня 2013 року, укладеного між ним та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» - таким, що не підлягає виконанню, та стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у розмірі 640,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, надала до суду додаткові письмові пояснення та заяву про розгляд справи за відсутністю позивача та її відсутністю,

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, до суду подав письмову заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Заперечувала проти задоволення позовних вимог, суду надали письмові заперечення, які підтримали. Вважають виконавчий напис нотаріуса таким, що вчинений відповідно до норм діючого законодавства. Просили суду відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Третя особа - Лисичанський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області в особі державного виконавця Безволенко А.С. - в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, суду надала письмову заяву з проханням слухати справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини справи.

20.09.2013 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» був укладений Договір про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки № SAMDN2112. Відповідно до укладеного Договору Позивач отримав кредитний ліміт у розмірі 75000,00 грн.

Відповідно до п. 1.1 цього договору кредиту на протязі перших 30 днів з моменту виникнення заборгованості по кредиту проценти нараховується за ставкою 0,01 % річних. У випадку непогашення такої заборгованості в 30 денний строк з моменту її виникнення клієнтів сплачують комісію за несвоєчасне погашення кредиту за пільговий період 2,2% за заборгованість. З 31-го дня виникнення заборгованості по кредитному ліміту нараховуються відсотки за користування кредитним лімітом.

Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором SАМDN2112 від 20 вересня 2013 року станом на 10.04.2016 року складає 191711,86 грн.

12.05.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 було вчинено виконавчий напис, за яким запропоновано стягнути грошові кошти у сумі 191711,86 грн. з ОСОБА_1, які є боргом Позивача за Договором, а саме: 104546,66 грн. - залишок заборгованості за кредитом; 76417,02 грн. - залишок заборгованості за відсотками; 9048,18 грн. - штраф; 1700 грн. - витрат, пов'язаних із вчиненням виконавчого напису.

Згідно з виконавчим написом від 12.05.2016 р. складеного приватним нотаріусом Дніпропетровського міського округу ОСОБА_2 стягнуто грошові кошти у сумі 191711,86 грн. з ОСОБА_5, який є його боргом за кредитним договором № SАМDN2112 від 20 жовтня 2013 року укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 Строк, за який провадиться стягнення два роки шість місяців двадцять один день, а саме з 20.09.2013 по 10.04.2016 року.

19.08.2016 року державним виконавцем Лисичанського міського відділу ДВС ГТУЮ у Луганській області ОСОБА_3 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню вищевказаного виконавчого напису нотаріуса № 3872.

Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №51983960 від 19.08.2016 р. державним виконавцем Безволенко А.С. відкрито виконавче з виконання виконавчого напису № 3872 від 12.05.2016, наданого приватним нотаріусом ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» грошові кошти у сумі 191711,86 грн.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобовязання.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з п.п. 2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Відповідно до п.п. 2.2.п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядк у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв'язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

У даному конкретному випадку з наданих приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 на вимогу суду копій документів на 16 аркушах (прошито, пронумеровано і скріплено печаткою), на підставі яких було вчинено виконавчий напис від 12.0.2016 року за реєстровим номером № 3872, вбачається, що нотаріусу була надана копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобовязання, втім не надано доказів вручення вимоги ОСОБА_1

Також, суд погоджується з доводами позивача, що з виконавчого напису нотаріуса вбачається, що загальна сума заборгованості, яка була прийнята нотаріусом та зазначена в виконавчому написі, включає в себе залишок заборгованості за кредитом, відсотках за період з 20.09.2013 р. по 10.04.2016 р., штраф та суму витрат, пов'язаних із вчиненням виконавчого напису. Відповідність розрахунків заборгованості та відсотків, з урахування строків позовної давності, нотаріусом не перевірялася. Виконавчий напис видано саме на суму, яка була вказана Відповідачем по справі. Обставини спеціальної позовної давності стосовно неустойки нотаріусом не враховувалися.

Також, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було враховано того факту, що неустойка (штраф, пеня) та сума плати нотаріусу (державного мита) не передбачена умовами Договору, що чітко суперечить ч. 2 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п. 6.2. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Відповідачем для здійснення нотаріусом виконавчого напису було надано виписку з рахунку ОСОБА_1 за договором №SАМDN2112 від 20 вересня 2013 року, в якій визначено період здійснення розрахунку заборгованості, а саме: з 02.10.2013 року до 10.04.2016 року, натомість за тестом виконавчого напису визначено інший період 20.09.2013-10.04.2016, що в свою чергу приводить до наявності спору щодо суми заборгованості, що виникла на момент здійснення нотаріального напису.

Також нотаріусу не була надана довідка фінансово установи про ненадходження платежу.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обовязкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобовязаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені позивачем в позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають, у звязку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 316, 328, 344 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, треті особи Лисичанський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області в особі державного виконавця Безволенко А.С., приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2 від 12 травня 2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 3872 про стягнення грошових коштів у сумі 191711 (сто дев'яносто одна тисяча сімсот одинадцять) гривень 86 копійок з ОСОБА_1 за Договором про відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки № SАМDN2112 від 20 жовтня 2013 року, укладеного між ним та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (код за ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судові витрати по справі у розмірі 640,00 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА