ухвала

іменем україни

02 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Маляренка А.В., Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ будинку, визначення порядку користування земельною ділянкою, визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, Жовківської державної нотаріальної контори, Червоноградського міжміського бюро технічної інвентаризації про визнання частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, договору дарування, визнання права власності на спадкове майно та зміну часток у спільній частковій власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_6 на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 14 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 20 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про поділ будинку, визначення порядку користування земельною ділянкою.

У лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до договору дарування від 21 квітня 2006 року батько позивача подарував йому Ѕ частини житлового будинку по АДРЕСА_1.

Друга половина будинку належить ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7), як спадкоємиці за заповітом після смерті її дідуся ОСОБА_7, чоловіка рідної сестри батька позивача - ОСОБА_8

Позивач вказує, що будинок розпочав будувати його батько ОСОБА_9 ще в 60-х роках та до 1968 року батько займався будівництвом, збудував будинок до 70 відсотків, йому допомагала сестра ОСОБА_8 яка і була включена як співзабудовник будинку і вони разом завершували будівництво.

На теперішній час будинок складається з 5-ти кімнат. До будинку відноситься житлова прибудова, погріб, сарай, дві літні кухні, сараї, споруди.

За документами в будинку є дві квартири, тобто співвласники в минулому добровільно між собою провели розподіл встановивши порядок користування приміщеннями будинку.

Позивач зазначив, що більшу частину будинку звів його батько ще до визнання забудовником ОСОБА_8

Позивач проживає і користується приміщеннями кімнати площею 18,7 кв. м, коридором площею 6,5 кв. м, кухнею - 11,6 кв. м. Цими ж приміщеннями користувався всі роки і його батько. Співвласники облаштували окремі входи до будинку. Подвір'я співвласниками також перегороджено парканом.

Відповідач успадкувавши частину будинку, закрила її і позивач немає доступу до другої половини, а оскільки не було проведено поділу, то вважає, що має право на користування частиною будинку. Будинок розташовано на земельній ділянці площею 600 кв. м.

Крім того позивачу стало відомо, що після смерті ОСОБА_8, її чоловік ОСОБА_7 успадкував Ѕ частини будинку на підставі дублікату свідоцтва про право власності, який йому видано на підставі рішення виконкому Жовківської міської ради від 24 листопада 2005 року № 543.

Позивач не погоджується з тим, що в дублікаті свідоцтва про право власності ОСОБА_8 зазначено з чого складається Ѕ частини будинку, а саме: з 3-х кімнат площею 40,3 кв. м, загальна площа Ѕ частини становить 50,7 кв. м, з урахуванням прибудови, що вважає незаконним тому, що включено кількість кімнат, яких на час виготовлення свідоцтва про власність в 1989 році не існувало. Вважає, що має бути кожному порівну.

Батько позивача помер в січні 2012 році, реального поділу з його сестрою не було проведено, але проживали кожен в половині будинку розподіливши такий порівну добровільно, а тому ОСОБА_4 вважає, що дублікат свідоцтва про право власності на будинок на ім'я ОСОБА_8 видано незаконно.

Батько позивача був власником Ѕ частини будинку, займав половину будинку, юридично також він був власником половини будинку, а тому позивач вважає, що фактично площа, яка має належати позивачу зменшена за рахунок добудови іншим співвласником і в дублікаті свідоцтва про власність зазначено більшу площу, ніж належить ОСОБА_8

Також ОСОБА_4 вважає, що його позбавили права на частину площі, оскільки в договорі дарування зазначено, що ОСОБА_9 подарував ОСОБА_4 Ѕ частини будинку, загальна площа якого становить 87,5 кв. м, а тому має бути будинок поділений порівну відповідно до загальної площі.

У зв'язку з чим, з урахуванням уточнення до позову просив суд провести розподіл будинку між співвласниками, визначити порядок користування земельною ділянкою, визнати незаконним та скасувати рішення виконкому Жовківської міської ради від 24 листопада 2005 року № 543 «Про видачу дублікату свідоцтва про право власності на житловий будинок № АДРЕСА_1», визнати недійсним дублікат свідоцтва про право власності ОСОБА_8 на Ѕ частини житлового будинку по АДРЕСА_1.

