Справа № 459/2571/16 Головуючий у 1 інстанції: Грабовський В.В.
Провадження № 22-ц/783/1694/17 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 Я. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.,

секретар: Симець В.І.,

за участі в судовому засіданні позивача ОСОБА_2, представника відповідача ВВДФССНВВПЗ України в м. Червонограді ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 22 грудня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и л а :

рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 22 грудня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення оскаржив ОСОБА_2

В своїй апеляційній скарзі просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити позов в повному обсязі. Вважає рішення таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи. Зазначає, що працював на шахті №1 «Червоноградська» з 1.09.1961 року до 7.05.1962 року підземним прохідником з повним робочим днем де він одержав каліцтво. Зазначає, що адміністрація шахти не виконувала рекомендації працевлаштування згідно медичної комісії ВТЕК в шахту не пускали і не давали легкої праці згідно Закону, хоча була трудова рекомендація та перевели його на важку працю на лісосклад. Фактично він протягом більш як 50 років намагається відновити порушене, на його думку, право на отримання регресних виплат у правильному розмірі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача на підтримання апеляційної скарги, представника відповідача в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення суд першої інстанції, посилаючись на ч.2 ст.2 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату професійної працездатності», п.2 ст. 7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» та відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що з копії довідки ДП «Львіввугілля» від 16.11.2012 року № 1849 установлено, що з 01.09.1961 року по 24.11.1988 року позивач перебував у трудових відносинах з шахтою № 1 «Червоноградська». У звязку з роботою в особливо шкідливих та тяжких умовах праці позивач був змушений звертатися за медичною допомогою, що підтверджується копіями наявних у справі медичних документів. Як видно з копії виписки з акта огляду № 80/5 від 16.04.1962 року Забузької районної лікарсько-трудової експертної комісії при Забузькому райсоцзабезі Львівської області, ОСОБА_2Ф, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлено втрату загальної працездатності у розмірі 40%, професійної працездатності 60% та встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок профзахворювання. Згідно з копією виписки з акта огляду № 399 від 28.11.1985 року Львівської обласної лікарсько-трудової експертної комісії, ОСОБА_2Ф, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 1 листопада 1985 року встановлено втрату загальної працездатності у розмірі 30%, професійної працездатності 50% безстроково, а також встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок профзахворювання. Рішенням Червоноградського міського суду від 25.04.1985 року, залишеного без змін ухвалою Львівського обласного суду від 30.05.1985 року у справі № 2-572, з будівельного управління № 21 тресту «Укрсобвуглемонтаж» на користь ОСОБА_2 стягнуто 3403,33 крб. одноразово за період з 15.07.1977 по 01.04.1985 року. З 01.04.1985 року по 52 крб. щомісячно до наступного переосвідування, тобто до 01.11.1985 року при умові, що заробітна плата, пенсія і доплата не перевищуватиме 224 крб. У позові до шахти ім. Лопатіна «Укрзахідвугілля» про стягнення доплати відмовлено за безпідставністю. Зазначеним рішенням встановлено вину будівельного управління № 21 тресту «Укрсобвуглемонтаж» у спричиненні профзахворювання позивачеві і втрати профпрацездатності. Щодо позовних вимог ОСОБА_2 до шахти ім. Лопатіна «Укрзахідвугілля» зазначено, що вини адміністрації шахти у профзахворюванні позивача суд не вбачає, оскільки останній перебував у трудових відносинах з шахтою на час втрати працездатності лише 6 місяців. Ухвалою Червоноградського міського суду від 04.06.1999 року, яка залишена без змін ухвалою Львівського обласного суду від 26.07.1999 року, заяву про перегляд рішення Червоноградського міського суду від 25.04.1985 року у звязку з нововиявленими обставинами відхилено. Оскільки шахтою № 1 «Червоноградська» не передано в установленому порядку відповідачеві документи, що підтверджують право позивача на страхові виплати, відсутні підстави для покладення на відповідача обовязку виплачувати позивачеві регресні виплати. Крім того, як встановлено вищевказаними рішеннями суду, вини шахти ім. Лопатіна (№ 1 «Червоноградська») у заподіянні позивачу професійного захворювання немає, а тому висновок позивача про те, що ушкодження здоровя він отримав на вказаному підприємстві, є помилковим. Слід зазначити, що шахта ім. Лопатіна (№ 1 «Червоноградська») ліквідована 10.10.1997 року, зазначена обставина встановлена судовими рішеннями у цивільних справах № 459/2044/13-ц та 459/1038/14-ц, що набрали законної сили, а тому відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України доказуванню не підлягають. Отже, у задоволенні позову слід відмовити.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду здійснені без повного та всебічного зясування всіх обставин, що мають значення для справи, обставини, які суд вважав встановленими лише частково відповідають обставинам, що мають значення для справи, крім цього рішення суду не відповідає вимогам закону.

Із матеріалів даної справи, а, також, справ №459/2500/16-ц; №2-109/1998 року та №2-14, заведена 21.09.1962 року, завершена 26.07.1999 року Червоноградського міського суду Львівської області, колегією суддів встановлені такі обставини.

Позивач ОСОБА_2 з 29.01.1951 року працював у шкідливих умовах на різних посадах (буровий робітник, змінний майстер, моторист, буровий майстер, електрослюсар, промивщик пневмоломів гірного цеху, машиніст компресорів, тощо) у різних підприємствах та установах гірничої промисловості. З 16.10.1954 року позивач працював в шкідливих умовах на різних посадах на шахті №1 Червоноградська по 23.01.1959 року, а згодом знову з 1.08.1959 року по 24.11.1988 року.

Актом огляду №80/5 від 16.04.1962 року Забузької районної ЛТЕК при Забузькому соцзабезі Львівської області ОСОБА_2 встановлено втрату загальної працездатності у розмірі 40% та професійної у розмірі 60% та встановлено інвалідність ІІІ групи внаслідок професійного захворювання.

На той час ОСОБА_4 пропрацював на шахті №1 Червоноградська в шкідливих умовах майже сім років.

Крім цього, із ряду доказів вбачається саме вина підприємства у незабезпеченні позивачу належних умов праці внаслідок чого у позивача виникли професійні захворювання та була спричинена інвалідність.

Так, наявність шкідливих умов праці, зокрема, і на підприємстві (шахта №1 Червоноградська)у період 1954-1962 роки та вина підприємства у спричиненні позивачу професійного захворювання та інвалідності вбачається із: виписки із акту огляду Забузької ЛТЕК при Забузькому соцзабезі Львівської області №80/5 від 16.04.1962 року, характеристики ОСОБА_2 шахти №1 Червоноградська 16.07.1962 року та довідок від 24.04.1962 року та ін., довідки БМУ №2 Тресту Укрособуглемонтаж, листків непрацездатності за 1958 рік, листів головного лікаря Забузького районного відділу охорони здоровя від 11.08.1962 року, листі та довідок Червоноградської міської санітарно-епідеміологічної санстанції Львівської області від 26.12.1982 року, виписок із медичних документів, актів по будівельній шахті №1 Червоноградська за 1955-61 роки, письмових підтверджень та свідчень керівництва Червоноградської ГПШ та працівників шахти, висновок технічного інспектора праці ЦК профкому робітників вугільної промисловості при Львівсько-волинському теркомі профспілки про професійне захворювання позивача, санітарно-гігієнічна характеристика умов праці позивача за 1951-1962 роки, висновком Обласної вищої ЛТЕК про причинний звзок між професійним захворюванням позивача та умовами його праці (Т.1 справи №2-14/1962 рокуа.с. 2, 5, 6, 7-8, 10-11, 16-18, 21, 25, 27, Т.2 а.с. 13-14, 11-12, 10, 15-22, 25-29, 23, 24, 33, 35, 42-43, 46-55).

Як вбачається із позовної заяви, позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача на його користь доплати до щомісячної страхової виплати з 1962 року по 2.09.2016 року (час подання позовної заяви), з врахуванням отримання ним професійного захворювання на Шахті №1 Червоноградська, що було встановлено актом огляду №80/5 від 16.04.1962 року Забузької районної ЛТЕК при Забузькому соцзабезі Львівської області. При цьому вважав необхідною доплату у розмірі 127 рублів щомісячно.

Відповідач заперечуючи проти позову вказував про те, що: ОСОБА_5 створений у 2001 році, а тому не вправі відповідати за страхову виплати здійснені позивачу до цього періоду. Крім цього, особова справа позивача не містить жодних даних про вину шахти Червоноградська №1 у заподіянні професійного захворювання позивачу. Вказане, зокрема, вбачається із рішення Червоноградського міського суду від 25.04.1985 року. Тобто вказані обставини судами досліджувались та повторному дослідженню та доказуванню не підлягають. Крім цього, на запит апеляційного суду відповідачем зазначено про те, що позивачу продовжено щомісячну страхову виплату з врахуванням наданих довідок ВАТ «Прибужжя» та відповідно без врахування отриманого професійного захворювання позивачем до цього на шахті №1 Червоноградська (і з вини цього підприємства), яке було встановлено актом огляду №80/5 від 16.04.1962 року Забузької районної ЛТЕК при Забузькому соцзабезі Львівської області.

Колегія суддів вважає, підстави позову частково обґрунтованими та такими, що підлягали до часткового задоволення з частковим врахуванням доводів відповідача у запереченнях на позов.

Дійсно, як вказано у запереченні на позов та вбачається із рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 25.04.1985 року (у справі №2-14/1962 року), позивачу було відмовлено в позові до шахти №1 Червоноградська (на той час імені Лопатіна) про стягнення доплати у звязку із професійним захворюванням з відсутності встановлення факту вини адміністрації шахти у професійному захворюванні позивача.

Однак, колегія суддів вважає, що рішення у вказаній справі не має преюдиційного значення у даній справі, оскільки спір мав місце між іншими сторонами та підстави позову були іншими як і період праці позивача, що досліджувався.

Як правильно вказано у запереченні відповідач (ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в особі відділення в м.Червонограді) існує з 1.04.2001 року і відповідно до цієї дати відповідати за заподіяну позивачу шкоду не взмозі та відповідно не міг до створення вирішувати питання про нарахування позивачу щомісячної страхової виплати.

Однак з 1.04.2001 року, набрання чинності Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» вправі та зобовязаний це робити.

Як вбачається із матеріалів справи та стверджено відповідачем у запереченнях, йому з 29.05.2001 року (часу отримання особової справи позивача) відомо про акт огляду позивача №80/5 від 16.04.1962 року Забузької районної ЛТЕК при Забузькому соцзабезі Львівської області, яким йому було встановлено інвалідність та визначено у відсотковому значенні втрату професійної та загальної працездатності у період його роботи на шахті №1 Червоноградська.

Однак відповідачем з 2001 року лише продовжено позивачу виплату щомісячної страхової вплати, на підставі довідок поданих ВАТ «Прибужжя», зокрема, і висновку МСЕК від 29.11.1985 року №399, без належного дослідження та врахування попереднього акту огляду Забузької районної ЛТЕК та врахування обставин настання професійного захворювання та вини працедавця (шахти Червоноградська №1) у отриманні такого. Хоча, на звернення позивача відповідач був зобовязаний це зробити і навіть у випадку незгоди з доводами позивача прийняти відповідне рішення про відмову йому у здійснені доплати до щомісячної страхової виплати. Вказаного протягом більш як 16 років не здійснено.

Із норм Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»вбачається таке.

Згідно ст. 1 вказаного Закону, завданнями страхування від нещасного випадку є: проведення профілактичних заходів, спрямованих на усунення шкідливих і небезпечних виробничих факторів, запобігання нещасним випадкам на виробництві, професійним захворюванням та іншим випадкам загрози здоров'ю застрахованих, викликаним умовами праці; відновлення здоров'я та працездатності потерпілих на виробництві від нещасних випадків або професійних захворювань; відшкодування матеріальної та моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей.

Відповідно до ст. 2 Закону, дія цього Закону поширюється на осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) на підприємствах, в установах, організаціях, незалежно від їх форм власності та господарювання (далі - підприємства), у фізичних осіб, на осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності. Особи, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних з виконанням ними трудових обов'язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно до цього Закону. ( Статтю 2 доповнено частиною другою згідно із Законом N 2272-III ( 2272-14 ) від 22.02.2001 ).

За ст. 3 Закону, держава гарантує усім застрахованим громадянам забезпечення прав у страхуванні від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання.

Відповідно до ст. 5 Закону, основними принципами страхування від нещасного випадку є: паритетність держави, представників застрахованих осіб та роботодавців в управлінні страхуванням від нещасного випадку; своєчасне та повне відшкодування шкоди страховиком; обов'язковість страхування від нещасного випадку осіб, які працюють на умовах трудового договору (контракту) та інших підставах, передбачених законодавством про працю, а також добровільність такого страхування для осіб, які забезпечують себе роботою самостійно, та громадян - суб'єктів підприємницької діяльності; надання державних гарантій реалізації застрахованими громадянами своїх прав; обов'язковість сплати страхувальником страхових внесків; формування та витрачання страхових коштів на солідарній основі; диференціювання страхового тарифу з урахуванням умов і стану безпеки праці, виробничого травматизму та професійної захворюваності на кожному підприємстві; економічна заінтересованість суб'єктів страхування в поліпшенні умов і безпеки праці; цільове використання коштів страхування від нещасного випадку.

Згідно ст. 6 Закону, суб'єктами страхування від нещасного випадку є застраховані громадяни, а в окремих випадках - члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик. Застрахованою є фізична особа, на користь якої здійснюється страхування (далі - працівник). Страхувальниками є роботодавці, а в окремих випадках - застраховані особи. Страховик - ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків). Об'єктом страхування від нещасного випадку є життя застрахованого, його здоров'я та працездатність.

За ст. 7 Закону, роботодавцем відповідно до цього Закону вважається: власник підприємства або уповноважений ним орган та фізична особа, яка використовує найману працю; власник розташованого в Україні іноземного підприємства, установи, організації (у тому числі міжнародних), філії або представництва, який використовує найману працю, якщо інше не передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно ст. 8 вказаного вище Закону, обов'язковому страхуванню від нещасного випадку підлягають: 1) особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту); 2) учні та студенти навчальних закладів, клінічні ординатори, аспіранти, докторанти, залучені до будь-яких робіт під час, перед або після занять; під час занять, коли вони набувають професійних навичок; у період проходження виробничої практики (стажування), виконання робіт на підприємствах; 3) особи, які утримуються у виправних, лікувально-трудових, виховно-трудових закладах та залучаються до трудової діяльності на виробництві цих установ або на інших підприємствах за спеціальними договорами.

