Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ Заочне

Справа №370/637/17

Провадження №2/370/502/17

08.11.2017 року Макарівський районний суд Київської області

в складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарем Черковською Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Макарів Макарівського району Київської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління Держземагенства у Макарівському районі, Реєстраційна служба Макарівського районного управління юстиції Київської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, вказавши третіми особами Управління Держземагенства у Макарівському районі, Реєстраційну службу Макарівського районного управління юстиції Київської області, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 право власності на ? частину земельної ділянки загальною площею 0,536 га, яка розташована на по АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати - ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина зокрема і на зазначене вище майно. Вона є спадкоємцем за законом та спадщину після смерті матері прийняла своєчасно. Також до числа спадкоємців відносяться ОСОБА_4 - дочка покійної, яка також спадщину прийняла, та чоловік покійної ОСОБА_5, який відмовився від своєї частки у спадщині. Проте, державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезгадані земельні ділянки, мотивуючи свою відмову відсутністю відповідних правовстановлюючих документів. Так, за життя мати померлої ОСОБА_2 подарувала вказану земельну ділянку ОСОБА_3, яка не встигла виготовити на своє ім'я державний акт на право власності на земельну ділянку.

Згідно поданої заяви позивачка ОСОБА_1 просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідачка ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлена про час, місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №941, до суду не з'явилась, про причини неявки не повідомила, заяв про розгляд справи у свою відсутність не надала.

Представники третіх осіб в судове засідання не прибули, причини неявки суду не повідомили.

08.11.2017 року суд прийняв ухвалу про заочний розгляд справи.

Дослідивши письмові матеріали справи та матеріали спадкової справи №199/2014 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3, заведеної Десятою київською державною нотаріальною конторою, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтву про смерть серії НОМЕР_1, виданого повторно 19.12.2013 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що 26.11.2013 року Відділом реєстрації смерті у м. Києві зроблено відповідний актовий запис №319655 (а.с.7).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, зокрема і на земельні ділянки загальною площею 0,536 га, а саме: земельну ділянку площею 0,250 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, та земельну ділянку площею 0,286 га з цільовим призначенням - ведення особистого підсобного господарства, які розташовані на по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи №199 за 2014 рік до майна померлої ОСОБА_3, позивач, як спадкоємець першої черги за законом, спадщину прийняла своєчасно, подавши у визначений ст.1270 ЦКУ України строк, до Десятої Київської державної нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини. Також із заявою про прийняття спадщини звернулася дочка померлої ОСОБА_4.

Чоловік померлої ОСОБА_5 у визначений законом строк відмовився від своєї частки у спадковому майні на користь своїх дочок ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рівних частках.

Мати померлої ОСОБА_2 відмовилась від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

Інші спадкоємці майна померлої ОСОБА_3, які би спадщину прийняли, судом не встановлені, що підтверджується відсутністю відповідних заяв у спадковій справі щодо прийняття спадщини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на частину спадкового майна, отримали відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом в рівних частках (по ? за кожною) на наступне спадкове майно: жилий будинок АДРЕСА_1; автомобіль марки ЗАЗ, модель 110307, 2001 року випуску, державний номерний знак 17066КН; грошові вклади у відділені АТ «Райффайзен Банк Аваль».

Проте, державний нотаріус Десятої київської державної нотаріальної контори Ткач Т.В., своїм листом від 10.08.2014 року відмовив ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом на згадані земельні ділянки загальною площею 0,536 га, а саме: земельну ділянку площею 0,250 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, та земельну ділянку площею 0,286 га з цільовим призначенням - ведення особистого підсобного господарства, які розташовані на по АДРЕСА_1, оскільки останні не надали нотаріусу правовстановлюючого документу, а саме державного акту на земельну ділянку (а.с.13).

Факт, того що ОСОБА_3 за життя мала усі підстави для оформлення державного акту про право власності на земельні ділянки загальною площею 0,536 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, підтверджується договором дарування земельних ділянок від 27.12.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Корнієвською Н.В. Відповідно до умов вказаного договору дарування померла ОСОБА_3 отримала в дар від своєї матері ОСОБА_2 (дарувальниці): земельну ділянку площею 0,250 га, цільове призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування житлового будинку; земельну ділянку площею 0,286 га, цільове призначення земельної ділянки - ведення особистого підсобного господарства. Обидві земельні ділянки розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (шістнадцять).

За час свого життя померла ОСОБА_3 не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та отримати на своє ім'я державний акт на право власності на земельну ділянку.

Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою позову, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст.1218, 1223, 1261, 1268, 1269 ЦК України, ст.ст.60, 223-226, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а саме право власності на: 1/2 земельної ділянки, площею 0,250 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, та 1/2 земельної ділянки, площею 0,286 га з цільовим призначенням - ведення особистого підсобного господарства, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (шістнадцять), які ОСОБА_3 прийнято у власність згідно договору дарування земельних ділянок від 27.12.2007 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1658.

Заочне рішення може бути переглянуте за заявою відповідача судом, що його ухвалив, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення суду набирає законної сили в загальному порядку відповідно до ст.223 ЦПК України.

Суддя