Справа № 166/478/17 Провадження № 22-ц/773/1568/17 Головуючий у 1 інстанції: Фазан О.З.
Категорія: 14 Доповідач: Матвійчук Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Матвійчук Л.В.,

суддів - Карпук А.К., Здрилюк О.І.,

з участю секретаря Лимаря Р.С.,

представників позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 Лтд до ОСОБА_5 про стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав, за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_5 на рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 06 жовтня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року компанія «ОСОБА_4 Лтд» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 про захист авторського права та стягнення компенсації за порушення виключних майнових прав покликаючись на те, що 14 грудня 2016 року у магазині "KINDER", де відповідачем на той час здійснювалась господарська діяльність, що знаходиться в смт. Ратне Ратнівського району було зафіксовано факт продажу (реалізації, розповсюдження) контрафактної продукції-трьох видів іграшки(ляльки) «Маша» у формі персонажу «Маша» з аудіовізуальних творів-мультиплікаційних серіалів «Маша і Ведмідь» та «Машині казки»(надалі АВТ МС). Факт продажу контрафактного товару у даному магазині підтверджується товарним чеком від 14.12.2016 року. Оскільки відповідач ОСОБА_5 своїми діями, а саме, продажем контрафактної продукції, порушив виключні авторські майнові права ОСОБА_4 Лтд у спосіб виготовлення(відтворення) та розповсюдження(реалізації) контрафактної продукції без дозволу позивача, з урахуванням уточнення позовних вимог просили стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію за порушення авторських прав - розповсюдження іграшки (ляльки) «Маша» №1, «Маша» №2, «Маша» №3, у формі персонажу "Маша" з аудіовізуальних творів - мультиплікаційних серіалів «Маша і Ведмідь» та «Машині казки» в розмірі по 10 мінімальних заробітних плат, визначених станом на дату прийняття рішення у справі, що станом на дату подачі позову складає 32000,00 грн. за кожну ляльку " Маша", а всього 96000 гривень.

Рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 06 жовтня 2017 року позов ОСОБА_4 ЛТД до ОСОБА_5 про стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав задоволено частково.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 Лтд компенсацію за порушення авторських прав - розповсюдження іграшки (ляльки) «Маша» №1, «Маша» №2, «Маша» №3 у формі персонажу "Маша" з аудіовізуальних творів - мультиплікаційних серіалів «Маша і Ведмідь» та «Машині казки» в розмірі по 16000 (шістнадцять тисяч ) гривень за кожен вид іграшки «Маша», а всього 48 000 (сорок вісім тисяч ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 Лтд сплачений судовий збір у розмірі 3200 (три тисячі двісті) гривень.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_5 покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне зясування судом фактичних обставин справи, просить скасувати це рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення сторін, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - зміні з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 грудня 2014 року між ТОВ «Маша і Мєдвєдь»(правовласник) та ОСОБА_4 Лтд(набувавч) укладено договір № ММ-2 про відчуження виключного права на аудіовізуальний твір(анімаційні серіали «Маша і Ведмідь» і «Машині казки»), згідно якого правовласник в порядку, передбаченому договором передає і відчужує набувачу виключне право в повному обсязі на аудіовізуальні твори, а набувач зобовязується сплатити правовласнику обумовлену Договором винагороду (а.с. 17- 25).

Відповідно до п. 1.3 договору правовласник заявляє і гарантує, що правовласник є єдиним власником виключного права на аудіовізуальні твори і, що після передачі/відчуження згідно актів передачі прав або актам приймання-передачі, виключне право на аудіовізуальні твори не буде заставлено, під арештом та не буде обтяжено ніякими іншими зобовязаннями чи будь-якими іншими інтересами будь-якого виду.

Згідно п. 1.7.1 договору до набувача переходять права правовласника, який є ліцензіаром по всім діючим ліцензійним договорам (зазначених у відповідному додатку до договору), укладених правовласником відносно аудіовізуальних творів, право на які підлягає передачі по цьому договору. Правовласник зобовязується у найкоротший термін повідомити всі компанії-ліцензіати в письмовій формі про передачу своїх прав по діючим ліцензійним договорам.

Пунктом 4.1 договору визначено, що одночасно з відчуженням права на аудіовізуальні твори правовласник передає набувачу в повному обсязі виключне право на всі юридично значимі охоронювані елементи і обєкти аудіовізуальних творів, включаючи, але не обмежуючись: вихідні матеріали серій, інструкцію по стилю, робочі матеріали, назву анімаційних серіалів „Маша і Ведмідь і „Машині казки, графічне зображення, персонажі, музика та фонограми, незалежно від того чи перераховані зазначені елементи та обєкти безпосередньо в додатках до договору.