За ст. 14 Закону, нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть. Перелік обставин, за яких настає страховий випадок, визначається Кабінетом Міністрів України за поданням спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади. В окремих випадках, за наявності підстав, ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків може визнати страховим нещасний випадок, що стався за обставин, не визначених передбаченим частиною другою цієї статті переліком. До професійного захворювання належить захворювання, що виникло внаслідок професійної діяльності застрахованого та зумовлюється виключно або переважно впливом шкідливих речовин і певних видів робіт та інших факторів, пов'язаних з роботою. Перелік професійних захворювань за поданням спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади затверджується Кабінетом Міністрів України. В окремих випадках ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків може визнати страховим випадком захворювання, не внесене до переліку професійних захворювань, передбаченого частиною п'ятою цієї статті, якщо на момент прийняття рішення медична наука має нові відомості, які дають підстави вважати це захворювання професійним.

Відповідно до ст. 21 Закону, у разі настання страхового випадку ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний у встановленому законодавством порядку:

1) своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров'я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні:

а) допомогу у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності;

б) одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого;

в) щомісяця грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого;

г) пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

д) пенсію у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання;

е) грошову суму за моральну шкоду за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому;

є) допомогу дитині відповідно до статті 9 цього Закону;

2) організувати поховання померлого, відшкодувати вартість пов'язаних з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов;

3) сприяти створенню умов для своєчасного надання кваліфікованої першої невідкладної допомоги потерпілому в разі настання нещасного випадку, швидкої допомоги в разі потреби його госпіталізації, ранньої діагностики професійного захворювання;

4) організувати цілеспрямоване та ефективне лікування потерпілого у власних спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах або на договірній основі в інших лікувально-профілактичних закладах з метою якнайшвидшого відновлення здоров'я застрахованого;

5) забезпечити потерпілому разом із відповідними службами охорони здоров'я за призначенням лікарів повний обсяг постійно доступної, раціонально організованої медичної допомоги, яка повинна включати:

а) обслуговування вузькопрофільними лікарями та лікарями загальної практики;

б) догляд медичних сестер удома, в лікарні або в іншому лікувально-профілактичному закладі;

в) акушерський та інший догляд удома або в лікарні під час вагітності та пологів;

г) утримання в лікарні, реабілітаційному закладі, санаторії або в іншому лікувально-профілактичному закладі;

д) забезпечення необхідними лікарськими засобами, протезами, ортопедичними, коригуючими виробами, окулярами, слуховими апаратами, спеціальними засобами пересування, зубопротезування (за винятком протезування з дорогоцінних металів).

З метою найповнішого виконання функцій, передбачених пунктами 4 і 5 частини першої цієї статті, ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків створює спеціалізовану медичну та патронажну службу соціального страхування;

6) вжити всіх необхідних заходів для підтримання, підвищення та відновлення працездатності потерпілого;

7) забезпечити згідно з медичним висновком домашній догляд за потерпілим, допомогу у веденні домашнього господарства (або компенсувати йому відповідні витрати), сприяти наданню потерпілому, який проживає в гуртожитку, ізольованого житла;

8) відповідно до висновку лікарсько-консультаційної комісії (далі - ЛКК) або медико-соціальної експертної комісії (далі - МСЕК) проводити навчання та перекваліфікацію потерпілого у власних навчальних закладах або на договірній основі в інших закладах перенавчання інвалідів, якщо внаслідок ушкодження здоров'я або заподіяння моральної шкоди потерпілий не може виконувати попередню роботу; працевлаштовувати осіб із зниженою працездатністю;

9) організовувати робочі місця для інвалідів самостійно або разом з органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи з іншими заінтересованими суб'єктами підприємницької діяльності; компенсувати при цьому витрати виробництва, які не покриваються коштами від збуту виробленої продукції, за рахунок ОСОБА_5;

10) у разі невідкладної потреби подавати інвалідам разову грошову допомогу, допомогу у вирішенні соціально-побутових питань за їх рахунок або за рішенням виконавчої дирекції ОСОБА_5 та її регіональних управлінь - за рахунок ОСОБА_5;

11) сплачувати за потерпілого внески на медичне та пенсійне страхування;

12) організовувати залучення інвалідів до участі у громадському житті.

Усі види соціальних послуг та виплат, передбачені цією статтею, надаються застрахованому та особам, які перебувають на його утриманні, незалежно від того, зареєстровано підприємство, на якому стався страховий випадок, у ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків чи ні.

Згідно ст. 23 Закону, виконання статутних функцій та обов'язків ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків щодо запобігання нещасним випадкам покладається на страхових експертів з охорони праці. Страховими експертами з охорони праці можуть бути особи з вищою спеціальною освітою за фахом спеціаліста з охорони праці або особи з вищою технічною або медичною освітою, які мають стаж практичної роботи на підприємстві не менше трьох років та відповідне посвідчення, яке видається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади. Страхові експерти з охорони праці мають право:

1) безперешкодно та в будь-який час відвідувати підприємства для перевірки стану умов і безпеки праці та проведення профілактичної роботи з цих питань;

2) у складі відповідних комісій брати участь у розслідуванні нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, а також у перевірці знань з охорони праці працівників підприємств;

3) одержувати від роботодавців пояснення та інформацію, в тому числі у письмовій формі, про стан охорони праці;

4) брати участь у роботі комісій з питань охорони праці підприємств;

5) вносити власникам підприємств, органам виконавчої влади, державного нагляду за охороною праці подання про порушення законодавства про охорону праці і вимагати вжиття економічних санкцій або притягнення до відповідальності посадових осіб, які допустили ці порушення, а також про заборону подальшої експлуатації робочих місць, дільниць і цехів, робота яких загрожує здоров'ю або життю працівників;

6) складати протоколи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) брати участь як незалежні експерти в роботі комісій з випробувань та приймання в експлуатацію виробничих об'єктів, засобів виробництва та індивідуального захисту, апаратури та приладів контролю.

Страхові експерти з охорони праці провадять свою діяльність відповідно до Положення про службу страхових експертів з охорони праці, профілактики нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

За ст. 24 Закону, ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний:

1) вести реєстр страхувальників;

2) письмово повідомляти страхувальнику умовний клас професійного ризику його підприємства - групу галузей (підгалузей) економіки або видів діяльності, що мають визначений для цієї групи рівень виробничого травматизму та професійної захворюваності;

3) укладати угоди з лікувально-профілактичними закладами та окремими лікарями на обслуговування потерпілих на виробництві;

4) вивчати та використовувати досвід управління охороною праці та страхування від нещасного випадку в зарубіжних країнах;

5) співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансуванні заходів, пов'язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів.

Якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат;

6) виконувати інші роботи, пов'язані з координацією страхової діяльності.

Відповідно до ст. 28 Закону, страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Зазначені грошові суми складаються із:

1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім'ї та особам, які перебували на утриманні померлого);

3) страхової виплати пенсії по інвалідності потерпілому;

4) страхової виплати пенсії у зв'язку з втратою годувальника;

5) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;

6) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

За наявності факту заподіяння моральної шкоди потерпілому провадиться страхова виплата за моральну шкоду.

Згідно ст. 29 Закону, перерахування сум щомісячних страхових виплат і витрат на медичну та соціальну допомогу провадиться у разі:

1) зміни ступеня втрати професійної працездатності;

2) зміни складу сім'ї померлого;

3)підвищення розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством.

Перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади з питань статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року. При цьому визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає.

За ст. 30 Закону, ступінь втрати працездатності потерпілим установлюється МСЕК за участю ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків і визначається у відсотках професійної працездатності, яку мав потерпілий до ушкодження здоров'я. МСЕК установлює обмеження рівня життєдіяльності потерпілого, визначає професію, з якою пов'язане ушкодження здоров'я, причину, час настання та групу інвалідності у зв'язку з ушкодженням здоров'я, а також визначає необхідні види медичної та соціальної допомоги. Огляд потерпілого проводиться МСЕК за умови подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, висновку спеціалізованого медичного закладу (науково-дослідного інституту профпатології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально-профілактичного закладу або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків, суду чи прокуратури. Позачергова експертиза проводиться МСЕК за заявою потерпілого, інших заінтересованих осіб, суду чи прокуратури.

