Справа № 502/1295/17
27 листопада 2017 року м. Кілія
Кілійський районний суд Одеської області
головуючого - судді Масленикова О.А.
секретаря судового засідання - Скрипкіної А.Ю.
розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом
Органу опіки та піклування - Кілійської районної державної адміністрації,
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:
позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів
Орган опіки та піклування - Кілійська районна державна адміністрація звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини. В позовній заяві голова районної державної адміністрації вказав, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, має малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_4 (мати дитини) та ОСОБА_2, перебували в шлюбі з квітня 2008 р. по вересень 2009 р., в якому в них народився син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 з сином переїхала до батьків в м. Кілію. Батько дитини ОСОБА_2, одразу після народження сина самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, нe цікавився життям та здоров'ям дитини ані в усній ані в письмовій формі, матеріально не допомагав. B ході бесіди з ОСОБА_1, яка є бабусею хлопчика, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8 ії донька ОСОБА_4, померла, проте батько не виявив бажання займатись вихованням сина. Згідно з актом обстеження житлово - побутових умов проживання, ОСОБА_1, створила всі умови для проживання та розвитку онука. Представники служби у справах дітей Кілійської райдержадміністрації в телефонному режимі спілкувались з батьком дитини ОСОБА_2, в ході бесіди було з'ясовано, що батьку дійсно не цікаве життя та здоров'я дитини та те, що він не проти позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3. Враховуючи викладене, представник Кілійської РДА просив суд винести рішення про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та стягнути на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, щомісячно аліменти в твердій грошовій сумі 533,10 грн. на користь опікуна або державного закладу, в якому перебуватиме дитина.
Представники позивача, надали заяви, в яких зазначили, що не заперечують проти заочного розгляду справи та просять суд розглянути справу без їх участі.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_1 надала заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи та просить суд розглянути справу без її участі.
Відповідач, ОСОБА_2, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи відповідно до положень ст. ст.74-76 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання, повторно в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за його відсутності, суду не надав.
На підставі письмової заяви представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без фіксації ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм, що відповідає положенням ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України.
Дослідивши позовну заяву та докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:
Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є батьками неповнолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3
Відповідно до свідоцтва про шлюб виданого 30.04.2008 р., ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрували шлюб 30.04.2008 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, про що зроблено актовий запис за № 318. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «ОСОБА_4».
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_1, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвано 06.08.2009 р. та зроблено актовий запис № 525. Після розірвання шлюбу, прізвища залишено без змін.
Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2, виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 98, ОСОБА_4, померла ІНФОРМАЦІЯ_8.
З акту з питання підтвердження умов проживання неповнолітнього ОСОБА_3, складеного депутатом Кілійської міської ради від 12.06.2017 р. вбачається, що будинок ОСОБА_1, площею 132 кв. м. розташований за адресою: АДРЕСА_2. Кімната де проживає ОСОБА_3 площею 16 кв. м. обладнана ліжком, столом, шафами для книг та одягу. Є кімната площею 20 кв. м. для ігор, перегляду телепередач. Також будинок обладнано санвузлом, пічним та водяним опаленням.
Згідно довідки наданої Кілійською амбулаторією загальної практики сімейної медицини від 14.06.2017 р., ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, після розлучення батьків проживає разом з бабою та дідом. Батько в вихованні та лікуванні дитини участі не приймає.
Відповідно довідки наданої дошкільним навчальним закладом ясла-садок «Дельфін» № 29 від 14.06.2017 р., ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, дійсно відвідував зазначений заклад з 2012 р. по 2014 р. Дитиною опікувалась мати ОСОБА_4 та бабуся ОСОБА_1, які проводили його до ДНЗ, забирали її, оплачували за утримання в ДНЗ та опікувались нею. За час відвідування, дитиною батько ОСОБА_2 жодного разу в дитячому закладі не з'явився та не цікавився дитиною.
Згідно характеристики наданої Кілійським НВК «ЗОШ -І-ІІІ ст. № 1 - ліцей», ОСОБА_3, 2008 р.н. в зазначеному закладі навчається з першого класу. Вихованням хлопчика займалася матір ОСОБА_4. На теперішній час вихованням займаються бабуся ОСОБА_1, дідусь ОСОБА_5. Батько дитини, вихованням не займається. На протязі навчання не з'являвся.
З протоколу бесіди з ОСОБА_1 від 07.06.2017 р. вбачається, що її донька ОСОБА_4 після розлучення, проживала з сином ОСОБА_3 у неї. Фактично доглядала за дитиною бабуся, оскільки донька постійно хворіла. Батько хлопчика самоусунувся від його виховання та утримання.
Як вбачається з листа служби у справах дітей Одеської міської ради № 08/4330 від 26.06.2017 р. в телефонному режимі під час бесіди з батьком ОСОБА_3 - ОСОБА_2, було з'ясовано, що за вказаною адресою він тимчасово не проживає. Також повідомив, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, не є його біологічним сином, тому він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав та пообіцяв надати письмові пояснення до відділу, однак до цього часу не надав жодних документів до відділу.
27.06.2017 р. Кілійською районною державною адміністрацією було складено висновок про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно його дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Стосовно вимог щодо стягнення аліментів відносно неповнолітньої дитини, суд виходить з наступного:
Відповідно до ст. 51 Конституції України - батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.
Аналогічні положення містить ст. 180 СК України.
Згідно ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини.
Законом України № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності з 08.07.2017 року, до ч. 2 ст. 182 СК були внесені зміни стосовно того, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ст. 183 СК України - частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Позивачем не надано доказів стосовно того, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, що є підставою для стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі, тому суд визначає розмір належних до стягнення з нього аліментів на утримання дитини у частці від заробітку, як те встановлено положеннями ст. 183 СК України, та вважає вимогу такою, що підлягає до стягнення з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку /доходу/.
Стосовно вимог щодо позбавлення батьківських прав відносно неповнолітньої дитини, суд керується наступним:
Згідно ст.150 Сімейного кодексу батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини та протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Як зазначено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Обставини справи свідчать про те, що відповідач, який є батьком неповнолітньої дитини, фактично самоусунувся від належного утримання та виховання дитини та не бажає змінити своє ставлення до його виховання, в зв'язку з чим суд приходить до висновку про свідоме нехтування ОСОБА_2 своїми батьківськими обов'язками та, відповідно, про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні його неповнолітньої дитини.
Судові витрати по справі згідно ст. 88 ЦПК України підлягають до стягнення з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК, ст. ст. 150, 164, 180, 182, 184 СК України, суд- -
Позов задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьківських прав відносно його малолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та передати дитину органу опіки та піклування.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1, на утримання малолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, щомісячно аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку /доходу/ відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення органу опіки та піклування до суду - 25.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_7.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1, - на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень.
Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дітей.
Роз'яснити відповідачу про його право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав після зміни поведінки особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для позбавлення батьківських прав.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Згідно ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников