АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 686/2533/17
Провадження № 22-ц/792/2047/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Гринчука Р.С.,

суддів: Грох Л.М., Костенка А.М.,

секретар - Задвірний В.І.,

з участю апелянта та його представника,

представника відповідачів,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Хмельницькгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут» про визнання дій незаконними, зобов'язання до вчинення дій, стягнення моральної шкоди з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 9 листопада 2017 року,

встановила:

В лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ПАТ «Хмельницькгаз», ТОВ «Хмельницькгаз збут» зі збільшеними під час судового розгляду позовними вимогами про скасування акту про порушення №714 від 20.10.2016 року; скасування рішення про донарахування об'єму спожитого газу, прийнятого на підставі оскаржуваного акту; зобов'язання здійснити перерахунок об'ємів природного газу за період з 01.11.2016 року по 08.08.2017 року в обсязі 4,4 куб.м. на одного мешканця квартири; стягнення з відповідачів в солідарному порядку моральної шкоди в розмірі 11130 грн.

На обґрунтування позову зазначив, що відповідачі неправомірно нарахували йому оплату за спожитий газ з розрахунку 9,8 куб.м. на одну людину в місяць замість 4,4 куб.м., оскільки він не порушував жодних нормативних документів щодо встановлення загальнобудинкового газового лічильника по місцю свого проживання, в багатоквартирному будинку АДРЕСА_1.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 8 листопада 2017 року в задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким його позов задоволити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що суд неправильно встановив обставини справи, не надав належної оцінки доказам в справі, які не підтверджують вчинення ним дій щодо перешкоджання встановлення загальнобудинкового газового лічильника працівникам відповідачів. В зв'язку з цим судом було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

В засіданні апеляційного суду апелянт та його представник апеляційну скаргу підтримали.

Представник відповідачів проти задоволення скарги заперечив.

Заслухавши сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проживає в квартирі АДРЕСА_1, є споживачем природного газу, що підтверджується укладеним між сторонами договором 537-140007990 від 07.08.2015 року про надання населенню послуг з газопостачання.

Відповідно до акту про порушення №714 від 20.10.2016 року, складеного спеціалістами ПАТ «Хмельницькгаз» та підписаного представниками НЕКРЄКП та ЖЕК №2, було встановлено порушення Кодексу газорозподільчих систем: п. 3, гл. 4, розд. IX - недопуск, відмова від встановлення загальнобудинкового лічильника за рахунок оператора ГРМ - ПАТ «Хмельницькгаз». В графі акту, що призначена для підпису споживача, його зауважень та відмітки про відмову від підпису дані відсутні.

Як вбачається зі змісту протоколу №41 від 11.11.2016 року засідання комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГР, було вирішено задовольнити вищевказаний акт та збільшити норму споживання з 11.11.2016 року до 9,8 куб.м. за адресою АДРЕСА_1.

ОСОБА_1, який разом з дружиною має 100% пільги по сплаті за послуги з газопостачання, за грудень місяць 2016 року було нараховано 19,6 м.куб. за спожитий газ і встановлено до оплати станом на 31.12.2016 року 172,45 грн. В подальшому нарахування плати за послуги з газопостачання проводилося виходячи з тарифу 19,6 м.куб.

ОСОБА_1 особисто звертався до керівника ТОВ «Хмельницькгаз збут» із заявою про безкоштовне встановлення квартирного приладу обліку споживання природного газу, посилаючись на положення Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

18.11.2016 року ПАТ «Хмельницькгаз» направило на адресу позивача листа, в якому, зокрема, повідомлялося про те, що за його місцем проживання передбачено встановлення загальнобудинкового лічильника.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджено вчинення мешканцями багатоквартирного будинку№ АДРЕСА_1 перешкод представникам ПАТ «Хмельницькгаз» у доступі до будинку для встановлення загальнобудинкового лічильника газу, а, відтак, застосована до ОСОБА_1 санкція є правомірною.

Такий висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи.

Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» ст.6 ч.1 п.1 а) встановлено, що суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, забезпечити встановлення лічильників газу тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року.

