Справа № 149/2927/17
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

13.11.2017 року м. Хмільник

Суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області Вергелес В.О., перевіривши виконання вимог ст.ст. 109-121 ЦПК України у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про виділ частки будинку, що є спільною частковою власністю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із зазначеним позовом.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, враховуючи наступне.

Позивач просить виділити їй із майна, що є спільною сумісною власністю, а саме 19/25 частини житлового будинку, що складається з квартири № 2, що розташована за адресою м. Хмільник Вінницької області, вул. Шевченка, 10.

Розглянувши матеріали позовної заяви та додані до неї матеріали, суддя дійшов висновку про те, що подана заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, що вбачається з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" роз"яснено судам, що пунктами 1 і 2 частини першої статті 80 ЦПК України передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошових коштів та про визнання права власності на майно або витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір".

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом статті 80, пункту 4 частини другої статті 119 ЦПК України такий обов'язок покладається на позивача (у тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у виді повернення майна застосовуються за ініціативою суду, наприклад, при визнанні договору недійсним згідно з частиною п'ятою статті 216 ЦК України).

Як вбачається з позовної заяви, визначено ціну позову в розмірі 68802 гривень виходячи з інвентаризаційної вартості нерухомого майна, а відповідно сплачено судовий збір у розмірі 688,02 гривень.

Проте, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд (частина друга статті 80 ЦПК України).

Виходячи з встановленого, суд вважає за необхідне попередньо визначити ціну позову у розмірі 266000 гривень. Відповідно, позивачу, з врахування вже сплаченого судового збору в розмірі 688,02 гривень, необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1971,98 гривень.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин, керуючись ст. 119-121 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про виділ частки будинку, що є спільною частковою власністю, залишити без руху, надавши позовачу строк для усунення недоліків який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

В разі не усунення до встановленого терміну недоліків, зазначених в ухвалі, заява вважається неподаною і буде повернута заявнику з усіма додатками до неї.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вергелес В.О.