Відповідач ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8) у лютому 2013 року звернулася до суду із зустрічним позовом про визнання частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, договору дарування, визнання права власності на спадкове майно та зміну часток у спільній частковій власності, та пояснила, що зареєстрована та проживає в частині будинку, який нею успадковано після смерті дідуся ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого їй Жовківською державною нотаріальною конторою.

Будинок по АДРЕСА_1 зведено батьком позивача ОСОБА_9 та її бабусею ОСОБА_8 разом з дідом. Рішенням виконкому Жовківської міської ради від 28 червня 1968 року № 115 бабуся була включена як співзабудовник. Будинок зводився на земельній ділянці площею 600 кв. м. Їй відомо, що будинок завершено будівництвом в 70-х роках, але не було оформлено власність.

У 1989 році було прийнято будинок в експлуатацію з господарськими будівлями та оформлено право власності по Ѕ частини кожному.

ОСОБА_5 вказує, що співвласники добровільно між собою провели розподіл будинку в рівних частинах ще в 70-х роках, влаштувавши окремі входи до належних їм частину будинку, кожний співвласник мав ізольований вхід до приміщень.

Так у власність бабусі в будинку відійшла кімната позначена в технічному паспорті 1-4, площею 19,1 кв. м та 1-3, площею 11,9 кв. м, половина коридору та веранди.

Після такого розподілу, її бабуся з дідусем за власні кошти добудували житлову добудову до належної їм частини, а саме кімнату 1-2, площею 9,3 кв. м та частину коридора 1-1, розміром 1,95мх4,90м звідки і влаштовано вхід до належної бабусі частини будинку, що також не заперечував другий співвласник - ОСОБА_9

Свою частину ОСОБА_9 не бажав добудовувати, участі в добудові не брав. Жодного спору між співвласниками протягом багатьох років не було. Отже позивач за зустрічним позовом вважає, що добудована кімната до належної її бабусі частки не може бути об'єктом спільної власності.

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 для отримання можливості проведення газу до будинку в 1989 році оформили право власності на будинок. На той час в техпаспорті вже зазначено, що будинок фактично розподілено чітко порівну, та зазначено в техпаспорті як дві квартири.

Зокрема встановлено цегляну перегородку на веранді та в коридорі, було облаштовано окремі входи, влаштовано і окремі заїзди до їх частин господарства, оформлено і окремі особові рахунки з оплати за газ, світло.

ОСОБА_5 також зазначила, що її дід з бабусею добудували до частини будинку одну кімнату та частину коридора, в якій проживали і на день смерті бабусі, яка померла в 1999 році, добудова вже була здійснена за кошти діда та бабусі, допомагав і її батько, який також на даний час помер. ОСОБА_6 ОСОБА_8 померла 21 листопада 2009 року і після її смерті її дідусь ОСОБА_7, тобто чоловік ОСОБА_8, прийняв спадщину за законом.

До нотаріальної контори дідусем було подано дублікат свідоцтва про право власності бабусі ОСОБА_8 на Ѕ частини будинку по АДРЕСА_1, в якому зазначено, що загальна площа належної їй частини будинку становить 50,7 кв. м, житлова 40,3 кв. м та що така частина будинку з прибудовою А-1, складається з коридору, 3-х житлових кімнат, при будинку є літня кухня - Д, сарай - Ж, сарай - З, споруди.

Для оформлення права на спадщину Червоноградським МБТІ 24 січня 2006 року також було видано витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно в якому зазначено, що ОСОБА_8 є власником Ѕ частини будинку по АДРЕСА_1 з прибудовою і ця частина складається з 3-х кімнат, коридору житловою площею 40,3 кв. м, загальною площею 50,7 кв. м. При належній їй частині будинку є прибудова А-1, літня кухня - Д, сарай - Ж, сарай - З, споруди. На звороті зазначеного витягу МБТІ зазначено, що витяг надано для спадкування і зазначено площу спадкового майна.

