Справа № 573/2133/16-ц
Номер провадження 2-п/573/4/17
У Х В А Л А

іменем України

28 листопада 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білопільського районного суду Сумської області від 16 листопада 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

20 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Білопільського районного суду Сумської області від 16 листопада 2016 року в справі за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором. При цьому вказує, що про розгляд справи не знала, оскільки перебувала за межами України, та що в неї є виписки банку, які повязані з сумою заборгованості.

У судове засідання ОСОБА_1 не прибула, її інтереси за довіреністю представляв ОСОБА_2, який підтримав зазначену заяву.

Представник ПАТ «КБ «Приватбанк» у судове засідання не зявився, суду направив заперечення, в яких просив відмовити в задоволенні заяви.

Заслухавши представника заявниці, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 28 жовтня 2016 року ПАТ «КБ Приватбанк» звернулося до ОСОБА_1 з позовом, в якому банк просив стягнути заборгованість за кредитним договором.

31 жовтня 2016 року суддею було відкрито провадження в даній справі та призначено її до розгляду на 16 листопада 2016 року (а. с. 46).

Копію позовної заяви з доданими до неї документами, копію ухвали про відкриття провадження та судову повістку відповідачу було направлено листом з рекомендованим повідомленням про вручення за місцем проживання ОСОБА_1 09 листопада 2016 року зазначені документи були отримані мамою відповідача (а. с. 49).

16 листопада 2016 року Білопільським районним судом Сумської області було ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку 36509 грн. 19 коп. заборгованості за кредитним договором і вирішено питання щодо судових витрат (а. с. 51-53).

Копію вказаного рішення було направлено відповідачці, проте до суду повернувся конверт з поміткою, що остання «за вказаною адресою не проживає» (а. с. 55).

З копії закордонного паспорту ОСОБА_1 вбачається, що з 01 серпня 2016 року по 30 липня 2017 року остання знаходилася в Народній Республіці Бангладеш (а. с. 65).

З матеріалів справи вбачається, що заочне рішення ОСОБА_1 отримала 09 жовтня 2017 року (а. с. 60).

Таким чином, суд вважає, що відповідачка не зявилася в судове засідання та не повідомила про причини неявки з поважних причин. У той же час, остання не надала суду доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

Доводи про те, що банком не надано документів, що підтверджують отримання ОСОБА_1 кредитних коштів, є безпідставними, оскільки в судовому засіданні її представник визнав, що вона користувалася кредитною карткою. Крім того, з розрахунку вбачається, що відповідачка періодично погашала заборгованість за кредитом. Доказів того, що ОСОБА_1 брала в кредит меншу суму, ніж зазначено в позові, суду надано не було.

Виписку по картці/рахунку 850530 суд не може взяти до уваги як доказ того, що у відповідачки станом на 19 жовтня 2016 року існувала заборгованість в сумі 33346 грн. 78 коп., а не 37009 грн. 19 коп. як зазначено в позові, оскільки першу операцію за вказаною випискою було зроблено ще 21 квітня 2012 року, а кредитний договір укладено лише 30 жовтня 2013 року. До того ж, як вбачається з пояснень ПАТ КБ "ПриватБанк", розрахунок заборгованості відображає інформацію про розмір заборгованості станом на відповідну дату з урахуванням нарахованих штрафів відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту вказаної вище статті вбачається, що скасування заочного рішення судом, який його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин одночасно: відповідач не зявився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин; докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З огляду на розяснення, надані в абз. 5 п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року №2, суд скасовує заочне рішення, якщо визнає, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З огляду на викладене, заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 208, 231 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Білопільського районного суду Сумської області від 16 листопада 2016 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя