Провадження № 2/161/3352/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі головуючого судді Подзірова А.О., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, за участі представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно,-
14 липня 2017 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно.
Ухвалою суду від 19 вересня 2017 року залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_5.
Сторони у справі уклали договір про поділ спадкового майна від 16 серпня 2016 року, відповідно до якого спірна земельна ділянка спадкується позивачем. Однак наразі позивач не може оформити право власності на неї, а нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майна з тих підстав, що спадкодавець за час життя належним чином не зареєстрував право власності на земельну ділянку.
Посилаючи на вищенаведені обставини позивач просить суд визнати право власності на спірну земельну ділянку (а.с.3).
У судове засідання позивач не зявився, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач та третя особа у судове засідання не зявилися, хоча про дату, час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином.
Оскільки відповідач та третя особа були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, однак не зявився в судове засідання, враховуючи, що представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Вислухавши поясненні представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, з наступних підстав.
Однак за час свого життя спадкодавець належним чином не зареєстрував право власності на спірну земельну ділянку, а державний акт на себе не оформив.
За свого життя померлий заповіт не складав, що підтверджується матеріалами спадкової справи.
Сторони у справі є рідними синам спадкодавця, які прийняли спадщину шляхом звернення до нотаріуса з відповідними заявами.
Інші спадкоємці першої черги, які б звернулися до нотаріуса про прийняття спадщини, відсутні.
З матеріалів спадкової справи слідує, що 16 серпня 2016 року між сторонами у справі був укладений договір про поділ спадкового майна, відповідно до якого до ОСОБА_3 переходить право власності на спірну земельну ділянку.
Матеріалами справи підтверджено, що постановою приватного нотаріуса Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_8 від 16 липня 2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірну земельну ділянку у звязку з тим з відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку (державного акту).
Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Як слідує з матеріалів справи, спадкодавець за час свого життя дійсно належним чином не зареєстрував право власності на спірну земельну ділянку, а державний акт на себе не оформив.
Проте, право власності спадкодавця на спірну земельну ділянку обєктивно підтверджується договором дарування земельної ділянки від 17 серпня 2011 року, який укладений з ОСОБА_6 (дарувальником) та який посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу ОСОБА_9О (а.с.9-10). Право власності дарувальника підтверджувалося державним актом серії ЯК №390378, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.8).
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 88, 213, 214, 215, 226 ЦПК України, на підставі статей 392, 1296 Цивільного кодексу України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем у загальному порядку.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 05.12.2017 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області ОСОБА_10