Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 333/2484/17 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/778/3851/17 ОСОБА_1
Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Онищенко Е.А.

ОСОБА_2

При секретарі: Волчановій І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з 14 квітня 2007 року перебуває у шлюбі з відповідачем по справі, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зазначає, що син проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні.

Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені, і зараз вирішується питання про розірвання шлюбу.

Вказує, що відповідач працює стропальником ТОВ «Металогруп», має регулярну заробітну плату, інших аліментних зобовязань не має і взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина.

Вона є приватним підприємцем, має нестабільний мінімальний заробіток, матеріально не забезпечена, потребує допомоги, одній утримувати дитину їй важко.

Посилаючись на зазначені обставини просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку (доходу), але менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду до повноліття дитини.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05.05.2017 року і до повноліття дитини.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в розмірі 640 грн. 00 коп.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Просить рішення суду в частині стягнення судового збору скасувати.

Вислухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, а оскільки рішення суду переглядається в частині стягнення з відповідача судового збору в дохід держави, у відповідності до ч. 3 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку", рішення переглядається лише в частині стягнення з відповідача судового збору в дохід держави.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 частині стягнення з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач визнав позов, що не суперечить змісту закону та не порушує права сторін.

В цій частині рішення суду не переглядається, оцінка висновків суду першої інстанції не надається.

Стягуючи з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп., суд першої інстанції виходив з вимог ст. 88, п.3 ч.1 ст. 80 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3 зводяться до того, що на підставі п.13 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" він звільнений від сплати судового збору, оскільки є учасником бойових дій, на обґрунтування чого до апеляційної скарги надав посвідчення Головного управління Національної гвардії України серії МВ №010209 від 13 травня 2015 року (а.с.19).

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначено категорії осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору.

П.13 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, повязаних з порушенням їхніх прав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є відповідачем у справі за позовом ОСОБА_4 до нього про стягнення аліментів, а тому норми п.13 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", в даному випадку на ОСОБА_3 не розповсюджуються.

В силу п.3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, тому при подачі позову ОСОБА_4 судовий збір не сплачувала.

Згідно ч.1 ст.3, ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 3 частини 1 статті 80 ЦПК України передбачено, що ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Вимога про стягнення аліментів є майновою, так як вона підлягає грошовій оцінці, та обчислюється у відповідності з вищезазначеною нормою цивільного процесуального закону, сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки, позивач ОСОБА_6 на користь якої ухвалено рішення про стягнення аліментів на утримання дитини, звільнена від сплати судового збору, тому висновок суду першої інстанції щодо стягнення судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. на дохід держави з відповідача ОСОБА_3 є правильним та обґрунтованим.

За таких обставин рішення суду в частині стягнення судового збору з відповідача в дохід держави, є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307,308,313,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22 червня 2017 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: