Номер провадження: 22-ц/785/7266/17
Номер справи місцевого суду: 497/147/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

ОСОБА_2

ОСОБА_3,ОСОБА_4

За участю секретаря Лопотан В.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одеси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на рішення Болградського районного суду Одеської області від 26.07.2017 року, у справі за позовом ОСОБА_5 до Філії Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України «Новополтавський елеватор»

-про встановлення факту звільнення з посади, зобовязання зареєструвати наказ про звільнення та видачу трудової книжки, стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, -

ВСТАНОВИЛА:

30.01.2017 року позивач звернувся до суду з зазначеними позовними вимогами та в ході розгляду справи 06.07.2017 року їх уточнив та зазначав, що 10 вересня 2015 року він був призначений на посаду начальника елеватора Філії ПАТ «ДПЗКУ «Новополтавський елеватор» відповідно до наказу № 187-к від 09.09.2015 року.16 листопада 2016 року відбув у чергову відпустка та ввірені йому матеріальні цінності передав колишньому директору філії ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» » «Новополтавський елеватор» ОСОБА_6

21 листопада 2016 року прибувши з відпустки матеріальні цінності від ОСОБА_6 не прийняв, узгодивши з ним своє звільнення за згодою сторін.

24.11.2016 року подав заяву про звільнення за згодою сторін та ОСОБА_6 наклав відповідну резолюцію.

25 листопада 2016 року він під підпис був ознайомлений з наказом про звільнення з роботи за угодою сторін та вважав трудовий договір припиненим.

В звязку з тим, що службові особи не встигли оформити трудову книжку та провести необхідні розрахунки він погодився отримати її на наступному тижні.

25 .11.2016 року ОСОБА_6 потрапив до лікарні, а ввечері надійшла факсова копія повідомлення про його звільнення з займаної посади у звязку з поновленням на роботі працівника, який раніше займав цю посаду.

02.12.2016 року він прибув на підприємство отримати трудову книжку та від уповноваженого представника філії ОСОБА_7 дізнався, що новий директор філії, відмовився від виконання вимог ч.1 ст.47 КЗпП України.

Посилаючись на те, що його звільнення прийнято уповноваженою власником товариства службовою особою ОСОБА_6 25 листопада 2016 року вважає встановленим та підтвердженим факт його звільнення за п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України.

Одночасно позивач зазначає, що керівництвом ПАТ «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Новополтавський елеватор» до теперішнього часу не виконано вимог ч. 1 ст. 47 КЗпП України, не оформлено його трудової книжки, не здійснено необхідних розрахунків, а тому просить суд :

- встановити юридичний факт, що його, ОСОБА_5 звільнено з посади начальника елеватора Філії публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Новополтавський елеватор» на підставі п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України від 25.11.2016 року.

- зобовязати директора Філії публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Новополтавський елеватор» зареєструвати належним чином на підприємстві наказ про звільнення та видати йому, позивачу копію наказу про його звільнення на підставі п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України від 25.11.2016 року.

- зобовязати службових осіб Філії публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Новополтавський елеватор» виконати вимоги ст.47 КЗпП України та видати йому трудову книжку із записом про звільнення ОСОБА_5 з посади начальника елеватора Філії публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Новополтавський елеватор» на підставі п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України від 25.11.2016 року.

- стягнути з Філії публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Новополтавський елеватор» заробітну плату, яка підлягала виплаті позивачу на момент його звільнення з роботи, тобто станом на 25.11.2016 року.

- зобовязати службових осіб Філії публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Новополтавський елеватор» виконати вимоги ст.117 КЗпП України та виплатити йому, позивачу середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

В своїх запереченнях Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» зазначила, що директор філії ПАТ «Новополтавський елеватор» ОСОБА_8 поновлений на роботі згідно Накказу ПАТ «ДПЗКУ» від 22.11.2016 на підставі рішення Новобузького районнноого суду миколаївської області від 05.10.2016 року з 20 червня 2016 року З вищезазначеним наказом він ознайомлений 25.11.2016 року та з цієї дати приступив до виконання своїх ообовязків. Посилаючись на відсутність наказу філії ПАТ «ДПЗКУ» «Новополтавський елеватор» на звільнення ОСОБА_5 з займаної посади відповідач стверджує відсутність взаємної згоди на його звільнення за ст.36 п.1 КЗпП України.