02 лютого 2006 року Жовківською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом, в якому зазначено, що після смерті ОСОБА_8, її чоловік - ОСОБА_7 успадкував Ѕ частини будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 і така частина будинку складається з 3-х кімнат, житловою площею 40,3 кв. м, коридору, загальною площею 50,7 кв. м. При будинку є літня кухня, два сараї, споруди які належали померлій. Співвласниками давно також оформлено особові рахунки зі сплати за користування газом, світлом.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер дідусь ОСОБА_5 - ОСОБА_7

Відповідно до заповіту після його смерті ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7) прийняла спадщину та 18 серпня 2006 року Жовківською державною нотаріальною конторою їй видано свідоцтво про право на спадщину.

07 серпня 2006 року ОСОБА_5 отримала витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно в якому було зазначено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_9 є власниками Ѕ частини будинку кожен, але площу зазначено не половини будинку, яку успадкував дід, а площу будинку в цілому, що вважає невірним.

Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 01 квітня 2014 року матеріали цивільної справи № 444/236/14-ц провадження № 2/444/211/2014 за позовом ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Жовківської міської ради Львівської області, ОСОБА_5, третя особа: Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації, про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Жовківської міської ради Львівської області від 24 листопада 2005 року № 543, визнання недійсним дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно об'єднано в одне провадження з матеріалами цивільної справи за № 1308/3970/2012, провадження № 2/444/13/2014 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: КПЛОР «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації», про реальний поділ будинковолодіння (садиби) та встановлення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, Жовківської державної нотаріальної контори, Червоноградського міжміського бюро технічної інвентаризації про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання права на частку спадкового майна, реальний виділ спадкового майна і присвоєно даній цивільній справі № 1308/3970/2012, провадження № 2/444/13/2014.

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 14 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 20 грудня 2016 року, позов ОСОБА_4задоволено частково.

Проведено розподіл будинку в АДРЕСА_1 Львівської області між співвласниками ОСОБА_4, ОСОБА_5 та виділено у власність ОСОБА_4 приміщення в будинку А-1 позначені в техпаспорті літерами 2-3 - кімната площею18,7 кв. м, кухні 2-2 - 11,6 кв. м, коридора 2-1 площею 6,5 кв. м, всього загальною площею 36,8 кв. м та господарські будівлі позначені в техпаспорті літерами «Б», «В» споруду - Г, Ѕ частину огорожі, вимощення хвіртка.

Визначено порядок користування земельною ділянкою біля будинку, а саме, що кожен співвласник користується Ѕ частини наявної площі ділянки в АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом видане ОСОБА_5(дошлюбне прізвище ОСОБА_7) Жовківською державною нотаріальною конторою 17 серпня 2006 року після смерті ОСОБА_7 про спадкування Ѕ частини будинку в АДРЕСА_1 Жовківського району Львівської області в частині зазначення загальної площі будинку позначеного в техпаспорті літерами А-1 з прибудовою - А-прім-1, яка підлягала спадкуванню.

Визнано право власності ОСОБА_5 (дошлюбне прізвище ОСОБА_7) в порядку спадкування після смерті ОСОБА_7 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року на Ѕ (одну другу) частину будинку в АДРЕСА_1 Львівської області, позначеного в техпаспорті літерами, як А-1 загальна площа якого на час оформлення права власності співвласників станом на 1989 рік становила 72,5 кв. м та прибудову до Ѕ будинку, яка позначена в техпаспорті як А-прім-1, всього загальною площею 50,7 кв. м.

Виділено у власність ОСОБА_5приміщення в будинку А-1 та в прибудові А-прім-1, кімнати, позначені літерами 1-2 площею 9,3 кв. м 1-3 площею 11,9 кв. м, 1-4 площею 19,1 кв. м, коридор позначеним в техпаспорті літерами 1-1 загальна площа яких становить 50,7 кв. м, житлова 40,3 кв. м, та господарські будівлі в цілому, що позначені в тех. паспорті літерами - «Д» як літня кухня, «Ж» - сарай, «З» - сарай Ѕ частину огорожі, вимощення, хвіртку.

Визнано частково недійсним договір дарування Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 Львівської області укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 та посвідченого Жовківською державною нотаріальною конторою 21 квітня 2006 року, а саме в частині зазначення загальної площі в будинку яка підлягала даруванню, та визнано що ОСОБА_9 подарував ОСОБА_4 Ѕ частину будинку, який зазначено в техпаспорті літерами А-1 в АДРЕСА_1 Львівської області площа якого становила 72,5 кв. м станом на час прийомки в експлуатацію будинку в 1989 році і площа Ѕ частки становить 36,8 кв. м та господарські будівлі, а саме літню кухню та сарай, споруда позначені літерами Б, В, Г.

Визначено порядок користування земельною ділянкою біля будинку, а саме, що кожен співвласник користується Ѕ частини наявної площі ділянки в АДРЕСА_1.

Приміщенням горища в будинку кожен співвласник користується над належною йому частиною будинку.

В решті позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_6 просять скасувати рішення районного суду в частині відмови у задоволенні первісного позову, в частині задоволення зустрічного позову, скасувати ухвалу апеляційного суду повністю, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права. В іншій частині судові рішення не оскаржуються та касаційним судом не переглядаються (ч. 1 ст. 335 ЦПК України).

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, заперечення на неї, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншим.

Задовольняючи первісні та зустрічні позовні вимоги частково, суди попередніх інстанцій, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), виходили з того, що право власності ОСОБА_8 на Ѕ частини спірного будинку набула за рішенням виконкому від 11 березня 1989 року № 78, а отже і дублікат свідоцтва про право власності на Ѕ частини будинку видано на законних підставах і такий зареєстровано.

При цьому суди взяли до уваги, що опис об'єкта в свідоцтві про право власності здійснено за результатами фактичних обставин, обстежень, які проводилися Червоноградським МБТІ з 1968 по 2005 роки, якими встановлено проведення фактичного поділу між співвласниками та проведення прибудови А-прім-1 до частини будинку, яка фактично перебувала у користуванні ОСОБА_8 і яку успадкував її чоловік ОСОБА_7, а надалі - ОСОБА_5

З нотаріально посвідченого договору дарування Ѕ частини житлового будинку від 21 квітня 2006 року вбачається, що ОСОБА_9 подарував ОСОБА_4 Ѕ частини житлового будинку в АДРЕСА_1 Львівської області, що в цілому складається з чотирьох кімнат площею 59,0 кв. м, кухні, 2-х коридорів, загальною площею 87,5 кв. м. При будинку є дві літні кухні, три сараї, вбиральня, споруди.

Доводи касаційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Так, судами встановлено, що рішенням від 09 лютого 1989 року № 37 Жовківської міської ради затверджено акт прийомки власного житлового будинку ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в АДРЕСА_1) Львівської області з господарськими будівлями та вирішено видати свідоцтво про право власності по Ѕ частини будинку на ім'я кожного співвласника.

Рішенням від 11 березня 1989 року № 78 виконкому Жовківської міської ради оформлено право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_9 та ОСОБА_8 У рішенні зазначено, що в 1960 році згідно з рішенням Нестерівського міськвиконкому від 26 квітня 1960 року № 66 ОСОБА_9 розпочав будівництво житлового будинку на виділеній йому земельній ділянці. В 1968 році згідно з рішенням Нестерівского міськвиконкому від 28 червня 1968 року № 115 ОСОБА_8 була включена співзабудовником цього будинку. Закінчили будівництво в 1970 році.

В акті обстеження будинку від 06 березня 1989 року зазначено, що будинок складається з 2-х житлових кімнат площею 37,2 кв. м, 2-х кухонь, 2-х коридорів, при будинку є два сараї, дві літні кухні цегляні.

З технічного паспорта, виготовленого Червоноградським МБТІ в 1989 році вбачається, що житловий будинок в АДРЕСА_1, загальна площа якого 72,5 кв. м, складається з 2-х квартир: квартира № 1 складається із кухні площею 11,0 кв. м, кімнати площею 18,6 кв. м квартира № 2 складається з кухні площею 11,1 кв. м, кімнати площею 18,7 кв. м; є тамбур. Згідно із схемою земельної ділянки така розподілена впродовж двору.

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

З заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину звернувся її чоловік ОСОБА_7, подавши для спадкування дублікат свідоцтва про право власності на Ѕ частини будинку.

