"09" листопада 2017 р.
Номер провадження 2/331/1740/2017
У Х В А Л А

09.11.2017 р. м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дитини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дитини.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; ім'я (найменування) позивача і відповідача, їх місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, номер засобів зв'язку, якщо такий відомий; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви. До позовної заяви додається квитанція про оплату судового збору.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог статей 119, 120 ЦПК України, виходячи з наступного.

Згідно з п. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору.

Згідно із п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 із змінами та доповненнями «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог.

За таких обставин, позивачу необхідно доплатити судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви як немайнового характеру визначення місця проживання дитини, за ставкою і в розмірах визначених частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» та надати оригінал квитанції про сплату судового збору.

Крім того, відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України передбачено, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Так, для встановлення місця проживання неповнолітньої дитини позивачу необхідно залучити в якості третьої особи Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, із зазначенням його місцезнаходження, поштового індексу, номеру засобу звязку, якщо такий відомий з наданням копій доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості осіб, що приймають участь у справі.

Пунктом 72 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, повязаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 р. № 866, передбачено, що для розвязання спору, що виник між батьками, щодо визначення місця проживання дитини, один з батьків подає службі у справах дітей за місцем проживання дитини заяву, копію паспорта, довідку з місця реєстрації (проживання), копію свідоцтва про укладення або розірвання шлюбу (у разі наявності), копію свідоцтва про народження дитини, довідку з місця навчання, виховання дитини, довідку про сплату аліментів (у разі наявності). Під час розвязання спорів між батьками щодо визначення місця проживання дитини служба у справах дітей має захищати інтереси дитини з урахуванням рівних прав та обовязків матері та батька щодо дитини. Працівник служби у справах дітей за місцем проживання дитини проводить бесіду з батьками та відвідує їх за місцем проживання, про що складає акт за формою згідно з додатком 9.

Водночас позивачем не надано суду доказів наявності спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини. Зокрема, позовна заява не містить відомостей про звернення позивача до служби у справах дітей з приводу визначення місця проживання дитини або вмотивованої відмови даних органів у розгляді її звернення. Крім того, позовна заява не містить відомостей щодо обстеження умов проживання дитини, що були проведені компетентними органами, висновку даного органу щодо доцільності визначення місця проживання дитини. В позовні заяві позивач жодним чином не обґрунтовує чи відповідає найвищим інтересам дитини визначення місця проживання з матірю, чим це підтверджується.

Разом з тим, суд звертає увагу на право позивача роз'єднати свої вимоги, оскільки в одній заяві об'єднані дві самостійні вимоги про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, що буде ускладнювати розгляд справи по суті.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що розгляд позовних вимог про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини ускладнюють розгляд справи в одному провадженні, а тому вказані вимоги слід роз'єднати, виділивши їх в окремі самостійні провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 119 ЦПК України заява повинна відповідати вимогам, встановленим законом.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Таким чином позивачу, необхідно усунути вказані недоліки позовної заяви.

Керуючись ч.1 ст. 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення місця проживання дитини залишити без руху, і надати позивачу термін для усунення недоліків пять днів з дня отримання копії ухвали.

Повідомити позивачу про необхідність усунення недоліків шляхом направлення копії даної ухвали та розяснити, що у разі не виправлення недоліків до вказаного терміну позовна заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.М. Світлицька