АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
апеляційне провадження № 22-ц/796/8683/2017 Доповідач Заришняк Г.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарях - Гарматюк О.Д., Ткаченко І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 16 червня 2017 року в справі за позовом Компанії «Ukrenergy Coal Limited» в особі представництва «Укренерджі Коул Лімітед» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов'язків,-

В С Т А Н О В И Л А :

Компанія «Ukrenergy Coal Limited», яка є юридичною особою, зареєстрованою за законодавством Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії, та є його резидентом в особі представництва в Україні «Укренерджі Коул Лімітед», звернулася в суд з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов'язків.

В обгрунтування позову Компанія зазначала, що ОСОБА_1 є громадянином України, працював на посаді директора українського представництва компанії «Укренерджі Коул Лімітед», з 01.12.2010 року .

19.04.2011 року між компанією «Ukrenergy Coal Limited» та ОСОБА_1 було укладено Трудовий контракт.

При цьому, 17.05.2011 року рішенням Загальних зборів компанії «Ukrenergy Coal Limited» вирішено внести зміни до Трудового контракту, зокрема, щодо посади, місця роботи, розміру та умов оплати праці, умов компенсації витрат, шляхом укладення додаткової угоди між компанією «Ukrenergy Coal Limited» та ОСОБА_1

24.12.2014 року рішенням Загальних Зборів компанії «Ukrenergy Coal Limited» було визначено необхідним організацію та проведення переговорів на території Білорусії, Латвійської Республіки, Литовської Республіки, Естонської Республіки та інших країн Європи з метою розширення меж діяльності Компанії, встановлення нових ділових зв'язків, пошуку нових замовників і клієнтів та підписання контрактів, а ОСОБА_1 визнано відповідальною особою за їх організацію та проведення, й доручено виконання цього рішення. Цим же рішенням вирішено перерахувати ОСОБА_1 шляхом банківського переказу авансовий платіж у розмірі 500 000 доларів США з метою попереднього фінансування (авансової оплати) його майбутніх витрат, пов'язаних з організацією та проведенням переговорів.

На виконання обов'язків ОСОБА_1 за трудовим контрактом та відповідно до протоколу Загальних Зборів компанії «Ukrenergy Coal Limited» від 24.12.2014 року 14.01.2015 року перераховано 500 000 доларів США на його банківський рахунок.

31.08.2016 року ОСОБА_1 звільнено з посади директора українського представництва компанії «Укренерджі Коул Лімітед» на підставі поданої заяви від 22.08.2016 року про звільнення за власним бажанням.

При цьому, компанія «Ukrenergy Coal Limited», в особі представництва «Укренерджі Коул Лімітед» вважає, що ОСОБА_1 було завдано матеріальну шкоду у розмірі 500 000 доларів США внаслідок порушення останнім покладених на нього трудовим контрактом обов'язків щодо цільового та обґрунтованого використання грошових коштів, наданих з метою покриття витрат на виконання покладених на нього роботодавцем обов'язків.

Посилаючись на викладене, позивач просив задовольнити позов та стягнути з ОСОБА_1 шкоду у розмірі 500 000 доларів США, заподіяну працівником при виконанні трудових обов'язків, що на дату подання позовної заяви за офіційним курсом НБУ складає 12 862 213 грн.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь компанії «Ukrenergy Coal Limited» в особі представництва «Укренерджі Коул Лімітед», 500 000 доларів США, що на дату подання позову за офіційним курсом НБУ складає 12 862 213 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь компанії «Ukrenergy Coal Limited» в особі представництва «Укренерджі Коул Лімітед» 192 933 грн. 21 коп. сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволені позову.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримала апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Представники відповідача проти апеляційної скарги заперечували, вважаючи рішення суду законним.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 11.06.2010 року на загальних зборах компанії «UKRENERGY COAL LIMITED» вирішено відкрити представництво компанії в Україні та призначити його директором громадянина України ОСОБА_1 На підставі свідоцтва про реєстрацію від 06.09.2010 року (реєстраційний номер ПІ-4483) засвідчено реєстрацію представництва фірми «UKRENERGY COAL LIMITED», Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії із місцезнаходженням у м. Дніпропетровську (а.с. 40, 41).

