Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 2-506/10 Головуючий у 1-й інстанції: Трофимова Д.А.
Провадження № 22-ц/778/2484/17 Суддя-доповідач Поляков О.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого Полякова О.З.

Суддів Онищенка Е.А.

Кухаря С.В.

При секретарі Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2010 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2009 року Банк звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.03.2008 року між Банком та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит шляхом надання траншів на суму 235000,00 доларів США, строком повернення до 27.03.2018 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 27.03.2008 року між Банком та ОСОБА_6 був укладений договір поруки, за умовами якого остання прийняла на себе зобов'язання відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_4 його зобов'язань за кредитним договором, в повному обсязі таких зобов'язань. Також п. 1.2. договору поруки передбачено, що відповідачі несуть відповідальність як солідарні боржники.

В зв'язку з неналежним виконання ОСОБА_4 обов'язків за кредитним договором, утворилась заборгованість за кредитом в сумі 227632,19 доларів США, за відсотками 22049,59 дол. США, а також за несвоєчасне повернення кредиту нарахована пеня в сумі 88000,22 грн.

Враховуючи вищенаведене позивач просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь ПАТ «ОТП Банк» загальну суму заборгованості за кредитним договором в сумі 1988078,57 грн., судовий збір в сумі 1700 грн. та витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 120 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2010 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» в рахунок відшкодування заборгованості за кредитним договором - 1988078,57 грн., державне мито у розмірі 1700 грн., та витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 120 грн.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, просить скасувати рішення суду, ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3

Вислухавши доповідача , перевіривши законність і

обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставин справи в межах доводів

апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до

висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.03.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір CM-SME204/167/2008, на підставі якого відповідачеві було надано кредит в сумі 235000 доларів США. Згідно з п. 3 ч.1 Кредитного договору проценти за користування кредитом розраховуються Банком на основі Фіксованої процентної ставки, що складається з фіксованого відсотку 3,8 % річних.

Згідно п. п. 1.4.1.4, 1.5.1 кредитного договору проценти нараховуються у день сплати процентів, але не пізніше дати, визначеної у графіку повернення кредиту та сплати процентів, кожного календарного місяця на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами та сплачуються позичальником шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим перерахуванням на поточний рахунок. Погашення здійснюється у розмірі та строки, визначені у графіку повернення кредиту та сплати процентів.

Станом на 04.06.2009 р. заборгованість ОСОБА_4 по відсоткам за кредитним договором складає 22 049,59 доларів США.

Згідно п.4.1.1 кредитного договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань за кредитним договором, відповідач ОСОБА_4 зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі 1% від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання, за кожен день прострочки, пеня сплачується додатково до прострочених сум.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, якщо позичальник затримує повернення чергової частини позики.

Позичальник належним чином умови щодо повернення кредитних коштів не виконав, і згідно розрахунку заборгованості за договором кредитуCM-SME204/167/2008 від 27.03.2008 року заборгованість ОСОБА_4 перед позивачем станом на 04.06.2009 року становить 1988078 грн. 57 коп.

Крім того, за матеріалами справи на виконання умов кредитного договору в якості забезпечення позичальником повного виконання ОСОБА_4 зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, 27.03.2008 року між банком та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № SR-SME-204/167/2008, згідно з яким, поручитель зобов'язався відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання позичальником боргових зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі таких зобов'язань. Відповідно до п. 1.2 вказаного договору поруки, поручитель ОСОБА_3 та боржник ОСОБА_4 відповідають як солідарні боржники, і Банк може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника так і до поручителя, або до обох одночасно.

Статтями 553, 554 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобов'язання передбачені статтями 599-601, 604-609 ЦК України, зокрема за статтею 559 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Суд першої інстанції розглянувши справу, вірно встановив характер спірних правовідносин і обґрунтовано прийшов до висновку, що відповідачем ОСОБА_4 всупереч умовам кредитного договору та вимогам чинного законодавства не сплачуються у встановлені договором строки необхідні платежі, у зв'язку з чим наявна заборгованість за договором, а також те, що ОСОБА_3 повинна нести солідарну із позичальником відповідальність за умовами кредитного договору.

Доводи апеляційної скарги щодо припинення строку дії поруки з посиланням на ч. 4 ст. 559 ЦК України є безпідставними.

Відповідно до ст. 4 Договору поруки, цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного виконання боргових зобов'язань за кредитним договором . Відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов'язань в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи досудову вимогу Банку від 05.01.2009 року про погашення заборгованості за кредитним договором від 27.03.2008 року, ОСОБА_3 отримала 10.09.2009 року. З позовом до відповідачів Банк звернувся до суду 29.10.2009 року, тобто в межах шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

На підставі вищенаведеного, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307,308,315,317 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 травня 2010 року у цій справі - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: