Справа № 202/4388/17
Провадження № 2-з/202/107/2017
УХВАЛА

13 липня 2017 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суд м. Дніпропетровська розглянувши клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів по цивільній справі №202/4388/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

На адресу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 07 липня 2017 року надійшло клопотання від ОСОБА_1 про забезпечення доказів.

Згідно ч. 1ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази.

Згідно ч. 2ст. 137 ЦПК України у заяві про витребування доказів має бути зазначено, який доказ вимагається, підстави, за яких особа вважає, що доказ знаходиться в іншої особи, обставини, які може підтвердити цей доказ.

Отже, задоволення клопотання про витребування судом доказів є можливим за умови, якщо особа, яка його заявляє, доведе:

а) складнощі їх отримання, тобто об'єктивну неможливість одержання та подання доказового матеріалу до суду особисто через обставини, які перешкоджають такому поданню. Ці складнощі можуть мати юридичний або фактичний характер.

Таким чином, саме лише клопотання не може бути визнане достатньою підставою для витребування доказів судом;

б) підстави, за яких заявник вважає, що докази знаходяться в іншої особи. Заявник повинен обґрунтувати свою впевненість у тому, що потрібні докази дійсно знаходяться у вказаної особи, посилаючись на фактичні обставини, які це підтверджують, або аргументи логічного характеру;

в) належність доказів та допустимість засобів доказування. Заявник повинен обґрунтувати, які саме обставини витребовуваними доказами можуть бути підтверджені, а також їх значення для правильного розгляду та вирішення справи.

У порушення вищезазначених вимог у заяві про витребування доказів не зазначено обставини, які може підтвердити цей доказ.

Суддя прийшов до висновку про відмову у витребуванні доказів, оскільки заявник не обґрунтував, які саме обставини витребовуваними доказами можуть бути підтверджені, а також їх значення для правильного розгляду та вирішення справи.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно ч. 3ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати свої процесуальні обов'язки.

При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов'язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов'язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Враховуючи вищевикладене та керуючись: ст. ст. 130, 133-137 ЦПК України,

Керуючись ст.ст. 133, 135, 137 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про забезпечення доказів по цивільній справі №202/4388/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.П. Мороз