Пунктами 1.1. та 1.4 Положення про представництво «Укренерджі Коул Лімітед» передбачено, що представництво створюється на території України та є відособленим структурним підрозділом Фірми (а.с. 42-46).

Наказом директора компанії «UKRENERGY COAL LIMITED» №0112/206 від 01.12.2010 року відповідача ОСОБА_1 було призначено на посаду директора українського представництва (а.с. 27-29).

Відповідно до п.2.21 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затверджених спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993 року, Управлінням зовнішньоекономічної діяльності та інвестицій (управління зовнішніх зносин та зовнішньоекономічної діяльності) Дніпропетровської обласної державної адміністрації було здійснено записи у трудовій книжці відповідача про його працевлаштування на посаді директора українського представництва Компанії (а.с 30, 31).

Факт перебування ОСОБА_1 у трудових відносинах з позивачем на посаді директора Представництвом компанії «Укренерджі Коул Лімітед» в Україні та незмінність його посади протягом трудових відносин з Компанією сторонами не оспорюється.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем перераховано відповідачу грошову суму у розмірі 500 000 доларів США на його особистий банківський рахунок LV51BLIB001, відкритий у банківській установі м.Рига, що підтверджується копією SWIFT - повідомлення банку (т.1 а.с. 35, 36, т.2 а.с. 49) та не заперечується представниками відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги Компанії «Ukrenergy Coal Limited» в особі Представництва «Укренерджі Коул Лімітед» та стягуючи з відповідача на користь позивача шкоду в сумі 500 000 доларів США, заподіяну працівником при виконанні трудових обов'язків, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості та доведеності позову.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, оскільки обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, є недоведеними.

Відповідно до вимог ч.1,3 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

На підставі ст.132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п. 8 та п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» № 14 від 29.12.1992 р. (з наступними змінами), розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсування), переданих йому для зберігання або інших цілей (п. 1 ст. 134 КЗпП України), суд зобов'язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі ст. 135-1 КЗпП України може бути укладено такий договір, та чи був він укладений. За відсутності цих умов на працівника за заподіяну ним шкоду може бути покладено лише обмежену матеріальну відповідальність, якщо згідно з чинним законодавством працівник з інших підстав не несе матеріальної відповідальності у повному розмірі шкоди. Якщо межі матеріальної відповідальності були визначені в укладеному з працівником контракті, вона покладається на нього відповідно до умов контракту.

Рішенням Конституційного Суду України від 09.07.1998 р. у справі № 12-рп/98 за конституційним зверненням Київської міської ради професійних спілок щодо офіційного тлумачення частини третьої статті 21 КЗпП України (справа про тлумачення терміну «законодавство») зазначено, що незважаючи на застереження, що містяться в Кодексі законів про працю України та інших актах трудового законодавства і спрямовані на захист прав громадян, під час укладання ними трудових договорів у формі контрактів, сторонами в контракті можуть передбачатися невигідні для працівника умови: зокрема, це, як правило, тимчасовий характер трудових відносин, підвищена відповідальність працівника, додаткові підстави розірвання договору тощо.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначав, що рішенням Загальних Зборів компанії «UKRENERGY COAL LIMITED» від 24.12.2014 року було визначено необхідним організацію та проведення переговорів на території Білорусії, Латвійської Республіки, Литовської Республіки, Естонської Республіки та інших країн Європи з метою розширення меж діяльності Компанії, встановлення нових ділових зв'язків, пошуку нових замовників і клієнтів та підписання контрактів, а ОСОБА_1, як директора українського представництва Компанії, визнано відповідальною особою за їх організацію та проведення, й доручено виконання цього рішення. Цим же рішенням вирішено перерахувати ОСОБА_1 шляхом банківського переказу авансовий платіж у розмірі 500 000 доларів США з метою попереднього фінансування (авансової оплати) його майбутніх витрат, пов'язаних з організацією та проведенням переговорів, укладанням контрактів та інших цілей (т.1 а.с.33-34).

Разом з тим, як видно з доводів відповідача, його як директора українського представництва Компанії ніколи не уповноважували і згідно закону не могли уповноважувати на організацію та проведення переговорів на території Білорусії, Латвійської Республіки, Литовської Республіки, Естонської Республіки та інших країн Європи з метою розширення меж діяльності Компанії, йому не було відомо про наявність вказаного рішення Загальних Зборів компанії від 24.12.2014 року, ним у своїй роботі він не керувався, кошти в сумі 500 000 доларів США надавалися йому не під звіт, а перераховано як заробітну плату, тому у нього відсутній будь-який обов'язок щодо повернення роботодавцю вказаних кошів або звітування за їх використання.

Вказані твердження відповідача заслуговують на увагу, оскільки підтверджуються сукупністю зібраних по справі доказів й представниками позивача належним чином не спростовані.

У відповідності з вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України, розгляд і вирішення цивільних справ у судах проводиться на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Представниками Компанії не надано суду будь-яких переконливих доказів, які б свідчили про доведення до відома відповідача ОСОБА_1 змісту рішення Загальних зборів Компанії від 24.12.2014 року, і як свідчать пояснення представників позивача в суді апеляційної інстанції, такі докази відсутні.

У відповідності з вимогами ст. 31 КЗпП України власник та уповноважений ним орган не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором.

Відповідно до Положення про Представництво «Укренерджі Коул Лімітед» (далі Положення), основними напрямками діяльності Представництва є: дослідження українського ринку з точки зору комерційних інтересів Фірми; рекламна діяльність, спрямована на просування Фірми на українському ринку; супровід комерційної діяльності Фірми на території України (т.1 а.с.42-46).

На підставі п.п.3.1.1., 3.1.3., 3.1.8. цього Положення безпосередньо керівництво поточною діяльністю Представництва здійснює директор Представництва, який призначається керівником Фірми одноособово або рішенням загальних зборів Фірми. Повноваження директора Представництва у відношеннях з усіма іншими особами, включаючи банківські установи, державні установи, судові та правоохоронні органи, засвідчує довіреність, яку директор Представництва одержує від Фірми. Ця довіреність містить в собі вичерпний перелік повноважень директора Представництва у відношеннях з третіми особами. Директор Представництва несе повну матеріальну відповідальність за майно фірми, що знаходиться у веденні Представництва, а також несе персональну відповідальність за ефективне використання майна та коштів, що перебувають у розпорядженні Представництва.

Таким чином, організація та проведення переговорів на території Білорусії, Латвійської Республіки, Литовської Республіки, Естонської Республіки та інших країн Європи з метою розширення меж діяльності Компанії не відноситься до напрямків діяльності українського Представництва і суперечило б положенню про Представництво та не є трудовими обов'язками його директора.

Окрім того, як видно з банківського повідомлення, що саме Компанією «UKRENERGY COAL LIMITED», а не українським Представництвом Компанії, 14.01.2015 р. було перераховано на особистий банківський рахунок позивача спірні кошти в сумі 500 000 доларів США, як платіж згідно трудового контракту від 19.04.2011 р. Проте вказані кошти не знаходилися у віддані Представництва й на директора Представництва не покладався обов'язок по їх збереженню як майна, що належить Представництву.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що відповідач не мав належним чином засвідченої позивачем довіреності на здійснення на території Білорусії, Латвійської Республіки, Литовської Республіки, Естонської Республіки та інших країн Європи діяльності у відповідності з рішенням Загальних зборів Компанії від 24.12.2014 року.

Перераховані позивачем спірні кошти протягом 19 місяців з 14.01.2015 р. до часу звільнення з роботи відповідача, 31.08.2016 р., знаходилися на особистому банківському рахунку відповідача, проте позивач не цікавився здійсненням відповідачем дій щодо розширення меж діяльності Компанії, встановленням нових ділових зв'язків, пошуком нових замовників і клієнтів та підписанням відповідачем контрактів, а також не вимагав звіту про використання грошей ні протягом 2015 - 2016 років, ні в момент звільнення відповідача з роботи.

Та обставина, що ОСОБА_1 видавалася Компанією «UKRENERGY COAL LIMITED» 15.12.14 р. довіреність на представлення інтересів Компанії на території Республіки Білорусь, не свідчить про те, що 500 000 доларів США були перераховані відповідачу під звіт для вивчення ринку вугілля та налагоджування ділових зв»зків на території Білорусії, Латвійської Республіки, Литовської Республіки, Естонської Республіки та інших країн Європи, оскільки ця довіреність мала разовий характер та уповноважувала відповідача приймати участь у конкурсних (тендерних) процедурах і не передбачала його права укладати договори або виконувати від довірителя якісь інші дії, що потребували б авансування у розмірі 500 000 доларів США.

В матеріалах справи міститься Трудовий контракт від 19.04.2011 р., укладений між компанією «UKRENERGY COAL LIMITED» та відповідачем, за умовами якого останній зобов'язаний працювати у Роботодавця на посаді виконавчого директора компанії або на будь-якій іншій посаді, яку Роботодавець буде вважати необхідною (а.с. 65-75). Разом з тим, вказаний Трудовий контракт не містить зобов'язань відповідача виконувати роботу по організації та проведенню переговорів та укладанням контрактів на території Білорусії, Латвійської Республіки, Литовської Республіки, Естонської Республіки та інших країн Європи з метою розширення меж діяльності Компанії.

Згідно з п.6.1., 6.5, 6.6 вказаного Трудового контракту робітник отримуватиме чисту заробітну плату в розмірі 10 000,00 - 12 000,00 фунтів стерлінгів (яка буде виплачуватись в гривні у відповідності до місцевого валютного курсу) за календарний місяць (включаючи всі податки). Співробітник має право на отримання щорічного бонусу в розмірі однієї місячної заробітної плати, вказаної у вищевикладеному пункті 6.1. (13-а заробітна плата), яка буде виплачуватись Співробітнику в січні кожного наступного календарного року в розмірі, який буде пропорційним відпрацьованому часу за цей період. Якщо призначення розпочинається або закінчується в середині року, бонус в розмірі, вказаному в пункті 6.5 вище, який має бути виплачений Співробітнику, має бути розрахований на пропорційній основі та округлений до найближчого повного дня. У випадку успішного виконання річного фінансового плану Співробітник отримує бонус, що дорівнює 100% його річної заробітної плати. Бонус має бути сплачений протягом лютого наступного року.

За доводами відповідача, спірні кошти в сумі 500 000 доларів США видавалися йому не під звіт, а є заробітною платою, встановленою Трудовим контрактом від 19.04.2011 р. Дані твердження відповідача підтверджуються копією SWIFT - повідомлення банку (т.1 а.с. 35, 36, т.2 а.с. 49), на підставі якого позивачем перераховано на особистий банківський рахунок відповідача грошову суму у розмірі 500 000 доларів США, як платіж відповідно до трудової угоди від 19.04.2011 р.

Як видно з копії наданої представниками позивача Додаткової угоди до Трудового контракту від 19.04.2011 р., укладеної між компанією «UKRENERGY COAL LIMITED» та відповідачем від 17 травня 2011 р., пункт 3.1. розділу 3 Трудового контракту викладено в новій редакції, зазначено, що співробітник зобов'язаний працювати у Роботодавця на посаді директора представництва роботодавця в Україні на підставі наказу №0112/206 від 1 грудня 2010 р. та Протоколу Загальних зборів від 17 травня 2011 р. або на будь-якій іншій посаді, яку Роботодавець буде вважати необхідною (т.1 а.с.78-79). Розділ 7 Трудового контракту було доповнено пунктами 7.4. та 7.5., за якими: у випадку попереднього фінансування (авансування оплати) Роботодавцем витрат, які несе або понесе в майбутньому Співробітник в зв'язку з виконанням обов'язків перед Роботодавцем відповідно до цього Трудового контракту, Співробітник зобов'язаний подавати письмовий звіт на ім'я директора по мірі їх понесення, разом з документами, які підтверджують їх розмір, обґрунтованість та дату понесення, включно з платіжними документами. Звіт Співробітника про витрати, пов»язані з виконанням обов'язків по цьому Трудовому контракту, підлягає затвердженню Роботодавцем. У випадку, коли очікувані витрати перевищують 1 000 Євро, Співробітник зобов'язаний отримати погодження Роботодавця їх суми та призначення будь-яким зручним для Сторін способом (усно, письмово, поштою або електронною поштою); у випадку припинення Трудового контракту та /або звільнення в термін, вказаний в п. 2.1 або до вказаного терміну, незалежно від причин припинення та/або звільнення, Співробітник зобов'язаний в день звільнення перерахувати на рахунок Роботодавця грошові кошти, які були перераховані йому в якості попереднього фінансування (авансування оплати) майбутніх витрат, пов'язаних з виконанням обов'язків згідно умов Трудового контракту, які не були ним використані для цілей та/або про використання яких не був наданий звіт Роботодавцю та/або які не були підтверджені відповідними платіжними документами. Крім того, виключено Розділ 21 Трудового контракту щодо права, яке застосовується, та юрисдикції.

