Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2017 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої судді Бенца К.К.,

при секретарі Матіко Я.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа : Ужгородський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Закарпатській області про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з заявою в порядку ст. 257-1 ЦПК України про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.

Заяву мотивує тим, що 06 березня 2017 року в м. Брянка Луганської області померла ОСОБА_2, яка доводилася заявнику матірю. Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України , яке на даний час не підконтрольне українській владі та на якій не діють державні установи та органи влади України. Єдиними наявними документами, що підтверджують факт смерті матері померлої на території, непідконтрольній державній владі України, що відповідно до Постанови ВРУ від 17.03.2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» є: довідка про причину смерті №9 від 06.03.2017 року, свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії І-ВВ №021690 від 09.03.2017 року, лікарське свідоцтво про смерть №9 від 06.03.2017 року, що видані медичними закладами, органами реєстрації та іншими органами (установами), що знаходяться на території, непідконтрольній державній владі України. Оскільки документи, отримані на тимчасово окупованій території є недійсними на території України та не створюють правових наслідків, відсутній медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», встановлення факту смерті ОСОБА_2 заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть та в подальшому оформлення спадкових прав , у звязку з чим заявник вимушений встановлювати факт смерті в судовому порядку. З посиланням на викладене, заявник просить задовольнити заяву.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. 27.11.2017 року на адресу суду надійшла заява про уточнення вимог та просив розгляд справи провести у його відсутності та відсутності представника. Уточнені вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місті Ужгород Ужгородського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи.

Вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 що стверджується відповідними записами у свідоцтві про народження ОСОБА_1 серії ІІІ-ЯР №520933 від 28.02.1959 року, копія якого приєднана до матеріалів справи.

Факт смерті ОСОБА_2 зареєстрований відділом запису актів громадянського стану Брянковського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської народної Республіки -свідоцтво про смерть І-ВВ №021690, актовий запис № 194 від 09 берензня 2017 року.

Документами, що підтверджують факт смерті ОСОБА_2 є: довідка про причину смерті №9 від 06.03.2017 року, лікарське свідоцтво про смерть №9 від 06.03.2017 року , свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії І-ВВ №021690 від 09.03.2017 року.

Оскільки свідоцтво про смерть ОСОБА_2 було видано державним органом, який знаходиться на тимчасово окупованій території, відомості про смерть не внесені до єдиної бази, тому вказане свідоцтво не вважається документом, виданим державним органом України.

Відповідно до п. 1 Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до «Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затверджених розпорядженням КМУ від 07.12.2014 року №1085-р, тимчасово окупованою територією визначається зокрема м. Брянка.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»:

1. На тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

2. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено: «1.Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 2. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. 3. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків».

На сьогоднішній час свідоцтво про смерть видане органом, який діє поза межами Конституції та законодавства України та не визнається на території України.

Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа, встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою.

За приписами п.5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Мінюсту від 18.10.2000р. № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р. за №1150 / 13024.

Пунктом 2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що державна реєстрація смерті фізичної особи проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

За приписами п.5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Мінюсту від 18.10.2000 року № 52/5, підставою для державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024.

Пунктом 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.Ухваленесудом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Оскільки заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті своєї матері на тимчасово окупованій території, а також надати для реєстрації смерті документи, передбачені законодавством України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт смерті ОСОБА_2 в м. Брянка Луганської області підтверджується наданими суду доказами, тому є правові підстави для задоволення заяви і для встановлення факту смерті.

Задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України та оформлення спадкових прав після смерті матері .

Відповідно до правил ст. 257-1 ЦПК України, якою доповнено ЦПК України на підставі Закону України «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України» № 990-VIII від 04.02.2016 року, рішення суду про встановлення факту смерті допустити до негайного виконання.

Керуючись Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» , Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», ст.ст.10,11,60,209,212-218,256,257-1 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Уточнені вимоги заяви ОСОБА_1, заінтересована особа : Ужгородський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Закарпатській області про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження с. Мешкова, Уріцького району, Орловської області, Російської Федерації ,проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, мн . Молодіжний, 14/ 83 , яка померла 06 березня 2017 року в м. Брянка Луганської області.

Рішення підлягає до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_3