Справа №576/1380/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Мазур С. А.
Номер провадження 22-ц/788/1795/17 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 06 жовтня 2017 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

31 липня 2017 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 03 вересня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений договір № б/н, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Так як ОСОБА_3 порушив взяті на себе зобов'язання за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 30 червня 2017 року становить 24602,89 грн. та складається: із заборгованості за кредитом в сумі - 486,63 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 18708,50 грн., заборгованості за пенею та комісією - 3760 грн., а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1147,76 грн. - штраф (процентна складова).

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 06 жовтня 2017 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 773 грн. 72 коп. заборгованості по кредитному договору б/н від 03.09.2012 року, 48,00 грн. витрат по сплаті судового збору, а всього на загальну суму 821 грн. 72 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, недостатнє дослідження доказів та дійсних обставин справи, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог і в цій частині ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін. Зазначає, що при укладенні кредитного договору № б/н 03 вересня 2012 року відповідач надав свою згоду, що заява разом із Пам'яткою клієнта та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг. Тобто між банком та відповідачем було укладено договір приєднання. Сам кредитний договір № б/н від 03 вересня 2012 року в установленному законом порядку не визнаний недійсним, а тому згідно ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами. Вказує, що позивач надав суду належні та допустимі докази, які відповідачем спростовані не були.

Заслухавши доповідь судді доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 03 вересня 2012 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н, шляхом оформлення й підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, за яким відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а. с. 5).

З наданих позивачем розрахунків слідує, що станом на 03 вересня 2012 року розмір заборгованості ОСОБА_3 перед банком становив 24602,89 коп., яка складається: з заборгованості по кредиту - 486,63 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 18708,50 грн., заборгованості за пенею та комісією - 3760 грн.; штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг - 500 грн. (фіксована частина) та 1147,76 грн. (процентна складова) (а. с. 4).

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що довідка та Умови і правила надання банківських послуг, які містять умови, якими позивач обґрунтовує розрахунки щодо нарахування процентів за користування кредитом, пені, комісії та штрафів, позичальником не підписані та з матеріалів справи не вбачається, що оригінали цих документів були передані кредитором відповідачу, у зв'язку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору. Відповідно розмір процентів має обраховуватися, виходячи з положень ч. 1 ст. 1048 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України. Щодо стягнення з відповідача пені, комісії та штрафів, то така вимога про стягнення є безпідставною, оскільки сама анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг таких умов не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами укладено не було.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як суд дійшов їх правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. ст. 526, 530 ч.1 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Розрахунки щодо нарахування процентів за користування кредитом, пені та комісії, а також штрафів, позивач обґрунтовує умовами, викладеними у витязі з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умовами і правилами надання банківських послуг, а також посилається в своїй апеляційній скарзі на те, що вказані Умови і правила надання банківських послуг є частиною кредитного договору, з умовами якого відповідач ознайомився, підписавши анкету-заяву.

Однак, дані доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначені тарифи та умови і правила всупереч вимогам ст. ст. 207, 1055 ЦК України та ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» позичальником не підписані й оригінали цих документів кредитором відповідачеві передані не були, у зв'язку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеного сторонами кредитного договору.

Така правова позиція викладена і у постановах Верховного Суду України № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року, № 6-240цс14 від 11 лютого 2015 року, № 6-698цс15 від 10 червня 2015 року та № 6-757цс 15 від 01 липня 2015 року.

Крім того в анкеті-заяві міститься положення про те, ОСОБА_3 ознайомився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. Проте документ, який би засвідчував отримання відповідачем під підпис вказаних документів позивачем надано не було.

Відповідно суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту в сумі 486 грн. 63 коп. та процентів на суму 287 грн. 09 коп. обрахованих, виходячи з положень ч. 1 ст. 1048, ч. 2 ст. 1054 ЦК України, відповідно до яких, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Суд також дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_3 комісії, штрафу (фіксована складова), а також штрафу (процентна складова), оскільки сама анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг таких умов не містить, а інших угод з цього приводу між сторонами, як зазначалося вище, укладено не було.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не містять підстав для скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 06 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -