Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2953/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2017 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого-судді Трагнюк В.Р., при секретарі Конар В.М., за участю позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Буківської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області про визнання права власності на спадкове майно, третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_2.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.10.2016 року помер позивача батько ОСОБА_3. На момент смерті померлий проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

За життя батько позивача залишив заповіт, яким заповів все своє майно, яке буде йому належати на день смерті своїй дочці, позивачу.

Позивач прийняла спадщину, оскільки проживала разом із спадкодавцем. Звернулася до нотаріального органу із заявою про прийняття спадщини, але в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлого було відмовлено 28.09.2017 року, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно.

Позивач в судовому засіданні обставини та вимоги позову підтримала.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, згідно поданої заяви просить справу розглянути у його відсутності, позов визнає.

Третя особа також подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ст. 1269).

Відповідно до ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентар бюро.

В судовому засіданні встановлено, що 15.10.2016 року помер позивача батько ОСОБА_3 (а.с.6). На момент смерті померлий проживав за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12). Разом з ним проживали донька ОСОБА_1 та дружина ОСОБА_2 (а.с.13).

За час життя, позивача батько ОСОБА_3 залишив заповіт, яким заповів все своє майно, яке буде йому належати на день смерті своїй дочці ОСОБА_1, заповіт не змінений і не скасований (а.с.7).

ОСОБА_1 звернулася до нотаріального органу із заявою про прийняття спадщини, але в отриманні свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлого було відмовлено, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28.09.2017 року, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно (а.с.9).

Спадковий будинок по вулиці Незалежність № 103 в с. Букове побудований у 1980 році (а.с.5). Згідно погосподарської книги № 4, особового рахунку № 0356-1 рахується за ОСОБА_3, що підтверджується довідками сільської ради, КП «Виноградівське інвентарбюро» та технічним паспортом на будинок (а.с.3-5, 10,14).

Єдиним спадкоємцем, який має право на обовязку частку у спадщині, відповідно до ст. 1241 ЦК України є третя особа. У свою чергу ОСОБА_2 15.03.2017 року, відповідно до ст.ст. 1273-1275 ЦК України відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача (а.с.11).

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач є такою, що прийняла спадщину, яка відкрилася на день смерті спадкодавця, до складу якої ввійшло нерухоме майно, відтак позивач зобовязана отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Однак, згідно із правилами, встановленими Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та ОСОБА_4 із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте нею шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту обраним нею способом, передбаченим законом.

Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі поданих доказів суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з надвірними спорудами № 103 по вул. Незалежність в с.Букове Виноградівського району Закарпатської області, загальною корисною площею 98,7 кв.метрів, в тому числі 68,7 кв. метрів житлової площі, допоміжна 30 кв.метрів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийОСОБА_4