Справа № 182/5169/17
Провадження № 2/0182/3469/2017
13.12.2017 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Кобеляцької-Шаховал І.О.
секретар Скоробогатова А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом Лук»янова ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, -
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання за ним права власності на майно.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя також підтримала в повному обсязі і суду пояснила, що коли позивач отримав 5/6 частин спірного будинку, приміщення було в абсолютно непридатному стані. Жити в ньому було просто неможливо. Там були фактично лише стіни та дах, який протікав. Відповідач виніс звідти все, що можна було винести та продати. Відповідач там не проживає з того часу, як одружився і ніколи будинок не утримував. Тому його батьки зробили заповіт не на відповідача, а на свою онуку доньку відповідача, яка їх догляділа до смерті. Її довіритель намагався домовитись з відповідачем про викуп його незначної частки, однак, відповідач не бажає продавати свою 1/6 частку. Він воліє, щоб вона краще завалилась, а не дісталась комусь. Виділити 1/6 частку в будинку неможливо. Тому вони до суду й звернулись. На депозитний рахунок суду кошти за 1/6 частину спірного будинку її довірителем вже сплачено. В зв»язку з чим просять їх позов задовольнити.
Відповідач до суду не прибув. Про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином через оголошення в газетах „Урядовий курєр та „Вісник Придніпровя, оскільки встановити його справжнє місцезнаходження не виявляється можливим.
Відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті.
Згідно вимог ч.4 ст.74 ЦПК України, судова повістка про виклик до суду повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання.
Оголошення в газетах були надруковані 23.11.2017 року, тобто у відповідності із вимогами ЦПК України.
За таких обставин суд вважає, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином і завчасно. Тому, відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Вислухавши позивача та її представника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Відповідно до ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.
Згідно зі сі. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо:
- частка є незначною і не може бути виділена в натурі;
- річ с неподільною;
- спільне володіння і користування майном є неможливим;
- таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім"ї.
Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.
Відповідно до ст.183 ЦК України, неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.
Згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 року (з подальшими змінами та доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК України, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.
Вищевказані обставини в судовому засіданні також підтвердили і свідки.
Так, свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що вона колишня власниця 5/6 частин спірного будинку, які отримала за заповітом від своїх дідуся з бабусею, і які потім подарувала позивачу по справі, оскільки з батьком не спілкується і не мала можливості домовитись з ним. Батько все робив їй на зло. Волів, щоб будинок краще розвалився, ніж дістався їй, бо вважав, що будинок повинен був належати тільки йому. Хоча бабуся з дідусем, яких батько не те що не доглядав, а навіть не провідував, вирішили подарувати будинок їй, бо саме вона догледіла їх до смерті та поховала. Вона не хоче, щоб будинок рідних їй людей розвалився, тому подарувала його позивачу, щоб він відремонтував його та жив. Її батько не проживає в спірному будинку з 1990 років. Коли вона отримала будинок у спадок, він вже був у непридатному для життя стані. Там вирізані всі металеві речі. Хто це зробив не знає. Думає, що все повирізав її батько собі на пропій. Заповіт бабуся зробила на неї, бо 12 років бабуся була лежачою і саме вона доглядала за нею. А її батько навіть в гості до своєї матері не приходив, знаючи про її безпорадний стан.
Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що позивача знає як свого теперішнього сусіда. Він, правда, в сусідньому будинку ще не проживає, але хоча б траву у дворі викосив та порядок навів, бо там вовки вили. Відповідача знає змалечку. Більше 20 років (з того часу, як одружився та пішов до дружини) відповідач в спірному будинку не проживає і за будинком не доглядає. Прийшов п»яним, шороху навів і пішов. Він і за матір»ю своєю лежачою не доглядав.
Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона сусідка позивача. Вони переїхали в Нікополь в 1985 році і купили по-сусідству зі спірним будинком будинок собі. Відповідач ріс в них на очах, був ще зовсім малим. А коли підріс та одружився, переїхав на нове місце проживання і більше з батьками в будинку не жив. Зараз будинок для проживання не придатний. Відповідач лише ходить в будинок та вирізає металеві речі для пропою. А позивач, навпаки, зараз почав доводити будинок до ладу і піклується про нього.
За таких обставин суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Враховуючи викладене та керуючись ст.3-10, 30, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -
Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями № 167а по вулиці Троїцького повстання у місті Нікополі Дніпропетровської області, загальною площею 84,1 кв.м., житловою площею 63,9 кв.м.
Визнати за ОСОБА_10 право власності на 1/6 частину житлового будинку з надвірними будівлями № 167а по вулиці Троїцького повстання у місті Нікополі Дніпропетровської області, загальною площею 84.1 кв.м., житловою площею 63,9 кв.м.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_11