У Х В А Л А

23 листопада 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Боймиструка С.В., Бондаренко Н.В.,

секретар судового засідання Москалик Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 серпня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області, Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 березня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до відділу освіти Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області, Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди - відмовлено повністю.

Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 серпня 2017 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 березня 2016 року по справі №562/2286/15-ц за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області, Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди в зв'язку з нововиявленими обставинами - залишено без задоволення.

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1505/2017 Головуючий у 1 інстанції : Шуляк А.С.

Доповідач : Григоренко М.П.

В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі ОСОБА_1 покликається на її незаконність, через порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Вказує, що підставою для подання позову став наказ відділу освіти Здолбунівської РДА №211-к від 31 серпня 2015 року «Про звільнення ОСОБА_1» з ініціативи власника або уповноваженого ним органу за п.3 ч.1 ст. 41 КЗпП України (вчинення працівником, який виконує виховні функції аморального проступку несумісного з продовженням даної роботи з 1 вересня 2015 року). Приймаючи рішення про його звільнення відділ освіти керувався протоколом РВ УМВС України в Рівненській області №017687 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 178 КУпАП від 10.08.2015 року, постановою РВ УМВС України у справі про адміністративне правопорушення від 10.08.2015 року №017687.

Постановою начальника Здолбунівського відділення поліції ГУНП в Рівненській області від 12 лютого 2016 року справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 178 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито на підставі ст. 38 КУпАП, у зв'язку із закінченням термінів давності притягнення до адміністративної відповідальності. Вказану постанову він оскаржив в суді, результату по якій ще не було на час розгляду даної цивільної справи, про що він неодноразово наголошував в судовому засіданні. Після ухвалення рішення Здолбунівського районного суду від 17 березня 2016 року йому стало відомо ще про постанову начальника Здолбунівського відділення поліції ГУНП в Рівненській області від 01.03.2016 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 178 КУпАП, яку він також оскаржив.

05 квітня 2017 року Житомирським апеляційним адміністративним судом були скасовані постанови про адміністративне правопорушення від 12.02.2016 року серії №002841 та від 01.03.2016 року, а провадження в справі щодо ОСОБА_1 закрито в порядку п.1 ст. 247 КУпАП, за реабілітуючи ми обставинами, а саме за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Фактично даною постановою суду апеляційної існтанції спростовано факт його появи у нетверезому вигляді у громадському місці, у зв»язку із чим відносно нього було складено відповідний протокол, а також звільнено з роботи.

Вважає постанову Житомирського апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2017 року нововиявленою обставиною, яка не була і не могла бути відома позивачу під час розгляду справи.

Із цих підстав просить скасувати оскаржувану ухвалу суду, а справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду.

В ході апеляційного розгляду справи позивач та його представник ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Представники відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили відхилити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Залишаючи без задоволення заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 17 березня 2016 року по справі №562/2286/15-ц, суд першої інстанції виходив із того, що вказана останнім обставина не є нововивленою, так як постанова начальника Здолбунівського відділення поліції ГУНП в Рівненській області від 12 лютого 2016 року не була єдиним та визначальним доказом по справі, якими було підтверджено правомірність звільнення позивача з роботи, на підставі п.3 ч.1 ст. 41 КЗпП України, оскільки оцінювалася судом у відповідності до ст. 212 ЦПК України у взаємному зв'язку доказів та їх сукупності.

Проте, на переконання колегії суддів, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, як винесена із порушенням норм процесуального права, з передачею питання на новий розгляд до того ж суду.

Відповідно до ч.2 ст. 361 ЦПК України, однією із підставав для перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а також скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами" від 30 березня 2012 року №4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Для визначених п.п.3,4 ч.2 ст. 361 ЦПК України нововиявлених обставин після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи та мають важливе значення для її розгляду. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Із матеріалів справи вбачається, що перед прийняттям рішення про звільнення позивача з роботи відповідач робив до Здолбунівського відділення поліції ГУНП в Рівненській області відповідні запити щодо підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення і лише після отримання відповідної відповіді з даного приводу звільнив останнього з роботи, на підставі п.3 ч.1 ст. 41 КЗпП .

Із змісту судового рішення, на перегляді якого наполягає позивач, вбачається, що вирішуючи позовні вимоги останнього, суд першої інстанції взяв до уваги постанову начальника Здолбунівського відділення поліції ГУНП в Рівненській області від 12 лютого 2016 року справу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 178 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито на підставі ст.38 КУпАП, у зв'язку із закінченням термінів давності притягнення до адміністративної відповідальності.

При цьому, певну частину мотивувальної частини рішення Здолбунівського районного суду від 17 березня 2016 року присвячено аналізу доказів, які ніби-то підвтерджують правомірність складення протоколу про вчинення адміністративного правопорушення щодо позивача, за результатами розгляду якого була винесена постанова начальника Здолбунівського відділення поліції ГУНП в Рівненській області від 12 лютого 2016 року.

Здолбунівський районний суд у своєму рішенні від 17 березня 2016 року безпосередньо зазначив, що підставою для звільнення ОСОБА_1 з роботи стали протокол та постанова Здолбунівського відділення поліції ГУНП в Рівненській області від 12 лютого 2016 про вчинення адміністративного правопорушення.

05 квітня 2017 року Житомирським апеляційним адміністративним судом були скасовані постанови про адміністративне правопорушення від 12.02.2016 року серії №002841 та від 01.03.2016 року, а провадження в справі щодо ОСОБА_1 закрито в порядку п.1 ст. 247 КУпАП, за реабілітуючими обставинами, а саме за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що на час винесення Здолбунівським районним судом свого рішення від 17 березня 2016 року у даній справі позивач вважався таким, що вчинив адміністративне правопорушення, у зв»язку із чим це стало одним із приводів звільнення останнього відповідачем з роботи, а з прийняттям Житомирським апеляційним адміністративним судом своєї постанови від 05 квітня 2017 року про скасованя постанови про адміністративне правопорушення від 12.02.2016 року серії №002841 та від 01.03.2016 року, ОСОБА_1 вже не можна вважати таким, що вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.178 КУпАП, тому, на переконання колегії суддів, є всі необхідні та достатні підстави для перегляду вищевказаного Здолбуніського районного суду за нововиявленими обставинами, в ході якого суд першої інстанції має надати нову оцінку доказам у справі щодо законності звільнення позивача з роботи, без врахування вищезазначених матерілів справи про вчинення адміністративного правопорушенння.

При цьому, така оцінка має бути надана саме у формі рішення по справі, а не шляхом наведення відповідних мотивів з даного приводу в процесуальній ухвалі, якою могло бути вирішено виключно процесуальне питання, чи є підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення за новововиявленими обставинами чи такі підстави відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 313, 314, 315, 318 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 серпня 2017 року скасувати та передати питання на новий розгляд до того ж суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : С.В. Боймиструк

Н.В. Бондаренко