№ 308/4694/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07.12.2017 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого - судді Данко В.Й.,

при секретарі Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді, в приміщенні суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи органу опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, за участю третьої особи органу опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що відповідачка ОСОБА_2 залишила свою малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 своїй матері - позивачці ОСОБА_1 Оскільки відповідачка ухиляється від своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, не приймає участі у її фізичному, моральному та духовному розвитку, матеріально дітей не забезпечує, не проявляє жодної зацікавленої в долі дитини, просить суд задовольнити позов, та, винести рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначити ОСОБА_1 опікуном щодо малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_3 при ОСОБА_1, стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 300грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка ОСОБА_1 в останнє судове засідання тне з'явилася. Однак, надала суду заяву, в якій уточнила позовні вимоги, а саме просила суд винести рішення, яким позбавити батьківських прав ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 300грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Також позивачка надала суду заяву, в якій просила суд розглянути дану справу за її відсутністю, проти проведення заочного розгляду справи не заперечила.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася повторно, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи, а тому суд приходить до переконання про можливість розгляду справи у відсутності відповідачки згідно вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК, ч. 1 ст. 224 ЦПК України та ухвалює заочне рішення.

Представник третьої особи Ігнатко Н.В. в судове засідання не з'явилася. Однак, нала суду заяву, в якій не заперечила проти задоволення даного позову, та просила розглянути такий за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

По справі встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 народила доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 №3 від 03.03.2017 року державна реєстрація народження проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України (за вказівкою матері).

Згідно ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Судом встановлено, що позивачка, яка є матір'ю відповідачки, звернулася до органу опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації із заявою про надання їй висновку про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3, у зв'язку з тим, що відповідачка покинула власну дитину, ухиляється від її виховання, не піклується по її здоров'я, не приймає участі у фізичному та духовному розвитку, не цікавиться долею дитини.

Так, з наявного в матеріалах справи Висновку Ужгородської районної державної адміністрації №333/03-31 від 11.05.2017 року вбачається, що 22.02.2017 року до служби у справах дітей райдержадміністрації надійшла заява №116/12/01-13 про прийняття міри та вирішення подальшої долі дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 по відношенню до гр. ОСОБА_2 матері дитини. Відповідно до Довідки від 17.03.2017 року №147/01-12 Ужгородського районного центру соціальних служб сім'ї, дітей та молоді, в ході інспектування комісією було виявлено, що гр. ОСОБА_2 залишила свою малолітню дитину на виховання бабусі - ОСОБА_1 Зі слів бабусі точне місце проживання ОСОБА_2 невідоме. Ужгородським центром було направлено лист до Управління соціального захисту населення Ужгородської РДА щодо призупинення виплат всіх видів державних соціальних допомого на дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до Довідки від 23.03.2017 року №462/01-27 Управління соціального захисту населення Ужгородської РДА з'ясовано, що з01.04.2017 року Ужгородського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, одноразову допомогу при народження дитини з 01.08.2011 року по 01.08.2017 року (на ОСОБА_3.) в сумі 1271,11 грн. призупинено.

Відповідно до Довідки від 17.03.2017 року №1 Баранинського дошкільного навчального закладу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, відвідує Баранинський дошкільний навчальний заклад із серпня 2016 року по сьогоднішній день. Великий авторитетом для дитини є бабуся, котра щодня приводить і забирає її із садочка і проводить з дитиною весь вільний час. Мати дитини ОСОБА_2 не бере участі у навчально - виховному процесі, жодного разу не приводила дитину, не відвідує батьківських зборів. Під час спілкування із ОСОБА_2 дитина матір не згадує.

Також із вказаного Висновку про позбавлення батьківських прав вбачається, що на засідання комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 28.04.2017 року, мати дитини - ОСОБА_2 е з'явилася, хоча була належним чином повідомленою про його проведення. За результатами обговорення прийнято рішення про наявність підстав для надання висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У відповідності до ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рішень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, а батьки в свою чергу несуть відповідальність для створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.

У відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Окрім того, судом встановлено, що відповідачку ОСОБА_1 рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 31.08.2011 року вже було позбавлено батьківських прав відносно трьох старших дітей, а саме ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцять років.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У п. 16 постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Таким чином, вищевказане свідчить проте, що мати дитини систематично злісно ухиляється від належного виконання батьківських обов'язків, здоров'ям, фізичним та духовним розвитком дітей не займається.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд звертає увагу на те, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2008 року у справі "Савіни проти України" наголошується, що взаємне задоволення від спільного перебування батьків і дітей є фундаментальним елементом сімейного життя, а тому втручання до нього має відбуватися у вузьких рамках, визначених статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Європейський суд з прав людини також підкреслив, що, незважаючи на певний вільний розсуд держави в справі відібрання дітей під державну опіку, відбирання дітей від батьків означає відрізання дітей від свого коріння, що може бути виправданим лише у виняткових випадках. У той же час, як вбачається зі змісту рішень Європейського суду з прав людини "Z та інші проти Сполученого Королівства" від 10 травня 2001 року та "A. проти Сполученого Королівства" від 23 вересня 1998 року, в контексті вимог статті 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод держава повинна приділяти особливу увагу захисту дітей від поганого поводження з боку інших осіб, у тому числі шляхом здійснення своєчасних превентивних заходів.

Оскільки, внаслідок злісного ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідачкою ОСОБА_2 дитина залишилася без материнського піклування, любові та виховання, мати дитини не піклується про її здоров'я, не приймає участі у фізичному та духовному розвитку, матеріальному забезпеченні, суд приходить до переконання, що ОСОБА_2 слід позбавити батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов'язків щодо її виховання.

У відповідності до ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Таким чином, суд приходить до переконання, що вимога про стягнення з відповідачки аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 в розмірі 300грн. є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 11, 57, 60, 179, 212, 214, 215, 226 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110, 112, 150, 165, 166, 180, 182, 185, 191 СК України, ст. ЗУ «Про охорону дитинства», ст.3 Конвенції про права дитини, суд,-

ВИРІШИВ:

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи органу опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, місце реєстрації АДРЕСА_1 відносно її малолітньої доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 (ідентифікаційний номер суду невідомий), місце реєстрації АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), мешканки АДРЕСА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 300/триста/грн.. щомісячно, починаючи з 18.05.2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку шляхом подання протягом десяти днів апеляційної скарги до Апеляційного суду Закарпатської області набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.Й. Данко