Відповідно до п. 7.1 договору договір набуває чинності з моменту його підписання і діє протягом всього терміну дії виключного права на аудіовізуальні твори, включаючи будь-які пролонгації терміну дії виключного права.

Додатком № 1 до договору від 10.12.2014 року № ММ-2 сторони погодили, зокрема, основні ідентифікуючі характеристики аудіовізуальних творів „Маша і Ведмідь і „Машині казки та права, які підлягають відчуженню згідно договору.

Таким чином, позивач ОСОБА_4 Лтд набув прав інтелектуальної власності на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал „Маша і Ведмідь та „Машині казки та частини вказаних аудіовізуальних творів, які можуть використовуватися самостійно, в тому числі на персонаж „Маша та „Ведмідь.

Судом також встановлено, що 14 грудня 2016 року у магазині "KINDER", що знаходиться за адресою: cмт. Ратне, Ратнівського району було зафіксовано факт продажу (реалізації, розповсюдження) контрафактної продукції іграшки(ляльки) «Маша» у формі персонажу «Маша» з аудіовізуальних творів мультиплікаційних серіалів «Маша і Ведмідь» та «Машині казки», що стверджено оригіналом чеку (а.с. 108) та зафіксованим за допомогою технічних засобів (а.с.54).

Згідно зі статтею 1 Закону України „Про авторське право і суміжні права (далі ОСОБА_2), виключне право - майнове право особи, яка має щодо твору, виконання, постановки, передачі організації мовлення, фонограми чи відеограми авторське право і (або) суміжні права, на використання цих об'єктів авторського права і (або) суміжних прав лише нею і на видачу лише цією особою дозволу чи заборону їх використання іншим особам у межах строку, встановленого цим Законом.

Стаття 8 Закону встановлює, що обєктами авторського права є твори у галузі науки, літератури і мистецтва, в тому числі аудіовізуальні твори.

Згідно статті 1 Закону, аудіовізуальний твір це твір, що фіксується на певному матеріальному носії (кіноплівці, магнітній плівці чи магнітному диску, компакт-диску тощо) у вигляді серії послідовних кадрів (зображень) чи аналогових або дискретних сигналів, які відображають (закодовують) рухомі зображення (як із звуковим супроводом, так і без нього), і сприйняття якого є можливим виключно за допомогою того чи іншого виду екрана (кіноекрана, телевізійного екрана тощо), на якому рухомі зображення візуально відображаються за допомогою певних технічних засобів. Видами аудіовізуального твору є кінофільми, телефільми, відеофільми, діафільми, слайдофільми тощо, які можуть бути ігровими, анімаційними (мультиплікаційними), неігровими чи іншими.

Відповідно до статті 9 Закону частина твору, яка може використовуватись самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього закону.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать виключне право на використання твору та виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами.

Майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями статті 31 цього Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

Статтею 443 ЦК України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до статті 440 ЦК України та частини третьої статті 15 Закону майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Згідно з ч. 1 ст. 52 вказаного Закону, за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції, на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені, обґрунтовано виходив із того, що оскільки ОСОБА_4 Лтд є власником виключних прав на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал «Маша і Ведмідь» та «Машині казки» та частини вказаних аудіовізуальних творів, в тому числі на персонаж „Маша та „Ведмідь, має правові підстави, щодо стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав, діями відповідача ОСОБА_5 щодо розповсюдження контрафактної продукції, на якій відтворено контрафактні примірники твору без дозволу Позивача, без зазначення імені автора, а саме іграшки(ляльки) «Маша» у формі персонажу «Маша». Продаж відповідачем контрафактного товару іграшки(ляльки) «Маша», підтверджуються наявними у матеріалах справи товарним чеком та відеозаписом моментів придбання товару представником позивача, які суд першої інстанції правомірно визнав належними і допустимими доками у даній справі.

При цьому, розмір компенсації суд першої інстанції обґрунтовує фактом розповсюдження трьох видів іграшки(ляльки) «Маша», однак, такі висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені з порушенням норм матеріального права з огляду на таке.

Пунктом "г" ч. 1 ст. 52 Закону передбачено право суб'єкта авторського права подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Пунктом „г ч. 2 ст. 52 Закону передбачено, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

При визначенні компенсації, яка має бути виплачена замість відшкодування збитків чи стягнення доходу, суд зобов'язаний у встановлених пунктом "г" цієї частини межах визначити розмір компенсації, враховуючи обсяг порушення та (або) наміри відповідача (частина 2 Закону).

У пункті 42 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 №5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" зазначено, що компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права і (або) суміжних прав. Для визначення суми такої компенсації, яка є адекватною порушенню, суд має дослідити: факт порушення майнових прав та яке саме порушення допущено; об'єктивні критерії, що можуть свідчити про орієнтовний розмір шкоди, завданої неправомірним кожним окремим використанням об'єкта авторського права і (або) суміжних прав; тривалість та обсяг порушень (одноразове чи багаторазове використання спірних об'єктів); розмір доходу, отриманий унаслідок правопорушення; кількість осіб, право яких порушено; наміри відповідача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо.

При цьому слід враховувати загальні засади цивільного законодавства, встановлені статтею 3 ЦК України, зокрема справедливість, добросовісність та розумність. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації повинні бути наведені в судовому рішенні.

Отже, положення ЦК України та Закону України „Про авторське право і суміжні права не ставлять розмір компенсації у залежність, зокрема, від кількості зафіксованих фрагментів аудіовізуального твору та персонажів, а лише встановлюють право стягнення компенсації, виходячи з самого факту вчинення порушення авторського права. Певні обставини (стосовно систематичності вчинення порушень, їх (його) обсягу, кількості неправомірно використаних обєктів тощо), в свою чергу, повинні враховуватися судом у визначенні суми компенсації в кожному конкретному випадку, виходячи з меж, встановлених згаданою статтею 52 Закону (від 10 до 50000 мінімальних заробітних плат).

Наявними в матеріалах справи доказами, а саме товарним чеком від 14 грудня 2016 року підтверджується продаж відповідачем іграшки «Маша» в одній кількості за ціною 450 грн., що в свою чергу свідчить про факт вчинення порушення авторського права.

Крім того, з пояснень представника відповідача, судом встановлено, що відповідачем з моменту вчинення факту розповсюдження обєкта авторського права - іграшки «Маша» у формі персонажу «Маша» з аудіовізуальних творів мультиплікаційних серіалів «Маша і Ведмідь», вжиті заходи щодо припинення його розповсюдження та припинено субєкта підприємницької діяльності-фізичної особи. Дана обставина не заперечується і стороною позивача.

Беручи до уваги встановлені судом обставини порушення відповідачем виключних майнових авторських прав ОСОБА_4 Лтд, а саме: розповсюдження(продажу) одного виду контрафактної продукції іграшки(ляльки) «Маша» та з огляду на спрямованість застосовуваних судом компенсаційних заходів на захист порушеного права, з урахуванням загальних засад цивільного законодавства - справедливості, добросовісності, розумності, вчинення відповідачем єдиного порушення, враховуючи вжиті відповідачем заходи щодо припинення розповсюдження спірного товару, розмір отриманого ним доходу(фактично 450 грн.) колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру компенсації за порушення майнових авторських прав слід змінити та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація за порушення виключних майнових авторських прав у розмірі 10 мінімальних заробітних плат.

Разом з тим, відповідно до пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06.12.2016 р. №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1600 гривень.

Враховуючи, що на даний час зміни до Законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини не було внесено, кеолегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність застосування розрахункової величини при визначенні компенсації повязаної з порушенням авторського права у розмірі 1600 грн.. Позивачем не оспорювалось застосування даної розрахункової величини для визначення розміру компенсації.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що у звязку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушенням норм матеріального права в частині визначення розміру відшкодування моральної шкоди, рішення суду підлягає відповідній зміні на підставі ст. 309 ЦПК України. З відповідача ОСОБА_5М слід стягнути на користь позивача компенсацію за порушення майнових авторських прав в розмірі 16000 грн.(10х1600 грн.).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ними і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1600 грн., а тому і в частині стягнення з відповідача в користь позивача судового збору рішення підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 06 жовтня 2017 року в даній справі в частині визначення розміру компенсації за порушення майнових авторських прав та судового збору змінити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 Лтд компенсацію за порушення майнових авторських прав в розмірі 16000 (шістнадцять тисяч) гривень та 1600 (одна тисяча шістсот) гривень судового збору.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді