Справа № 739/1805/17
Провадження № 2/739/603/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2017 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Печенюгівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач), діючи через свого представника ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом до Печенюгівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай), що належала ОСОБА_3.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 14 жовтня 1998 року померла сестра його матері ОСОБА_3, якій належало право на земельну частку (пай) розміром 5,39 умовних кадастрових гектарів. Спадщина останньої була успадкована матірю позивача ОСОБА_4. Остання померла 21 березня 1999 року. Спадщина ОСОБА_4 була прийнята батьком позивача ОСОБА_5. Останній помер 01 січня 2005 року і належна йому спадщина була прийнята позивачем. До складу спадщини батька увійшло право на земельну частку (пай), яке було успадкове після ОСОБА_3 При цьому сертифікат на право на земельну частку (пай), який посвідчував відповідне право, був втрачений, про що зроблено оголошення в засобі масової інформації. У звязку з цим позивач позбавлений можливості у позасудовому порядку оформити прийняту спадщину.

У судове засідання позивач та його представник не зявилися, при цьому представник позивача подав заяву про те, що позовні вимоги він підтримує повністю, просить розглянути справу без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі.

У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 197 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, 16 жовтня 1998 року в с. Лизунівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області померла ОСОБА_3 (а.с. 9).

За життя ОСОБА_3 набула право на земельну частку (пай) за рахунок земель КСГП «Комунар», розташованих на території Печенюгівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, розміром 5,39 умовних кадастрових гектарів, яке посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0139964 (а.с. 14).

Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 07 червня 2017 року встановлено, що позивач є племінником ОСОБА_3 по матері (а.с. 13).

Згідно довідки виконавчого комітету Печенюгівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 07 серпня 2017 року на день смерті ОСОБА_6 постійно проживала зі своєю сестрою ОСОБА_4 (а.с. 11), відповідно остання фактично вступила у володіння та управління спадковим майном своєї сестри, що згідно статей 529, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР (далі ЦК УРСР) свідчить про прийняття нею спадщини ОСОБА_3, до складу якої входить і право на земельну частку (пай) розміром 5,39 га. При цьому інші спадкоємці спадщину ОСОБА_3 не прийняли (а.с. 19).

21 березня 1999 року ОСОБА_4 померла в с. Лизунівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області (а.с. 6). На день смерті вона, згідно довідки виконавчого комітету Печенюгівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області від 02 лютого 2017 року, постійно проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_5 (а.с. 11), відповідно останній фактично вступив у володіння та управління спадковим майном своєї дружини, що згідно статей 529, 548, 549 Цивільного кодексу УРСР (далі ЦК УРСР) свідчить про прийняття ним спадщини останньої, до складу якої входить і право на земельну частку (пай) розміром 5,39 га, успадковане його дружиною після ОСОБА_3

Позивач є сином ОСОБА_7 та ОСОБА_4, що підтверджується його свідоцтвом про народження (а.с. 8).

01 січня 2005 року ОСОБА_5 помер в с. Лизунівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області (а.с. 7) і його спадщина була прийнята його сином, тобто позивачем, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с. 21).

Отже, в силу положень статей 1218, 1220 ЦК України до позивача перейшла спадщина його батька ОСОБА_5, зокрема й право на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_3 і було успадковане спершу ОСОБА_4, а потім і ОСОБА_5

Як зясовано, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН №0139964, виданий на імя ОСОБА_3, був втрачений, у звязку з чим розміщено повідомлення про його недійсність в засобах масової інформації, що підтверджується повідомленням у газеті «Сіверський край» за 19 серпня 2017 року (а.с.15).

З повідомлення приватного нотаріуса ОСОБА_8 від 13 листопада 2017 року вбачається, що позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, яке б посвідчувало право на відповідну земельну частку (пай), оскільки відсутній відповідний правовстановлюючий документ, який би посвідчував відповідне право спадкодавця (а.с. 20).

Пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року №899-ІV, передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Згідно частини другої статті 2 вказаного Закону одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Враховуючи той факт, що позивач набув у порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 5,39 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСГП «Комунар», розташованих на території Печенюгівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, яке належало ОСОБА_3 і у подальшому було успадковане спершу ОСОБА_4, після неї ОСОБА_5, а потім і самим позивачем, однак дане право не визнається у звязку з відсутністю документа, яким воно посвідчувалося, а саме сертифікату на право на земельну частку (пай), суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем права на земельну частку (пай), що належало ОСОБА_3, відповідно позов підлягає задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», пунктом 17 розділу Х Земельного кодексу України, статтями 9, 549 Цивільного кодексу УРСР, 1218, 1220, 1268, 1269 Цивільного кодексу України, статтями 10, 60, 208, 209, 212-215, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Печенюгівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) розміром 5,39 (пять цілих тридцять девять сотих) умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСГП «Комунар», розташованих на території Печенюгівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що належало ОСОБА_3, яка померла 14 жовтня 1998 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко