Справа № 527/1404/17
провадження 2/527/675/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 грудня 2017 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді - Олефір А.О.,

за участю секретаря - Волик Л.І.,

представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковськ Агро» про стягнення орендної плати, дострокове розірвання договору оренди землі,-

В С Т А Н О В И В:

14 липня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення орендної плати, дострокове розірвання договору оренди землі.

В своєму позові позивач зазначила, що вона є власником земельної ділянки площею 3,47 га, кадастровий номер: :00:009:0059, розташованої на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області. 08 вересня 2010 року нею було укладено з ТОВ «Новомосковськ Агро» договір оренди зазначеної земельної ділянки, який було зареєстровано 10.02.2012 року Відділом Держкомзему у Глобинському районі за № 02249 (надалі Договір). Відповідно до умов Договору, плата за користування земельною ділянкою становить 3 % від нормативно грошової оцінки даної земельної ділянки в розмірі, яку відповідач повинен сплачувати не пізніше 20 грудня кожного року з подальшими індексаціями. Починаючи з 10 лютого 2012 року відповідачем систематично не сплачується орендна плата, не проведено жодного платежу за договором оренди.

Посилаючись на систематичне не виконання відповідачем умов договору, позивач просила суд, достроково розірвати договір оренди землі укладений 08 вересня 2010 року між нею та ТОВ «Новомосковськ Агро» зареєстрований 10.02.2012 року Відділом Держкомзему у Глобинському районі за № 02249 та стягнути з відповідача на її користь заборгованість по виплаті орендної плати за договором оренди в розмірі 14131,70 грн. та понесені судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав із наведених в позові підстав та крім того, пояснив суду, що надані представником відповідача документи на виконання умов договору оренди не можуть бути підтвердженням виконання умов за ним, оскільки вони свідчать про можливі інші правовідносини, які не відносяться до предмету спору за зазначеним позовом, крім того представником відповідача не надано суду доказів на підтвердження того, що позивач надавала відповідачу згоду на проведення будь-яких заліків за договором оренди.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову та пояснив, що в 2010 році з позивачем було укладено Договір безвідсоткової позики, відповідно до якого позивач отримав від відповідача 17000 грн. В подальшому за згодою сторін (протокол заліку зустрічних вимог) було проведено взаємозалік заборгованості по позиці у рахунок майбутніх виплат по орендній платі за землю. Крім того, пояснив, що протокол заліку зустрічних вимог надати суду не може, оскільки термін зберігання бухгалтерської документації складає 3 роки, тому останні були знищені. Вважає, що ними виконано умови договору оренди. В звязку з чим, просив суд відмовити у задоволенні позову позивачу. Крім того, заявив клопотання про застосування строків позовної давності.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, обєктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.

ОСОБА_3 (позивач) є власником земельної ділянки, площею 3,47 га, кадастровий номер: :00:009:0059, розташованої на території Глобинської міської ради Глобинського району Полтавської області (а.с. 10).

08 вересня 2010 року між позивачем ОСОБА_3 (Орендодавець) та ТОВ «Новомосковськ Агро» (Орендар) було укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки, який було посвідчено приватним нотаріусом Глобинського районного нотаріального округу ОСОБА_4 зареєстровано в реєстрі за № 1469. За актом приймання передачі від 08 вересня 2010 року ОСОБА_3 передала у користування ТОВ «Новомосковська- Агро» зазначену земельну ділянку. Договір було зареєстровано 10.02.2012 року Відділом Держкомзему у Глобинському районі за № 02249 (а.с.6-9).

Позивач стверджує, що умови договору відповідачем не виконуються, в звязку з чим виникла заборгованість по орендній платі за період з 2012 року по 2016 рік в розмірі 14131,70 грн. (а.с.11,12).

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

У справі яка розглядається судом, виникли правовідносини пов'язані з орендою землі, які регулюються Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» (далі - Закон), ЦК України, іншими законами України, постановами, виданими Кабінетом Міністрів України, у випадках, передбачених цим Законом, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст.3 ЗУ «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове, платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння, користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Як зазначено в ч.1 ст.14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладається у письмовій формі.

Частина перша статті 638 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як вбачається з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено спірний Договір оренди, який на момент розгляду справи є дійсним.

Відповідно до п. 2.3 Договору оренди, річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 3% від грошової оцінки і становить 1481,88 грн.

В п.п. 4.1, 4.2, 4.3 Договору оренди встановлено, що оренднана плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки кожного року і становить 1481,88 грн. на рік. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції.Орендна плата вноситься щорічно, не пізніше 20 грудня поточного року в повному обсязі.

Як вбачається з п. в) ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобовязані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно ст. 409 Цивільного кодексу України, власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Позивач підставою для розірвання договору оренди зазначає невиконання орендарем умов договору в частині внесення ним орендної плати на його виконання.

Відповідачем на підтвердження виконання умов Договору оренди надано суду наступні докази:

-Бухгалтерська довідка від 14.11.2017 року, складена про те що за згодою сторін між ТОВ «Новомосковськ - Агро» та ОСОБА_3 у грудні 2011 року було проведено взаємозалік заборгованості по позиці у рахунок майбутніх виплат орендної плати по земельному паю згідно договору б/н від 08.09.2010 року на суму 15320 грн.54 коп. та було зроблено наступні бухгалтерські проводки: Д-т 685.1 К-т 641.1 Сума = 2506,21; Д-т 685.1 К-т 377.1 Сума = 15320,54 (а.с.34);

-Бухгалтерська довідка від 14.11.2017 року, складена про те що ОСОБА_3 одержав від ТОВ «Новомосковськ - Агро» безвідсоткову позику. Грошові кошти (позика) були видані ОСОБА_3 з каси підприємства згідно наступних видаткових касових ордерів: 01.09.2010 року Н-0000369 на суму 9000 грн.; 08.09.2010 року Н-0000509 на суму 7000,00 грн.; 09.09.2010 року Н-0000511 на суму 1000 грн. на загальну суму 17000 грн. (а.с.35,43-45);

-Бухгалтерська довідка від 14.11.2017 року, складена про те що згідно бухгалтерських розрахунків по ОСОБА_3 на 01.01.2017 року значиться не списана (дебіторська) заборгованість в сумі 2870, 54 грн. Дана заборгованість виникла згідно договору б/н від 08.09.2010 року за авансовими платежами в рахунок оренди земельної ділянки (паю) майбутніх періодів (а.с.36);

-Копія картки рахунку № 6851 орендодавця ОСОБА_3 (а.с.37-39).

-Акт знищення первинних бухгалтерських документів від 30.12.2014 року та від 04.01.2017 року (а.с.40-41);

-Копія договору позики від 20 серпня 2010 року, згідно якого ОСОБА_3 отримала від ТОВ «Новомосковськ - Агро» безвідсоткову тимчасову поворотну позику у сумі 17000 грн. , яку згідно п. 3 Договору зобовязувалася повернути не пізніше 31.12.2011 року (а.с.42).

Надаючи оцінку зазначеним доказам суд зазначає, що з них вбачається, що позивачем можливо було отримано від відповідача безвідсоткову позику, отже між сторонами можливо виникли інші правовідносини, які регулює глава 71 Цивільного кодексу України.

Наявність можливих інших договірних правовідносин між сторонами не може бути підтвердженням належного виконання умов спірного Договору оренди.

Картка рахунку надані суду є односторонніми документами ТОВ «Новомосковськ Агро», не містять підпису ОСОБА_3 про отримання коштів в рахунок виконання умов Договору оренди по сплаті орендної плати.

Крім того, в бухгалтерських довідках зазначено, що взаємозаліки на списання коштів в рахунок заборгованості орендодавця за раніше одержану їм позику проведено за згодою сторін.

Пунктом 4.8 Договору оренди передбаченого, що умови цього договору про розмір орендної плати можуть переглядатися виключно за згодою сторін шляхом внесення змін до цього договору.

Представником відповідача в судовому засіданні зазначено, що взаємозалік відбувався на підставі «Протоколу заліку зустрічних вимог».

Разом з тим, відповідачем не надано суду будь - яких документів, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 надавала згоду на взаємозалік, не надано доказів на підтвердження внесення змін до укладеного Договору оренди.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ст.599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суду не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження виконання умов Договору оренди та сплати позивачу коштів за користування орендованою земельною ділянкою в розмірах та у строки встановлені Договором оренди.

Згідно зі ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», договір оренди може бути достроково розірваний на вимогу однієї зі сторін договору за рішенням суду в порядку встановленому законом.

Згідно із пунктом «д» ч.1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Як зазначено в ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду зокрема в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст. 24 і 25 цього закону та умовами договору.

Як вбачається з ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

У статті 15 Закону України «Про оренду землі» вказано, що однією з істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Пунктом 12.3 Договору визначено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін зокрема у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що відповідач не виконав обовязки визначені ст. 24 Закону України «Про оренду землі», не надав суду доказів на підтвердження виконання умов договору та оплати позивачу коштів за користування орендованою земельною ділянкою за період з 2012 та по 2016 рік (в межах заявлених позовних вимог), зазначена умова договору є істотною, суд дійшов висновку, що Договір підлягає розірванню.

Позивачем, у звязку з несплатою коштів за договором оренди землі заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості по виплаті орендної плати за період з 2012-2016 року в сумі 14131, 70 грн.

Крім того, суду надано розрахунок заборгованості, а також довідку видану Відділом у Глобинському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області стосовно нормативно грошової оцінки земельної ділянки (а.с.11,12).

Представник відповідача заявив клопотання про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин.

Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина пята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Судом встановлено, що згідно з умовами договору, орендар зобовязаний здійснювати орендну плату щороку, тому відповідальність за невиконання цього обовязку виникає щороку, а право орендодавця вважається порушеним з моменту неотримання чергового платежу.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за 2012-2013 роки за межами встановленого трирічного строку позовної давності, тому позов в цій частині до задоволення не підлягає.

Вирішення питання розподілу судових витрат.

Згідно з ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Судовий збір згідно наданої суду квитанції та ставок судового збору на момент предявлення позову до суду було сплачено позивачем ОСОБА_3 в розмірі 1280 грн., а тому він підлягає стягненню з відповідача на користь останньої.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3,13-15,21, 24, 31, 32 ЗУ «Про оренду землі», ст.ст. 96,141 Земельного кодексу України, ст.ст.252-255, 261, 267, 409, 525, 599, 651, 626, 628, 629, 638, Цивільного кодексу України, ст. ст. 10,11, 30, 57,60, 66, 88,179, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Договір оренди землі укладений 08 вересня 2010 року між ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Новомосковськ Агро» зареєстрований 10 лютого 2012 року Відділом Держкомзему у Глобинському районі за № 02249 - розірвати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковськ Агро» на користь ОСОБА_3 заборгованість по виплаті орендної плати за договором оренди землі від 08 вересня 2010 року за період з 2014 року по 2016 рік в розмірі 9214,46 (девять тисяч двісті чотирнадцять грн. 46 коп.)

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новомосковськ Агро» на користь ОСОБА_3 сплачений нею при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 1280,00 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят гривень 00 копійок).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 12 грудня 2017 року.

Суддя А. О. Олефір