Частиною першою статті 5 цього Закону передбачено, що у разі відмови населення від встановлення суб'єктами господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, лічильників газу розподіл природного газу припиняється населенню, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

ОСОБА_1 в листопаді 2016 року звернувся до відповідачів із заявою про встановлення до 1 січня 2018 року квартирного приладу обліку споживання природного газу.

Таким чином, строки встановлення лічильників газу тільки для приготування їжі ще не сплили, а тому відповідальність споживача за використання газу без такого лічильника регулюється Кодексом газорозподільних систем.

Так, абзацем 7 пункту 3 глави 4 розділу IX цього Кодексу встановлено, якщо побутовий споживач, який не забезпечений лічильником газу (індивідуальним або загальнобудинковим), відмовляється від його встановлення за рахунок Оператора ГРМ (що підтверджується актом про порушення, складеним відповідно до вимог глави 5 розділу ХІ цього Кодексу), фактичний об'єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу (алокація) по побутовому споживачу за відповідний календарний місяць визначається за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до цього Кодексу - 9,8 м куб. людино-місяць.

Факт такої відмови підлягає підтвердженню шляхом оформлення акта про порушення, порядок складання якого передбачений главою 5 розділу ХІ Кодексу.

Акт про порушення після пред'явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об'єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення.

Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.

Представник Оператора ГРМ перед складанням акта про порушення зобов'язаний повідомити споживача (несанкціонованого споживача) про його право внести зауваження та заперечення до акта про порушення, викласти мотиви своєї відмови від його підписання або підписати його без зауважень.

У разі відмови споживача (несанкціонованого споживача) від підписання акта про порушення про це робиться відмітка в обох примірниках акта про порушення, один з яких надсилається споживачу (несанкціонованому споживачу) рекомендованим поштовим відправленням.

При складанні акта про порушення представник Оператора ГРМ зазначає в ньому про необхідність споживача (несанкціонованого споживача) бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення, та визначає:

1) місцезнаходження комісії з розгляду актів про порушення;

2) дату та орієнтовний час проведення засідання комісії, на якому буде розглядатися складений акт про порушення;

3) контактний телефон особи Оператора ГРМ (для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії).

Проте, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів про те, що ОСОБА_1 був поінформований про складання відносно нього акту про порушення, копія якого йому не надсилалась, а також не роз'яснювалось право бути присутнім на засіданні комісії, на якому буде розглянуто складений акт про порушення та не доведений орієнтовний час проведення засідання комісії і контактний телефон для уточнення інформації щодо часу та місця засідання комісії.

За таких обставин, недотримання ПАТ «Хмельницькгаз» процедурних норм щодо оформлення порушення споживача призвело до безпідставного нарахування за граничними об'ємами споживання природного газу.

Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Як вбачається зі змісту Кодексу газорозподільчих систем, відповідальність окремо взятого споживача наступає у разі його відмови від встановлення лічильника газу за рахунок оператора ГРМ і передбачає визначення фактичного об'єму спожитого газу за граничними об'ємами споживання природного газу населенням, визначеними у додатку 10 до цього Кодексу - 9,8 м куб. людино-місяць.

Тобто, перед застуванням вищевказаних санкцій відповідній газопостачальній організації необхідно встановити факт відмови з боку конкретного споживача послуг від встановлення лічильника, в даному випадку ОСОБА_1

Однак, як вбачається з досліджених судом доказів, зокрема акту про порушення № 714 від 20.10.2016 року, об'єктивних даних щодо вчинення апелянтом, який є інвалідом 2 групи, дій по перешкоджанню представникам відповідачів встановити загальнобудинковий лічильник на будинок № АДРЕСА_1 20.10.2016 року справа не містить.

Слід також зауважити, що загальнобудинковий лічильник газу в даному випадку був встановлений не безпосередньо на житловому будинку № АДРЕСА_1, а на іншому будинку, який є сусіднім із будинком, в якому проживає апелянт.

При цьому справа не містить жодних доказів того, що саме мешканці будинку по АДРЕСА_1 вчинили перешкоди працівникам відповідачів у встановленні лічильника газу. В той же час ОСОБА_1 в суді пояснив, що проти встановлення загальнобудинкового приладу обліку газу були лише деякі мешканці сусіднього будинку, а не жителі будинку, де він проживає спільно з дружиною - інвалідом 1 групи.

