Справа № 541/2277/17
Провадження №2/541/1137/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 грудня 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Сидоренка Ю.В.,

з участю секретаря судового засідання - Олешко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Клюшниківської сільської ради Миргородського району про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, третя особа Управління Держгеокадастру у Миргородському районі Полтавської області,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Клюшниківської сільської ради Миргородського району про визнання права на земельну частку (пай) із земель що перебуває у колективній власності КСП ім.Куйбишева, яка належала померлому ОСОБА_3 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4, якій вона належала на підставі сертифікату на земельну частку(пай) серії НОМЕР_1 від 06.08.1997 року, виданого на підставі рішення Миргородської райдержадміністрації від 19 грудня 1996 року № 395. У позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.Клюшниківка Миргородського району Полтавської області померла бабуся позивача - ОСОБА_4, яка проживала і була зареєстрована разом зі своїм сином ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_3 - батько позивача. Померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 року склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів своїй дочці - позивачу у справі. На підставі цього заповіту 19 січня 2017 року позивач отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого успадкувала приватизовану земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва площею 4,2000 га, що розташована на території Клюшниківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, яка належала померлому на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданого Миргородською районною державною адміністрацією 15.09.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів держаних актів на право приватної власності на землю за №48, кадастровий номер НОМЕР_2. В той же час в Свідоцтво про право на спадщину не включено земельну ділянку площею 4,32 умовних кадастрових гектарах для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Клюшниківської сільської ради Миргородського району, право на яку відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, який зареєстрований 05 серпня 1999 року за № 518 у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай), належало бабусі позивача та матері ОСОБА_3 - ОСОБА_4 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Постановою від 03.04.2017 року нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності на цю земельну ділянку, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на частину спадкового майна у зв'язку з чим позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, до суду подала заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути у її відсутність (а.с.53).

Відповідач Клюшниківська сільська рада Миргородського району в судове засідання свого представника не направила, до суду подала заяву в якій проти позову не заперечувала, просила справу розглянути у відсутність її представника (а.с. 52).

Представник третьої особи Управління Держгеокадастру у Миргородському районі в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.Клюшниківка Миргородського району Полтавської області померла бабуся позивача - ОСОБА_4, яка проживала і була зареєстрована разом зі своїм сином ОСОБА_3 - батьком позивача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть, копіями свідоцтв про народження, копіями свідоцтв про укладення та розірвання шлюбу та копією свідоцтва про одруження (а.с. 7, 10, 11, 37, 38, 39, 40).

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 року склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповів своїй дочці - позивачу у справі (а.с. 9). На підставі цього заповіту 19 січня 2017 року позивач отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого успадкувала приватизовану земельну ділянку для ведення сільськогосподарського виробництва площею 4,2000 га, що розташована на території Клюшниківської сільської ради Миргородського району Полтавської області яка належала померлому на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 виданого Миргородською районною державною адміністрацією 15.09.2004 року, зареєстрованого в Книзі записів держаних актів на право приватної власності на землю за №48, кадастровий номер НОМЕР_2 (а.с. 18). Крім того, відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, який зареєстрований 05 серпня 1999 року за № 518 у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай), матері ОСОБА_3 - Зензері Дарії (Одарці) Луківні, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, належало право на земельну частку (пай) площею 4,32 умовних кадастрових гектари, право на яку перейшло до ОСОБА_3 як спадкоємця за законом, який прийняв спадщину, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі та свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.12, 32), але юридично не оформив свої спадкові права на цю частину спадщини.

Згідно з нормами ст. 25 Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію» та ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10 листопада 1994 року № 666/94 право на земельну частку (пай) може бути об'єктом спадкування.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, зокрема й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Оскільки спадщина було прийнята ОСОБА_3 до набрання чинності Цивільним кодексом України то до неї підлягають застосуванню положення ЦК УРСР(1963р.).

Батько позивача ОСОБА_3 відповідно до ст.529 ЦК України (1963р.) є спадкоємцем ОСОБА_4 та прийняв спадщину відповідно до ст. 549 цього Кодексу, але за життя не отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай). Відповідно до ст.548 ЦК УРСР(1963р.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, яка прийняла спадщину відповідно до ст.1268 ЦК України, проте не змогла юридично оформити право на земельну частку (пай) по причині відсутності належно оформленого правовстановлюючого документу, що підтверджує право спадкодавця на це майно, в зв'язку з чим державний нотаріус Полтавської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_6 відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку(пай) (а.с. 19).

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Оскільки ОСОБА_3 успадкував належне ОСОБА_4 право на земельну частку (пай), але відсутність правовстановлюючого документа, що підтверджує його право на земельну частку (пай), перешкоджає позивачу оформити право на спадщину в позасудовому порядку, суд вважає за необхідне визнати за позивачем право на вказану вище земельну частку (пай).

Оскільки позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.11 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 214, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР(1963р.), ст.ст. 16, 392, 1216-1218, 1268 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3, право на земельну частку (пай) площею 4,32 в умовних кадастрових гектарах із земель КСП ім.Куйбишева, яка розташована на території Клюшниківської сільської ради Миргородського району Полтавської області, яке належало померлому ОСОБА_3 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4, якій воно належало на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, виданого 06.08.1997 на підставі розпорядження Миргородської районної державної адміністрації № 395 від 19.12.1996, який зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) 05 серпня 1999 року за № 518.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сил и після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Ю. В. Сидоренко