Крім того зазначають, що згідно Наказу філії ПАТ «ДПЗКУ» «Новополтавський елеватор» № 187-к від 09.09.2016 року ОСОБА_5 переведено з начальника ПСО на посаду начальника елеватора з 10.09.2016 року та 27.09.2016 року з ним укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, а тому трудові відносини з філією можуть бути припинені за згодою сторін після здійснення передачі матеріальних цінностей, які обліковуються за Позивачем до вказаного Договору та відомостей бухгалтерського обліку.

Одночасно позивач зазначає, що з 28.11.2016 року ОСОБА_5 фактично не виконує роботу, а тому його вимоги щодо стягнення середнього заробітку є необґрунтованими.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 26 липня 2017 року уточнені позовні вимоги ОСОБА_5 до Філії Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України «Новополтавський елеватор» про встановлення факту звільнення з посади, зобовязання зареєструвати наказ про звільнення та видачу трудової книжки, стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку задоволені.

Встановлено юридичний факт, що ОСОБА_5 звільнений з посади начальника елеватора Філії публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Новополтавський елеватор» на підставі п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України 25.11.2016 року.

Зобовязано директора Філії публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Новополтавський елеватор» зареєструвати належним чином на підприємстві наказ про звільнення ОСОБА_5 та видати йому копію наказу про його звільнення на підставі п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України від 25.11.2016 року.

Зобовязано службових осіб Філії публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Новополтавський елеватор» виконати вимоги ст. 47 КЗпП України та видати ОСОБА_5 трудову книжку із записом про звільнення ОСОБА_5 з посади начальника елеватора Філії публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Новополтавський елеватор» на підставі п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України 25.11.2016 року.

Стягнуто з Філії публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Новополтавський елеватор»: МФО 326461, , свідоцтво ПДВ 200014634, ІПН 56, адреса: 55645, Миколаївська область, Новобузький район, сщ. Полтавка, вул. Станційна, № 11 на користь ОСОБА_5: вул. Йордана Банєва, № 78, с.Виноградівка, Болградський район, Одеська область, паспорт серії КК № 160148, виданий Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області від 30.11.1998 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1:

- невиплачену заробітну плату, яка підлягала виплаті в звязку зі звільненням ОСОБА_5 25.11.2016 року в розмірі 2 204.20 гривен (дві тисячі двісті чотири гривні двадцять копійок),

- середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 44 987.12 гривен,

Всього: 47 191.32 гривен (сорок сім тисяч сто девяносто одна гривня тридцять дві копійки) з відрахуванням всіх належних платежів та податків.

Стягнуто з філії Публічного Акціонерного Товариства «Державна продовольчо зернова корпорація України» «Новополтавський елеватор» на користь держави судовий збір в розмірі:

- 320.00 гривен за вимогу про встановлення юридичного факту,

- 640.00 гривен за вимогу зобовязання вчинити певні дії,

- 471.91 гривен за вимогу про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,всього: 1 431.91 гривен (одна тисяча чотириста тридцять одна гривня девяносто одна копійка).

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового. Про відмову в задоволенні позовних вимог посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому посилається на відсутність взаємної згоди на звільнення ОСОБА_5 з займаної посади за п. 1 ст.36 КЗпП України та відсутності відповідного так як позивач не здійснив передачі матеріальних цінностей , які обліковуються за ним .

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заявлені вимоги районний суд виходив з встановлення та підтвердження факту звільнення ОСОБА_5 за п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України.При цьому зазначив, що доручення на імя ОСОБА_8 від 25.11.2016 року не має юридичної сили.

Одночасно районний суд дійшов до висновку, що з позивачем не було здійснено остаточного розрахунку при звільнені.

Поте з таким судженням районного суду погодитись не можна з огляду на наступне.

Стаття 55 Конституції України проголошує, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), кожна особа має право в установленому порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Однією з підстав припинення трудового договору, зокрема, є угода сторін (пункт 1 статті 36 КЗпП України).

У разі домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за пунктом 1 статті 36 КЗпП України (за угодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами.

Пленум Верховного Суду України в п. 8 постанови від 6 листопада 1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» звернув увагу судів на те, що при домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за п. 1 ст. 36 КЗпП (за згодою сторін) договір припиняється в строк, визначений сторонами. Анулювання такої домовленості може мати місце лише при взаємній згоді про це власника або уповноваженого ним органу і працівника.

Матеріалами справи встановлено, що 25.06.2015 року ОСОБА_5 був прийнятий на роботу начальником ПСО Філії ПАТ «ДПЗКУ» «Новополтавський елеватор» з 22.06.2015 року з оплатою праці згідно зі штатним розписом (а.с.48, 62).

З 10 вересня 2015 року позивач був переведений з посади начальника ПСО на посаду начальника елеватора Філії публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Новополтавський елеватор» відповідно до наказу № 187-к від 09.09.2015 року підписаного директором підприємства ОСОБА_6 (а.с.47, 63).

27 вересня 2016 року між філією ПАТ «ДПЗКУ» «Новополтавський елеватор» в особі директора ОСОБА_6 та начальником елеватора ОСОБА_5 був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (24-25).

Згідно заяви ОСОБА_5 від 08.11.2016 року він перебував у відпустці з 09.11.2016 року по 11.11.2016 року, що підтверджується наказом № 325-к від 08.11.2016 року (а.с.103).

24 листопада 2016 року ОСОБА_5 подав заяву про звільнення за угодою сторін на імя директора філії ОСОБА_6, котрий резолюцією, без зазначення дати та підстав , погодив таке звільнення.(а.с.7).

Наказом № 840-к від 25 листопада 2016 року ОСОБА_6, директора філії ПАТ «ДПЗКУ» «Новополтавський елеватор», звільнено з займаної посади у звязку з поновленням на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу( п.6 ст.40 КЗпП України ) 25 листопада 2016 року.( а.с.8)

Між тим, директор філії ПАТ «ДПЗКУ» «Новополтавський елеватор» ОСОБА_8 поновлений на роботі згідно Наказу ПАТ «ДПЗКУ» від 22.11.2016 на підставі рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 05.10.2016 з 30 червня 2016 року.

З вищезазначеним Наказом ОСОБА_8 ознайомлений 25.11.2016 та фактично з цієї дати приступив до виконання своїх обовязків.

Директор філії ПАТ «ДПЗКУ» «Новополтавський елеватор» ОСОБА_6 25.11.2016 повідомлений про звільнення, що підтверджує акт від 25.11.2016 про відмову з ознайомленням з наказом про звільнення.

ПАТ «ДПЗКУ» довіреністю № 750 від 25.11.2016 уповноважено ОСОБА_8 в якості і директора філії ПАТ «ДПЗКУ» «Новополтавський елеватор» здійснювати підбір кадрів (крім заступника директора, головного бухгалтера, головного інженера, начальника виробничо- технічної лабораторії), укладати та розривати з ними трудові договори, видавати в межах своєї компетенції та в межах філії накази та розпорядження, в тому числі про прийняття, переведення, переміщення та звільнення з роботи працівників філії, застосовувати до них заходи заохочення та стягнення у встановленому законодавством порядку.

Аналіз суду першої інстанції щодо нікчемності доручення на ОСОБА_8 знаходиться за межами предмета доказування. Натомість суд першої інстанції вдався до дослідження обставин, що лежать за межами підстав позову, тобто щодо нікчемності доручення на імя поновленого на підставі рішення суду керівника. Однак такого позову не предявлялось.

Припинення трудового договору за пунктом 1 статті 36 КЗпП України застосовується у випадку взаємної згоди сторін трудового договору, але пропозиція (ініціатива) про припинення трудового договору за цією підставою може виходити як від працівника, так і від власника або уповноваженого ним органу (Рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 лютого 2012 року по справі № 6-42762св11).

Підставами припинення трудового договору є такі обставини, які визначаються законом як юридичні факти для припинення трудового договору.

В своїй апеляційній скарзі заявник зазначає про відсутність правових підстав для звільнення за згодою сторін так як з ОСОБА_5 укладено Договір про повну матеріальну відповідальність від 27.09.2016 року та неможливість його звільнення без відповідного передання документів та матеріальних цінностей

Судова колегія вважає, що на момент подання заяви про звільнення за угодою сторін не було волевиявлення відповідача на звільнення ОСОБА_5 за угодою сторін так як це питання не було узгоджено з уповноваженим ОСОБА_8 в якості директора філії ПАТ «ДПЗКУ» «Новополтавський елеватор» відповідно до довіреністі № 750 від 25.11.2016., а сам ОСОБА_6 був звільнений з 25 листопада 2016 року.

Не приймаються до уваги посилання позивача про передачу матеріальних цінностей колишньому директору ОСОБА_6 за відсутністю належних та допустимих доказів.

З врахуванням вищезазначеного судова колегія приходить до висновку, що само по собі погодження на звільнення позивача з колишнім директором філії ПАТ «ДПЗКУ» «Новополтавський елеватор» ОСОБА_6, без зазначення дати та підстав такого погодження,не породжує правових наслідків на звільнення ОСОБА_5 за згодою сторін, так як сам він звільнений з займаної посади 25 листопада 2016 року, та з цього дня довіреністю № 750 від 25.11.2016 уповноважено ОСОБА_8 в якості директора філії ПАТ «ДПЗКУ» «Новополтавський елеватор» котрому надано повноваження здійснювати підбір кадрів (крім заступника директора, головного бухгалтера, головного інженера, начальника виробничо- технічної лабораторії), укладати та розривати з ними трудові договори, видавати в межах своєї компетенції та в межах філії накази та розпорядження, в тому числі про прийняття, переведення, переміщення та звільнення з роботи працівників філії, застосовувати до них заходи заохочення та стягнення у встановленому законодавством порядку.

Відсутність волевиявлення (згоди) уповноважено ОСОБА_8 в якості директора філії ПАТ «ДПЗКУ» «Новополтавський елеватор» на звільнення ОСОБА_5 за згодою сторін не породжує правових підстав для встановлення факту звільнення позивача за ст.36 ч.1.п.1 КЗпП Україн а тому районний суд дійшов помилкового висновку про його встановлення та підтвердження.

Вимоги щодо зобовязання зареєструвати наказ про звільнення та видачу трудової книжки, стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку є похідними до вищезазначених вимог, а тому не можуть бути задоволені.

З врахуванням вищезазначеного судова колегія приходить до висновку, що районний суд дійшов помилкового висновку щодо встановлення та підтвердження факту звільнення ОСОБА_5 за п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України 25.11.2016 року, зобовязання зареєструвати наказ про звільнення та видачу трудової книжки, стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку, що є порушенням вимог ст.214-215 ЦПК України, а тому в силу ст.309 ч.1 п.3,4 ЦПК України рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового, про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 218, 309,316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» задовольнити .

Рішення Болградського районного суду Одеської області від 26.07.2017 року скасувати.

В позовній заяві ОСОБА_5 до Філії Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України «Новополтавський елеватор» про встановлення факту звільнення з посади, зобовязання зареєструвати наказ про звільнення та видачу трудової книжки, стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку -відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» понесені судові витрати 1576 грн.

Рішення набирає законної сили негайно та може бути оскаржено в касаційному порядку на протязі 20 днів.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді - Т.В.Цюра

ОСОБА_9