Пунктом 4 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою КМУ від 16.05.2002 року, № 620, зокрема, передбачено, що встановлення будинкового вузла обліку, в тому числі витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку.

Пунктами 4, 5 глави 1 розділу V Кодексу ГРС передбачено, зокрема, до початку встановлення газового лічильника необхідність виготовлення проектної документації на виконання цих робіт.

Яка вбачається з матеріалів справи робочий проект щодо реконструкції системи газопостачання багатоповерхового житлового будинку з встановленням будинкового вузла обліку по АДРЕСА_1 було виготовлено в 2017 році, а технічні умови на внутрішнє газопостачання об'єкту з установкою загальнобудинкового вузлу обліку газу за вказаною адресою виготовлені станом на 04.11.2016 року.

Таким чином слід прийти до висновку, що акт про порушення № 714 від 20.10.2016 року, відповідно до якого спеціалістів газопостачальної компанії не було допущено до встановлення у будинку АДРЕСА_1 загальнобудинкового газового лічильника жителями цього будинку, було складено ще до розроблення проектної документації на встановлення цього лічильника. При цьому слід зауважити, що виготовлення проектної документації є обов'язковою передумовою для проведення робіт по встановленню приладу обліку газу.

Оцінивши докази у відповідності з вимогами ст. 212 ЦПК України колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1, а саме, скасування рішення про донарахування об'єму спожитого газу та зобов'язання здійснити перерахунок об'ємів природного газу за період з 01.11.2016 року по 08.08.2017 року в обсязі 4,4 куб.м. на одного мешканця квартири.

В частині вимог щодо скасування акту про порушення № 714 від 20.10.2016 року та стягнення з відповідачів в солідарному порядку моральної шкоди в розмірі 11130 грн. слід відмовити.

Статтею 16 ЦК України передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів судом. Скасування акту про порушення №714 від 20.10.2016 року не можна визнати належним способом захисту цивільного права позивача, оскільки цей документ сам по собі не породжує жодних цивільних прав та обов'язків для особи і є лише носієм інформації, на підставі якої прийнято рішення, відображене в протоколі №41 від 11.11.2016 року засідання комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГР, щодо збільшення норми споживання з 11.11.2016 року до 9,8 куб.м. за адресою АДРЕСА_1.

Статтями 23, 1167 ЦК України передбачено відшкодування моральної шкоди, завданої особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю.

Факт заподіяння моральної шкоди та її розмір є предметом доказування, обов'язок якого відповідно до ст. 60 ЦПК України лежить на стороні, яка звернулася до суду з відповідними вимогами.

На підтвердження обставин щодо стягнення з відповідачів моральної шкоди ОСОБА_1 не надав суду доказів, тому в цій частині в задоволені позову також слід відмовити.

Питання розподілу судових витрат між сторонами підлягає вирішенню з урахуванням вимог ст. 88 ЦПК України.

Оскільки позивач, він же апелянт ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі закону, враховуючи часткове задоволення позовних вимог та апеляційної скарги, з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1280 грн. в суді першої інстанції та 1408 грн. в суді апеляційної інстанції, а всього 2688 грн., по 1344 грн. з кожного (судом апеляційної інстанції задоволено дві вимоги немайнового характеру із заявлених позивачем чотирьох вимог, що становить 50%).

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 9 листопада 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов задоволити частково.

Скасувати рішення, прийняте на засіданні комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС від 11.11.2016 року про задоволення акту № 714 від 20.10.2016 року та збільшення норми споживання з 11.11.2016 року до 9,8 м.куб. для ОСОБА_1 та ОСОБА_2, проживаючих у квартирі АДРЕСА_1.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Хмельницькгаз» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут» провести перерахунок об'ємів природного газу за період з 01.11.2016 року по 07.08.2017 року включно в обсязі 4,4 м.куб. на одного мешканця квартири АДРЕСА_1.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Хмельницькгаз» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Хмельницькгаз збут» по 1344 грн. судового збору в дохід держави з кожного.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/ Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Р.С. Гринчук

Головуючий у першій інстанції - Мазурок О.В. Доповідач - Гринчук Р.С.

Категорія № 59