Справа № 520/8545/17
Провадження № 2/520/8353/17
Київський районний суд м. Одеси у складі:
Головуючого - судді Луняченка В.О. ,
при секретарі Нефедової Г.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5 комунальної власності ОСОБА_1 міської ради про приведення до попереднього стану самочинно реконструйованих об'єктів нерухомого майна та витребування майна з чужого незаконного володіння,-
ВСТАНОВИВ:
До судового засідання представник позивача ОСОБА_1 міської ради надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу за відсутністю представника ОСОБА_1 міської ради, а також не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в судове засідання не зявились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду невідомі.
Представник третьої особи ОСОБА_5 комунальної власності ОСОБА_1 міської ради в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
Відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому ОСОБА_1 міської ради 12.03.1999 року, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_3 належить в рівних частках квартира АДРЕСА_2, загальною площею 78,9 кв.м.
Після набуття права власності на зазначену квартиру відповідачами здійснено самочинну реконструкцію шляхом приєднання до квартири нежитлового приміщення першого поверху № 583 площею 16,7 кв.м, власником якого є територіальна громада м. Одеси в особі ОСОБА_1 міської ради.
З метою визнання права власності на самочинно захоплене нежитлове приміщення ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до Київського районного суду м. Одеси з відповідним позовом.
Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01.07.2015 року у справі №520/5608/15-ц позов ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 міської ради про визнання права власності за набувальною давністю задоволено; визнано за позивачами за набувальною давністю право власності в рівних частках на нежитлове приміщення загальною площею 16,4 кв.м, що розташоване на першому поверсі будинку № 64 по вул. Ак. Корольова у м. Одесі.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21.06.2016 року зазначене заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду в загальному порядку.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відмовлено у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вказаним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30.11.2016 року у справі № 520/5608/15-ц встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 було здійснено незаконну реконструкцію та переобладнання спірного приміщення, яке належить територіальній громаді м. Одеси в особі ОСОБА_1 міської ради на праві комунальної власності, без будь-яких дозвільних документів. чим було порушено положення містобудівного законодавства.

Суд враховує той факт, що згідно положень ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до компетенції виконавчих органів місцевого самоврядування належать делеговані повноваження в галузі будівництва, а саме, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об'єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому середовищу.

Статтями 6 та 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється органами місцевого самоврядування шляхом моніторингу та реалізації містобудівної діяльності на всіх рівнях, контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об'єктів містобудування, проектної документації.

у відповідності до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держбуду України від 24.05.2001 року № 127, на оригіналі технічного паспорта на зазначену квартиру, виготовленого ТОВ «БТІ України» станом на 02.12.2014 року, проставлено штамп встановленого зразка, що є підтвердженням самочинного будівництва, здійсненого відповідачами.

Згідно зі ст. 145 Конституції України права місцевого самоврядування захищаються у судовому порядку.

Стаття 391 ЦК України регламентує, що власник майна може вимагати усунення будь-якого обмеження його права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда або інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Аналогічні положення закріплені у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №6 «Про практику застосування статті 376 Цивільного кодексу України» (про правовий режим самочинного будівництва), в якому зазначено, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або

з істотним порушенням будівельних норм і правил.

При цьому, згідно з правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-130 цс від 04.12.2013 року, у розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України, самочинним будівництвом є не тільки новостворений об'єкт, а й об'єкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого об'єкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій об'єкт втрачає тотожність з тим, на який власником отримано право власності.

Таким чином, вищезазначені обставини, які не потребують доказування, свідчать про те, що проведена реконструкція квартири АДРЕСА_2 здійснена відповідачами без затвердження в установленому законом порядку проектної та відповідної дозвільної документації, тому таке будівництво вважається самочинним та тягне за собою відповідальність відповідно до діючого законодавства.

Так, згідно з ч. 7 ст. 376 ЦК України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Відповідно до ч. 1ст. 376ЦК України, визначені підстави, за якими будівництво (реконструкція) житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна визнається самочинним, а саме: якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Статтею 1 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що будівництво включає в себе нове будівництво, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт будівель та споруд.

Пунктом 1.4.1. Правил утримання будинків і прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17.05.2005 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 25.08.2005 р. за № 927/11207, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Статтею 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що будівництво (реконструкція) об'єкта здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил на підставі затвердженого проекту.

Відповідно до п. 4.8. Положення про порядок реконструкції вбудованих, вбудовано-прибудованих та прибудованих приміщень в м. Одесі, проектна документація, узгоджена із зацікавленими службами, надається на розгляд в управління архітектури і містобудування ОСОБА_1 міської ради.

При цьому, у відповідності зі ст. 5 Закону України «Про основи містобудування», при здійсненні містобудівної діяльності повинні бути забезпечені: розробка містобудівної документації, проектів конкретних об'єктів згідно з вихідними даними на проектування, з дотриманням державних стандартів, норм і правил; розміщення і будівництво об'єктів відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об'єктів; раціональне використання земель та територій для містобудівних потреб, підвищення ефективності забудови та іншого використання земельних ділянок; охорона культурної спадщини, збереження традиційного характеру середовища населених пунктів; урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій; урахування законних інтересів та вимог власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва; інформування через засоби масової інформації громадян про плани перспективного розвитку територій і населених пунктів, розміщення важливих містобудівних об'єктів; участь громадян, об'єднань громадян в обговоренні містобудівної документації, проектів окремих об'єктів і внесення відповідних пропозицій до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій; захист прав громадян та громадських організацій згідно із законодавством.

Згідно з ч. 2ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» субєкти містобудування зобовязані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва обєктів.

У відповідності зі ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів місцевого самоврядування є обовязковими до виконання усіма підприємствами, установами, організаціями і громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

За правилом ст. 145 Конституції України,права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку.

Враховуючи вищевикладене, самочинно реконструйована квартира та приєднане до неї нежитлове приміщення підлягають приведенню до попереднього стану за рахунок відповідачів.

Власником нежитлового приміщення першого поверху № 583 будинку 64 по вул. Ак. Корольова у м. Одесі площею 16,7 кв.м є територіальна громада м. Одеси в особі ОСОБА_1 міської ради.

Так, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 року № 311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)» рішенням ОСОБА_1 обласної ради народних депутатів від 25.11.1991 року № 266-ХХІ затверджені Перелік державного майна, що передано у власність ОСОБА_1 обласної ради (додаток 1) та Перелік державного майна, що передається у власність міст обласного підпорядкування (додаток 2).

Згідно з п. 1 розділу «Житлово-комунальне господарство» додатку 2 до вказаного рішення у комунальну власність адміністративно-територіальної одиниці м. Одеси передано весь житловий та нежитловий фонд місцевих Рад народних депутатів, до категорії якого, віднесено, зокрема, й спірне майно.

Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_1 міської ради від 29.07.2010 року № 410 «Про реєстрацію об'єктів комунальної власності м. Одеси» затверджено перелік об'єктів нерухомого майна, що підлягають реєстрації за ОСОБА_1 міською радою, до якого віднесено, зокрема, і спірне

приміщення (п. 32 Переліку).

На підставі зазначеного рішення виконавчим комітетом ОСОБА_1 міської ради 06.09.2010 року видане свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення першого поверху № 583.

Відповідно до технічного паспорта на вказане нежитлове приміщення, виготовленого КП «ОМБТІ та РОН» станом на 27.05.2010 року, його загальна площа складає 16,7 кв.м.

Згідно з приписами статей 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є, серед іншого, рухоме і нерухоме майно, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах.

Відповідно ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб'єктів. Об'єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб'єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно з п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна: затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об'єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Спірне нежитлове приміщення, поза волею власника, тобто, територіальної громади м. Одеси в особі ОСОБА_1 міської ради, вибуло з комунальної власності, оскільки ОСОБА_1 міською радою не приймалося рішень щодо його відчуження на користь будь-яких осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з п. 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно є підставою для здійснення державної реєстрації права власності та інших речових прав (п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»),

З урахуванням вищенаведеного, нежитлове приміщення першого поверху загальною площею 16,7 кв.м, що розташоване за адресою: м. Одеса, вуд. ОСОБА_8, 64, самочинно захоплено ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 шляхом привласнення комунального майна територіальної гормади м. Одеси, що суперечить діючому законодавству України та порушує права територіальної громади м. Одеси як власника такого комунального майна, тому має бути витребуване від відповідачів на користь ОСОБА_1 міської ради.

Відповідно до ч. 1ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 4800,00 гривень.

Стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають судові витрати з оплати судового збору в рівних частках з кожного з відповідачів у розмірі 4800 гривень

Також, беручи до уваги положення ст.217, відповідно до якої, суд який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, зазначивши, що рішення після набрання ним законної сили є підставою для здійснення реєстрації права власності на нежитлове приміщення першого поверху №583, яке розташоване за адресою: м.Одеса, вул. ак. ОСОБА_8,64 за територіальною громадою м.Одеси в особі ОСОБА_1 міської ради.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.3, 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212-215, 223-226, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача ОСОБА_5 комунальної власності ОСОБА_1 міської ради про приведення до попереднього стану самочинно реконструйованих об'єктів нерухомого майна та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за свій рахунок привести самочинно реконструйовану квартиру АДРЕСА_1 у відповідність до технічного паспорту, виготовленого станом на 27.01.1999 року.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 за свій рахунок привести самочинно захоплене нежитлове приміщення першого поверху будинку 64 по вул. Академіка Корольова у м. Одесі у відповідність до технічного паспорту, виготовленого КП «ОМБТІ та РОН» станом на 27.05.2010 року.

Витребувати від ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь територіальної громади м. Одеси в особі ОСОБА_1 міської ради нежитлове приміщення першого поверху № 583, яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 64.

Рішення після набрання законної сили є підставою для здійснення реєстрації права власності на нежитлове приміщення першого поверху №583, яке розташоване за адресою: м.Одеса, вул. ак. ОСОБА_8,64 за територіальною громадою м.Одеси в особі ОСОБА_1 міської ради.

Стягнути з в рівних частках ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНН невідомий), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНН невідомий), ОСОБА_4 ( 20.05.1980 р.н.ІНН невідомий) на користь на користь ОСОБА_1 міської ради (УДК в Одеській області, МФО 828011, , на рахунок одержувача - ВДК у місті Одесі, , код бюджетної кваліфікації 13050200) судові витрати у вигляді судового збору у сумі 4800,00 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Луняченко В. О.