З дубліката свідоцтва про право власності на нерухоме майно в АДРЕСА_1 Жовківського району, виданого 24 січня 2006 року Червоноградським МБТІ на підставі рішення виконкому Жовківської міської ради від 24 листопада 2005 року № 543, вбачається, що таким зареєстровано право власності ОСОБА_10 на Ѕ частини зазначеного будинку з прибудовою. В графі «опис об'єкта» зазначено, що загальна площа належної їй Ѕ частини будинку з прибудовою становить 50,7 кв. м, житлова 40,3 кв. м і складається з 3-х кімнат, при будинку є літня кухня - Д, сарай - Ж, сарай - З, споруди.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 лютого 2006 року після смерті ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, належну їй Ѕ частини будинку успадкував її чоловік ОСОБА_7

Спадкове майно, на яке видано свідоцтво складається з Ѕ частини будинку в АДРЕСА_1 і складається з 3-х кімнат житловою площею 40,3 кв. м, загальною площею 50,7 кв. м. При будинку є літня кухня, два сараї, споруди, що належали померлій на підставі дублікату свідоцтва про право власності, виданого Червоноградським МБТІ на підставі рішення виконкому Жовківської міської ради від 24 січня 2006 року.

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Його спадкоємцем є ОСОБА_11 (після одруження присвоєно прізвище ОСОБА_5), яка успадкувала за заповітом Ѕ частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель в АДРЕСА_1 Львівської області, що в цілому складається з чотирьох кімнат, житловою площею 59,0 кв. м, 2-х коридорів, кухні, загальною площею 87,5 кв. м. При будинку є дві літні кухні, три сараї, вбиральня, споруди, що належали померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого Жовківською державною нотаріальною конторою 02 лютого 2006 року.

З наявного в матеріалах інвентарної справи поверхового плану будинку, складеного Червоноградським МБТІ, в 1980 та 2001 роках зазначено про поточні зміни в поверховому плані, а саме встановлені перегородки в коридорі та тамбурі порівну та здійснена добудова на частині квартири № 1 (де проживала ОСОБА_7.). Згідно із зведеним актом за записами за 1985 - 1989 роки зазначено про зведення 2-х літніх кухонь, 2-х сараїв.

Із зведеного оціночного акта за 2001, 2005, 2006 роки вбачається, що при проведенні обстеження Червоноградським МБТІ будинковолодіння в АДРЕСА_1 встановлено наявність житлового будинку А-1, житлової прибудови А-прім-1, 3-х сараїв, 2 літні кухні, вбиральня, споруди. З експлікації обміру внутрішніх в площ будинку в АДРЕСА_1 складеного у 2001 року вбачається, що в будинку є дві квартири. Квартира № 1 загальною площею 50,7 кв. м, житловою площею 40, 3 кв. м і складається з коридора 10,4 кв. м, 3-х житлових кімнат відповідно площею 9,3 кв. м, 11,9 кв. м та 19,1 кв. м. Квартира № 2 складається з коридора площею 6,5 кв. м, кухні плошею11,6 кв. м, житлової кімнати 18,7 кв. м; загальною площею 36,8 кв. м, житловою 18,7 кв. м.

Згідно з висновком судової інженерно-технічної експертизи від 30 червня 2015 року № 4162/4163/4164, проведеної на підставі ухвали суду Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, запропоновано один варіант реального розподілу домоволодіння між співвласниками відповідно до їх ідеальних часток по Ѕ з максимальною ізоляцією з урахуванням фактичного порядку користування, який вже склався, з урахуванням планування будинку та вимог ДБН.

Судами проведено розподіл будинку в АДРЕСА_1 Львівської області між сторонами відповідно до варіанту, запропонованого висновком експертизи. Встановивши, що добудова до житлового будинку проведена попереднім власником ОСОБА_10 до частини будинку, яка фактично перебувала в її користуванні, за власні кошти; позивачем ОСОБА_4 жодними доказами не доведено участі його батька у проведенні добудови, суд прийшов до правильного висновку про відсутність права ОСОБА_4 на грошову компенсацію за невідповідність часток при реальному поділі будинку.

Крім того, ОСОБА_4 не зроблено заяву про застосування позовної давності до винесення судом рішення, а тому у апеляційного суду не було підстав для застосування позовної давності щодо позовної вимоги про часткове визнання договору дарування недійсним.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 14 вересня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 20 грудня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко А.В. Маляренко О.В. Ступак