1 грудня 2017 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Шалагінової А.В.,
за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом комунального підприємства «Водоканал» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Комунальне підприємство «Водоканал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачі проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, та користуються послугами КП «Водоканал», а тому зобовязані щомісяця проводити оплату за спожиту воду і послуги каналізації. Однак, відповідачі всупереч вимогам ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України (далі ЖК України), не у повному обсязі здійснювали оплату за послуги, внаслідок чого за період з 1 жовтня 2014 р. по 31 березня 2017 р. в них виникла заборгованість у розмірі 14 142 грн. 02 коп. Просив стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості у зазначеному вище розмірі, а також судовий збір.
Представник позивача у судове засідання не зявився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачі у судове засідання повторно не прибули, про час і місце судового засідання повідомлялись належним чином рекомендованими листами із повідомленнями, причин неявки не повідомили. Як вбачається з довідок поштових відділень на конвертах із поштовими відправленням судових повісток на судові засідання, призначені на 16 листопада 2017 р., 1 грудня 2017 р., конверти були повернуті на адресу суду за закінченням терміну зберігання, що свідчить про відмову відповідачів від отримання судових повісток на поштовому відділенні. Відповідно до частини восьмої статті 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.
За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів в порядку статті 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне.
Позивачем надавались відповідачам послуги з водопостачання і каналізації у житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до розрахунку суми заборгованості, станом на 1 жовтня 2001 р. по 31 березня 2007 р. заборгованість відповідачів за надані послуги водопостачання та водовідведення складала 1 726 грн. 43 коп., за період з 1 лютого 2011 р. по 31 січня 2012 р. складала 2 782 грн. 12 коп., а за період з 1 жовтня 2014 р. по 31 березня 2017 р. за відповідачами рахується заборгованість у розмірі 5 278 грн. 68 коп., а разом 14 142 грн. 02 коп.
Позивач звертався до суду в порядку наказного провадження про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 суми заборгованості, проте ухвалою суду від 2 червня 2017 р. відмовлено у прийнятті заяви про видачу судового наказу.
Згідно з вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання, підстави виникнення яких передбачені у ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог згідно звичаям ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються.
За вимогами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умовне допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреб фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку встановленому законом.
Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 162 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами, та вноситься у встановлені строки.
За рішенням Запорізької міської ради № 546 від 28 жовтня 1999 р. збирання абонентської плати з населення за водокористування та водовідведення проводиться окремо від інших комунально-побутових послуг, а функції зі збору платежів з населення передано КП «Водоканал».
Особа стає споживачем житлово-комунальних послуг за умови, якщо фактично користується (чи є намір користуватися) цими послугами. Обовязок оплачувати житлово-комунальні послуги виникають у споживачів з моменту користування цими послугами.
Відповідачі мали змогу також відмовитися від отримання певних послуг по даній квартирі (відключення водопостачання холодної та гарячої води, водовідведення, теплопостачання, постачання газу, тощо), відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», так як не в змозі за них сплачувати належним чином, але не скористалися цією можливістю.
При винесенні рішення суд керується ст. 11 ЦПК України щодо розгляду судом справ в межах заявлених вимог на підставі доказів, наданих сторонами.
Відповідно до ст. 57, ч. 1 ст. 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, якімістять інформацію щодо предмета доказування.
Водночас, згідно з розрахунком суми заборгованості за відповідачами існує заборгованість за надані послуги за період з 1 жовтня 2014 р. по 31 березня 2017 р. у розмірі 5 278 грн. 68 коп.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачі свої зобовязання з оплати послуг за спожиту воду і послуги каналізації виконували неналежним чином, внаслідок чого в них виникла заборгованість перед позивачем, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, в частині стягнення заборгованості у розмірі 5 278,68 гривень.
В іншій частині позовних вимог суд відмовляє, оскільки такі вимоги є необґрунтованими та такими що не підлягають до задоволення в силу ст. 60 ЦПК України.
Так, суду надано розрахунок заборгованості за період з жовтня 2014 р. по березень 2017 рю включно. Суми заборгованості 1 726 грн. 43 коп. та 2 782 грн. 12 коп. утворилися за періоди 2011-2007 р.р. і 2011-2012 р.р., із посиланням на рішення суду (аркуш справи 5). Проте, рішень суду, а також інформації про звернення цих рішень до виконання позивач не надав. Сума заборгованості 14 142 грн. 02 коп., що зазначена у довідці позивача (аркуш справи 6), не відповідає змісту розрахунку (аркуш справи 5). Отже, стягненню з відповідачів підлягає сума заборгованості у розмірі 5 278 грн. 68 коп., що документальна підтверджена.
Відповідно до статті 88 ЦПК України та враховуючи майновий характер позовних вимог, з відповідачів солідарно на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 600 грн. 00 коп., що документально підтверджені.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 208, 212-215, 224 ЦПК України, суд
Позов комунального підприємства «Водоканал» задовольнити частково.
Стягнути солідарно із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь комунального підприємства «Водоканал» заборгованість за спожиту воду і послуги каналізації за період з 1 жовтня 2014 р. по 31 березня 2017 р. у розмірі 5 278 (пять тисяч двісті сімдесят вісім) гривень 68 копійок.
У задоволенні іншої частини позову відмовити.
Стягнути солідарно із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь комунального підприємства «Водоканал» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) гривень 00 копійок.
Копію заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення надіслати на адресу відповідача рекомендованим листом із повідомленням.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя А.В. Шалагінова