Відповідач та його представники, заперечуючи достовірність додаткової угоди від 17.05.2011 року до Трудового контракту від 19.04.2011 року, вказують на те, що вказана додаткова угода не підписувалася ОСОБА_1 і не відповідає дійсності.

Представниками Компанії не спростовані вказані доводи, не надано суду оригіналу додаткової угоди, в зв»язкуз чим по справі відсутня можливість проведення судової почеркознавчої експертизи вказаного документу на предмет його підписання відповідачем чи іншою особою.

Разом з тим, вказана додаткова угода від 17.05.2011 року до Трудового контракту від 19.04.2011 року не містить обов'язку відповідача щодо вивчення ринку вугілля та налагоджування ділових зв'язків на території Білорусії, Латвійської Республіки, Литовської Республіки, Естонської Республіки та інших країн Європи, та не підтверджує факт перерахування відповідачу спірних грошових коштів в якості попереднього фінансування (авансування оплати) майбутніх витрат, пов'язаних з виконанням обов'язків згідно умов Трудового контракту, й не є підставою для задоволення позовних вимог позивача.

Таким чином, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, колегія суддів вважає недоведеними в судовому засіданні, що кошти у розмірі 500 000 доларів США перераховано на особистий рахунок відповідача для попереднього фінансування майбутніх витрат останнього, пов'язаних з організацію та проведення переговорів, встановленням нових ділових зв'язків, пошуку нових замовників і клієнтів та підписанням контрактів у відповідності з рішенням загальних зборів Компанії від 17.05.2011р., й що відповідач зобов'язаний був звітуватися перед позивачем щодо використання вказаних коштів, тому висновки суду про те, що позивачу внаслідок порушення ОСОБА_1 покладених на нього трудовим контрактом обов'язків щодо цільового та обґрунтованого використання грошових коштів, наданих з метою покриття витрат на виконання покладених на нього роботодавцем обов'язків, було завдано матеріальну шкоду в сумі 500 000 доларів США, не ґрунтуються на матеріалах справи.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про незаконність судового рішення є обґрунтованими, а тому рішення суду підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог Компанії «Ukrenergy Coal Limited» в особі представництва «Укренерджі Коул Лімітед» за їх недоведеністю.

Посилання в апеляційній скарзі на непідсудність справи українському суду, є безпідставним. Відповідно до ст. 52 Закону України «Про міжнародне приватне право»до трудових відносин застосовується право держави, у якій виконувалася робота.

Даний спір може розглядатися в Україні за правилами підсудності, встановленими ЦПК України, оскільки судам України підсудні справи, що випливають чи пов'язані з трудовими відносинами між позивачем - нерезидентом України та відповідачем - громадянином України, який має на території України місце проживання, рухоме чи нерухоме майно, на яке може бути накладено стягнення. Крім того, ОСОБА_1, як громадянин України, здійснював роботу як директор представництва в Україні за місцем знаходження представництва у м. Дніпропетровську.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову Компанії «Ukrenergy Coal Limited» в особі представництва «Укренерджі Коул Лімітед» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов'язків - відмовити.

Рішення набирає законної з моменту його проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА

МСП-03680, м. Київ, вул. Солом'янська, 2-А

Справа 756/15634/16-ц Головуючий в І інстанції: Шевчук А.В.

апеляційне провадження № 22-ц/796/8683/2017 Доповідач Заришняк Г.М.

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є.

при секретарях - Гарматюк О.Д., Ткаченко І.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 16 червня 2017 року в справі за позовом Компанії «Ukrenergy Coal Limited» в особі представництва «Укренерджі Коул Лімітед» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов'язків,-

В С Т А Н О В И Л А :

На підставі ст..ст.218, 317 ЦПК України колегія суддів проголошує вступну та резолютивну частину рішення.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позову Компанії «Ukrenergy Coal Limited» в особі представництва «Укренерджі Коул Лімітед» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної працівником при виконанні трудових обов'язків - відмовити.

Рішення набирає законної з моменту його проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: