Провадження № 2/761/5439/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

07 грудня 2017 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми безпідставно набутих коштів в розмірі 151 788,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 28.11.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено Попередній договір, на виконання умов якого позивачка передала відповідачці грошові кошти у загальній сумі 42 473,34 грн. з метою укладення в майбутньому, а саме не пізніше 28.11.2009 року договору купівлі-продажу ? частини земельної ділянки загальною площею 0,0953 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ? частину житлового будинку, що знаходяться на вищезазначеній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1

Разом з тим, позивачка вказує, що основний договір, укладення якого передбачалось вищевказаним попереднім договором не пізніше 28.11.2009 року, між сторонами укладено не було.

В той же час, позивачка зазначає, що 07.09.2010 року між нею та відповідачкою в друге було укладено нотаріально посвідчений попередній договір, за умовами якого сторони домовились у майбутньому, а саме не пізніше 01.06.2011 року, укласти та нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу ? частини земельної ділянки загальною площею 0,0953 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ? частину житлового будинку, що знаходиться на вищезазначеній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1

При цьому, на виконання умов п.2.2 вказаного Договору позивачка передала відповідачці грошову суму у розмірі 76 000,00 грн.

Однак, незважаючи на повне виконання позивачкою своїх зобов'язань за попереднім договором, основний договір, укладення якого передбачалось не пізніше 01.06.2011 року, укладено так і не було.

Крім того, як зауважує позивачка, протягом 2008-2010 років відповідачка отримала від неї значну суму грошових коштів в рахунок майбутнього укладення договорів купівлі-продажу частини земельної ділянки та частини житлового будинку, яка у загальному розмірі становить 4 800,00 доларів США (гривневий еквівалент станом на 18.04.2017 року становить 128 688,00 грн.) та 23 100,00 грн.

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що зобов'язання і за першим, і за другим попередніми договорами між сторонами припинились, оскільки основний договір між ними не було укладено у встановлений цими договорами строк, позивачка звернулася до суду за вказаним позовом, який просить задовольнити на підставі положень ст.1212 ЦК України.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити позов з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Разом з тим, відповідно до положень ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов'язки сторін та те, що позивачка проти заочного розгляду справи не заперечує, суд на підставі ч. 1 ст. 224 та відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що 28.11.2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було укладено Попередній договір, згідно умов якого його сторони домовились в майбутньому, але не пізніше 28.11.2009 року укласти та нотаріально посвідчити Основний договір купівлі-продажу ? частини змеленої ділянки загальною площею 0,0953 га, для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ? частину житлового будинку, що знаходяться на вищевказаній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, за 168 545,00 грн., що є еквівалентом 25000,00 доларів США на день укладення цього договору за курсом НБУ, з яких 42 473,34 грн., що є еквівалентом 6300,00 доларів США на день укладення цього договору за курсом НБУ сплачується до підписання цього договору.

При цьому, відповідно до п.п. 3.1, 3.2 вказаного Попереднього договору відповідачка зобов'язалася прибути до нотаріуса для укладення Основного договору у день, визначений усною угодою сторін, але не пізніше останнього дня терміну, встановленому в п.2.1 цього Договору, а саме 28.11.2009 року.

Як встановлено в судовому засіданні, позивачка взяті на себе зобов'язання виконала належним чином та в день укладення попереднього договору передала відповідачці 42 472,34 грн.

Разом з тим, відповідачкоюне виконано зобов'язань, визначених Попереднім договором, та не укладено з позивачкою основний договір в строки, обумовлені попереднім договором.

Також, в судовому засіданні встановлено, що 07.09.2010 року між сторонами вдруге було укладено нотаріально посвідчений попередній договір, на виконання умов якого позивачка передала відповідачці грошові кошти у загальній сумі 76 000,00 грн. з метою укладення в майбутньому, а саме не пізніше 01.06.2011 року, договору купівлі-продажу ? частини земельної ділянки загальною площею 0,0953 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ? частину житлового будинку, що знаходиться на вищезазначеній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1

Крім того, як вбачається з наявних в матеріалах справи копій розписок, оригінали яких було оглянуто судом у судовому засіданні, протягом 2008-2010 років відповідачка отримала від позивачки грошові кошти в рахунок майбутнього укладення договорів купівлі-продажу частини земельної ділянки та частини житлового будинку, сума яких у загальному розмірі становить 4 800,00 доларів США (гривневий еквівалент станом на 18.04.2017 року становить 128 688,00 грн.) та 23 100,00 грн.

Однак, всупереч вищенаведених умов Попереднього договору від 07.09.2010 року щодо укладення Основного договору не пізніше 01.06.2011 року, між сторонами Основний договір укладено не було ані до 01.06.2011 року, ані на час розгляду справи в суді.

В свою чергу, відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як передбачено ч.3 ст. 635 ЦК України, зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

При цьому, у відповідності до вимог ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Тобто, виходячи з вищенаведених положень законодавства, а також встановлених обставин справи, суд вважає, що у зв'язку із не укладенням із вини відповідачки Основного договору купівлі-продажу нерухомого майна у встановлений строк, Попередній договір припинив свою дію та, відповідно, відповідачка вважається такою, що безпідставно отримала від позивачки грошові кошти, які були сплачені нею в рахунок виконання своїх зобов'язань за попередніми договорами на загальну суму 151 788,00 грн.

Разом з тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства, регламентованих п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, а враховуючи те, що обставини, на які позивачка посилалася в своєму позові, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, адоказів на їх спростування суду надано не було, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідачки на користь позивачки безпідставно набутих грошових коштів у сумі 151 788,00 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки підлягає до стягнення судовий збір у сумі 640,00 грн., а всього на загальну суму 152 428,00 грн., з яких: 151 788,00 грн. - сума безпідставно набутих коштів, 640,00 грн. - судові витрати по сплаті судового збору.

Крім того, в порядку, визначеному ч.3 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір у сумі 877,88 грн.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст. 525, 526, 635, 1212 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223-226, 228, 232, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутих коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 152428 (сто п'ятдесят дві тисячі чотириста двадцять вісім) грн. 00 коп., з яких: 151788 (сто п'ятдесят одна тисяча сімсот вісімдесят вісім) грн. 00 коп. - сума безпідставно набутих коштів; 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. - судові витрати по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 877 (вісімсот сімдесят сім) грн. 88 коп.

Рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, а також рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом, або після закінчення строків для подання апеляційної скарги та заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя: