Справа №635/705/17
Провадження №2/635/1230/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.

при секретарі - Крилєвській І.А.

за участю відповідача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с.Покотилівка цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що 06 травня 2014 року між ним та відповідачем був укладений договір без номеру, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку у розмірі 16000 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 27,6% річних на суму залишку заборгованості та з кінцевим терміном повернення, який відповідає кінцевому строку дії картки. Відповідач належним чином не виконував свої зобов"язання за договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 31.12.2016 року становить 25739 грн.64 коп. та яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 16913 грн.03 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 6674 грн.72 коп., заборгованості за пенею та комісією - 450 грн., фіксованої частки штрафу - 500 грн., відсоткової частки штрафу - 1201 грн.89 коп. На неодноразові звернення до відповідача з пропозиціями про добровільне погашення заборгованості, останній не реагує, тому просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1600 грн.

Представник позивача у судове засідання не з"явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати справу у його відсутність. Заявлені позовні вимоги підтримав і просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідача та його представник у судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнали і просили відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що відповідач заборгованості перед позивачем не має, надані позивачем докази протиречать іншим матеріалам справи, сума заборгованості не підтверджена належним розрахунком.

Заслухавши відповідача, його представника, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 634 Цивільного Кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обовязки виникають у кожного контрагента.

Як встановлено у судовому засіданні 06 травня 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений договір без номеру, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картку у розмірі 16000 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 27,6% річних на суму залишку заборгованості та з кінцевим терміном повернення, який відповідає кінцевому строку дії картки (а.с.6).

Наданими позивачем розрахунками підтверджується наявність у відповідача заборгованості за зазначеним кредитним договором, яка станом на 31.12.2016 року становить 25739 грн.64 коп. та яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 16913 грн.03 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 6674 грн.72 коп., заборгованості за пенею та комісією - 450 грн., фіксованої частки штрафу - 500 грн., відсоткової частки штрафу - 1201 грн.89 коп. (а.с.4-5, 117-160).

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Доводи позивача щодо наявності між ним та відповідачем договірних зобов'язань ґрунтувались на заяві, підписаній сторонами 06.04.2014 року.

Згідно умов цієї заяви, а саме - тарифів по престижним карткам Visa, банк надає позичальнику кредит у розмірі 20000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між позичальником та банком договір про надання банківських послуг.

Дана заява підписана з однієї сторони представником ПАТ КБ «ПриватБанк» та з іншої сторони містить реквізит підпису відповідача ОСОБА_1

Матеріали справи також не містять доказів, які дають можливість перевірити правильність наданого суду розрахунку.

Як вбачається з доданого до позову розрахунку заборгованості, такий розрахунок проведений за період з 06.05.2014 року по 31.12.2016 року і сума заборгованості становить 25739 грн.64 коп. (а.с.4-5).

У той же час з наданого на вимогу суду витягу з особового рахунку кредитної картки, виданої на ім"я ОСОБА_1, вбачається, що розрахунок заборгованості проведений з 07.03.2008 року по 31.08.2017 року (а.с.111-150).

Надані до позовної заяви Умови та Правила надання банківських послуг були затверджені наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256 і містить посилання на ліцензію НБУ №22 від 29.07.2009 року, що не дає можливості їх розцінювати як складову умову договору надання банківських послуг.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 19 березня 2014 року (справа №6-14цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності ( ст.257 Цивільного Кодексу України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Інформації про період, на який видавалась платіжна картка, матеріали справи не містять.

Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.5, 6, 8, 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Рішення може бути оскаржено сторонами повністю або частково до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Апеляційна скарга подається у письмовій формі протягом десяти днів зі дня проголошення рішення.

Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів зі дня отримання копії рішення.

Суддя Н.Л.Панас