Згідно ст. 34 Закону, сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я. Сума щомісячної страхової виплати не повинна перевищувати середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров'я. У разі коли потерпілому одночасно із щомісячною страховою виплатою призначено пенсію по інвалідності у зв'язку з одним і тим самим нещасним випадком, їх сума не повинна перевищувати середньомісячний заробіток, який потерпілий мав до ушкодження здоров'я. Визначені раніше сума щомісячної страхової виплати та пенсія по інвалідності зменшенню не підлягають. У разі стійкої втрати професійної працездатності, встановленої МСЕК, ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків проводить одноразову страхову виплату потерпілому, сума якої визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток втрати потерпілим професійної працездатності, але не вище чотирикратного розміру граничної суми заробітної плати (доходу), з якої справляються внески до ОСОБА_5. У разі коли при подальших обстеженнях МСЕК потерпілому встановлено інший, вищий ступінь втрати стійкої професійної працездатності, з урахуванням іншої професійної хвороби або іншого каліцтва, пов'язаного з виконанням трудових обов'язків, йому провадиться одноразова виплата, сума якої визначається із розрахунку середньомісячного заробітку потерпілого за кожний відсоток збільшення ступеня втрати професійної працездатності відносно попереднього обстеження МСЕК. Якщо комісією з розслідування нещасного випадку встановлено, що ушкодження здоров'я настало не тільки з вини роботодавця, а й внаслідок порушення потерпілим нормативних актів про охорону праці, розмір одноразової допомоги зменшується на підставі висновку цієї комісії, але не більш як на 50 відсотків. Моральна (немайнова) шкода, заподіяна умовами виробництва, яка не спричинила втрати потерпілим професійної працездатності, відшкодовується ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків за заявою потерпілого з викладом характеру заподіяної моральної (немайнової) шкоди та за поданням відповідного висновку медичних органів. Відшкодування здійснюється у вигляді одноразової страхової виплати незалежно від інших видів страхових виплат. Сума страхової виплати за моральну (немайнову) шкоду визначається в судовому порядку. При цьому сума страхової виплати не може перевищувати двохсот розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, незалежно від будь-яких інших страхових виплат. ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, в тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК. Якщо внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання потерпілий тимчасово втратив працездатність, ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків фінансує всі витрати на його лікування. Допомога у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю виплачується в розмірі 100 відсотків середнього заробітку (оподатковуваного доходу). При цьому перші п'ять днів тимчасової непрацездатності оплачуються власником або уповноваженим ним органом за рахунок коштів підприємства, установи, організації. Додаткове харчування призначається на конкретно визначений строк за раціоном, який складає дієтолог чи лікар, який лікує, та затверджує МСЕК. Неможливість забезпечення потерпілого додатковим харчуванням у лікувально-профілактичному або реабілітаційному закладі підтверджується довідкою за підписом головного лікаря (директора) цього закладу. В цьому разі компенсація витрат на додаткове харчування здійснюється ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків на підставі інформації органів державної статистики про середні ціни на продукти харчування у торговельній мережі того місяця, в якому їх придбали. Витрати на ліки, лікування, протезування (крім протезів з дорогоцінних металів), придбання санаторно-курортних путівок, предметів догляду за потерпілим визначаються на підставі виданих лікарями рецептів, санаторно-курортних карток, довідок або рахунків про їх вартість. Сума витрат на необхідний догляд за потерпілим залежить від характеру цього догляду, встановленого МСЕК, і не може бути меншою (на місяць) від: 1) розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на спеціальний медичний догляд (масаж, уколи тощо); 2) половини розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на постійний сторонній догляд; 3) чверті розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на день виплати, - на побутове обслуговування (прибирання, прання білизни тощо). Витрати на догляд за потерпілим відшкодовуються ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків незалежно від того, ким вони здійснюються. Інваліди I групи подають висновок МСЕК тільки для встановлення спеціального медичного догляду. Якщо встановлено, що потерпілий потребує кількох видів допомоги, оплата провадиться за кожним її видом. Потерпілому, який став інвалідом, періодично, але не рідше одного разу на три роки, а інвалідам I групи щорічно безоплатно за медичним висновком надається путівка для санаторно-курортного лікування; у разі самостійного придбання путівки її вартість компенсує ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків у розмірі, встановленому правлінням ОСОБА_5. Потерпілому, який став інвалідом, компенсуються також витрати на проїзд до місця лікування і назад. Особі, яка супроводжує потерпілого, ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків компенсує витрати на проїзд і житло згідно із законодавством про службові відрядження. Потерпілому, який став інвалідом та використав щорічну відпустку до одержання путівки у санаторно-курортний заклад, роботодавець надає додаткову відпустку для лікування (включаючи час проїзду) із збереженням на цей час середньомісячного заробітку, який він мав до ушкодження здоров'я, або заробітку, що склався перед відпусткою (за вибором потерпілого). Щомісячні страхові виплати потерпілому протягом цього часу провадяться на загальних підставах. За наявності у потерпілого відповідно до висновків МСЕК медичних показань для одержання автомобіля ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків компенсує вартість придбання автомобіля з ручним керуванням, запасних частин до нього, пального, а також ремонту і технічного обслуговування та навчання керуванню автомобілем у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Згідно з висновком МСЕК ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків може відшкодовувати й інші витрати. У разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім'ї повинен бути не меншим за п'ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого. У разі смерті потерпілого від нещасного випадку або професійного захворювання витрати на його поховання несе ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків згідно з порядком, визначеним Кабінетом Міністрів України. У разі смерті потерпілого суми страхових виплат особам, які мають на це право, визначаються із середньомісячного заробітку потерпілого за вирахуванням частки, яка припадала на потерпілого та працездатних осіб, що перебували на його утриманні, але не мали права на ці виплати. У разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування шкоди особам, зазначеним у статті 33 цього Закону, визначається виходячи із суми щомісячних страхових виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з відповідним коригуванням щомісячних страхових виплат згідно із статтею 29 цього Закону. Причинний зв'язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів. Сума страхових виплат кожній особі, яка має на це право, визначається шляхом ділення частини заробітку потерпілого, що припадає на зазначених осіб, на кількість цих осіб. Сума страхових виплат непрацездатним особам, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право, визначається в такому порядку: 1) якщо кошти на утримання стягувалися за рішенням суду, страхові виплати визначаються в сумі, призначеній судом; 2) якщо кошти на утримання не стягувалися в судовому порядку, сума страхової виплати встановлюється ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків. У разі коли право на страхові виплати мають одночасно непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого, і непрацездатні особи, які не перебували на його утриманні, спочатку визначається сума страхових виплат особам, які не перебували на утриманні померлого. Установлена зазначеним особам сума страхових виплат виключається із заробітку годувальника, а потім визначається сума страхових виплат особам, які перебували на утриманні померлого, у порядку, передбаченому абзацами першим та другим цього пункту. Страхові виплати особам, які втратили годувальника, провадяться в повному розмірі без урахування призначеної їм пенсії у разі втрати годувальника та інших доходів. Середньомісячний заробіток для обчислення суми страхових виплат потерпілому у зв'язку із втраченим ним заробітком (або відповідної його частини) визначається згідно з порядком ( 1266-2001-п ) обчислення середньої заробітної плати для виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням , що затверджується Кабінетом Міністрів України. ( Частина десята статті 34 в редакції Закону N 2272-III ( 2272-14 ) від 22.02.2001 ) При обчисленні середньомісячного заробітку враховуються основна і додаткова заробітна плата, а також інші заохочувальні та компенсаційні виплати (у тому числі в натуральній формі), які включаються до фонду оплати праці і підлягають обкладенню прибутковим податком з громадян. ( Частина одинадцята статті 34 в редакції Закону N 2272-III ( 2272-14 ) від 22.02.2001 ). Середньомісячний заробіток, обчислений у порядку, передбаченому частиною десятою цієї статті, береться для визначення розміру одноразової допомоги потерпілому або членам його сім'ї та особам, які перебували на його утриманні, у разі смерті потерпілого. У разі повторного ушкодження здоров'я середньомісячний заробіток, за бажанням потерпілого, обчислюється за відповідні періоди, що передували першому або повторному ушкодженню здоров'я. Сума страхової виплати в цьому разі визначається згідно із ступенем (у відсотках) втрати професійної працездатності, що встановлюється МСЕК за сукупністю випадків ушкодження здоров'я. Якщо повторне ушкодження здоров'я працівника настало з вини іншого роботодавця, страхова виплата провадиться на загальних підставах. Якщо на час звернення за страховою виплатою документи про заробіток потерпілого до ушкодження здоров'я не збереглися, сума страхової виплати визначається за діючою на час звернення тарифною ставкою (окладом) за професією (посадою) на підприємстві (в галузі), на якому працював потерпілий, або за відповідною тарифною ставкою (окладом) подібної професії (посади), але не менше розміру мінімальної заробітної плати, встановленого на день виплати. Відсутність документів про заробіток підтверджується довідкою роботодавця або відповідного архіву. У разі ушкодження здоров'я в період виробничого навчання (практики) сума страхової виплати визначається за діючою на підприємстві ставкою (окладом) тієї професії (спеціальності), якій навчався потерпілий, але не нижче найменшого розряду тарифної сітки відповідної професії. Якщо у період навчання (практики) потерпілий одержував заробіток, сума страхової виплати визначається, за його згодою, із середньомісячного заробітку за цей період. За бажанням потерпілого сума страхової виплати може бути визначена із середньомісячного заробітку до початку виробничого навчання (практики). Виплата пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання провадиться потерпілому відповідно до законодавства про пенсійне забезпечення, крім випадків, передбачених пунктом 2 статті 8 та статтею 9 цього Закону. Неповнолітній особі, яка відповідно до статті 9 цього Закону народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання матері під час її вагітності, або особам, зазначеним у пункті 2 статті 8 цього Закону, які стали інвалідами під час відповідних занять або робіт, ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків провадить щомісячні страхові виплати як інвалідам дитинства, а після досягнення ними 16 років - у розмірі середньомісячного заробітку, що склався на території області (міста) проживання цих осіб, але не менше середньомісячного заробітку в країні на день виплати. Індексація суми страхової виплати провадиться відповідно до законодавства. Якщо застрахований одночасно має право на безоплатне або пільгове отримання одних і тих же видів допомоги, забезпечення чи догляду згідно з цим Законом та іншими законами, нормативно-правовими актами, йому надається право вибору відповідного виду допомоги, забезпечення чи догляду за однією з підстав.

Відповідно до ст. 35 вказаного Закону, для розгляду справ про страхові виплати до ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків подаються: акт розслідування нещасного випадку або акт розслідування професійного захворювання за встановленими формами та (або) висновок МСЕК про ступінь втрати професійної працездатності застрахованого чи копія свідоцтва про його смерть, а також відповідні рішення про відшкодування моральної (немайнової) шкоди; документи про необхідність подання додаткових видів допомоги. ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків приймає рішення про виплати у разі втрати годувальника за умови подання таких документів, які видаються відповідними організаціями в триденний строк з моменту звернення заявника:

1) копії свідоцтва органу реєстрації актів громадянського стану про смерть потерпілого;

2) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - довідки виконавчого органу ради чи інших документів про склад сім'ї померлого, в тому числі про тих, хто перебував на його утриманні, або копії відповідного рішення суду;

3) довідки житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - виконавчого органу ради про батьків або іншого члена сім'ї померлого, який не працює та доглядає дітей, братів, сестер чи онуків померлого, які не досягли 8-річного віку;

4) довідки навчального закладу про те, що член сім'ї потерпілого віком від 18 до 23 років, який має право на відшкодування шкоди, навчається за денною формою навчання;

5) довідки навчального закладу інтернатного типу про те, що член сім'ї потерпілого, який має право на відшкодування шкоди, перебуває на утриманні цього закладу.

Факт перебування на утриманні потерпілого у разі відсутності відповідних документів і неможливості їх відновлення встановлюється в судовому порядку. Якщо застрахований або члени його сім'ї за станом здоров'я чи з інших причин не спроможні самі одержати зазначені вище документи, їх одержує та подає відповідний страховий експерт ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків.

За ст. 36 Закону, ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків розглядає справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи за наявності усіх необхідних документів і приймає відповідні рішення у десятиденний строк, не враховуючи дня надходження зазначених документів. Рішення оформляється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім'ї та їх строки або обгрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів. ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків може затримати страхові виплати до з'ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог.

Згідно ст. 37 Закону, ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків може відмовити у страхових виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо мали місце.

1) навмисні дії потерпілого, спрямовані на створення умов для настання страхового випадку;

2) подання роботодавцем або потерпілим ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків свідомо неправдивих відомостей про страховий випадок;

3) вчинення застрахованим умисного злочину, що призвів до настання страхового випадку.

ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків може відмовити у виплатах і наданні соціальних послуг застрахованому, якщо нещасний випадок згідно із законодавством не визнаний пов'язаним з виробництвом.

Відповідно до ст. 40 Закону, страхові виплати провадяться щомісячно в установлені ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків дні на підставі постанови цього ОСОБА_5 або рішення суду: потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання; особам, які мають право на виплати у зв'язку із смертю годувальника, - з дня смерті потерпілого, але не раніше дня виникнення права на виплати. Одноразова допомога виплачується потерпілому в місячний строк з дня визначення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності, а в разі смерті потерпілого - у місячний строк з дня смерті застрахованого особам, які мають на це право. Якщо справи про страхові виплати розглядаються вперше по закінченні трьох років з дня втрати потерпілим працездатності внаслідок нещасного випадку або з дня смерті годувальника, страхові виплати провадяться з дня звернення. Виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням. Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв'язку із страховим випадком, а фінансування додаткових витрат згідно із статтею 21 цього Закону - протягом строку, на який визначено потребу в них. Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк проведення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого при наступному огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв'язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров'я. Якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхової виплати, з вини ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків своєчасно не визначено або не виплачено суми страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв'язку із зростанням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці" ( 108/95-ВР ). Страхові виплати за поточний місяць провадяться протягом місяця з дня настання страхового випадку. Доставка і переказ сум, що виплачуються потерпілим, провадяться за рахунок ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків. За бажанням одержувачів ці суми можуть перераховуватися на їх особові рахунки в банку. Суми, одержані в рахунок страхових виплат потерпілим або особою, яка має право на ці виплати, можуть бути утримані ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків, якщо рішення про їх виплату прийнято на підставі підроблених документів або подано свідомо неправдиві відомості, а також якщо допущено помилку, яка впливає на суму страхових виплат. Належні суми страхових виплат, що з вини ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків не були своєчасно виплачені особам, які мають на них право, у разі смерті цих осіб виплачуються членам їх сімей, а в разі їх відсутності - включаються до складу спадщини.

Згідно ст. 43 Закону, застрахований має право:

1) брати участь на виборній основі в управлінні страхуванням від нещасних випадків;

2) бути повноважним представником застрахованих працівників і вимагати від ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків виконання своїх обов'язків щодо соціального захисту потерпілих;

3) брати участь у розслідуванні страхового випадку, у тому числі з участю представника профспілкового органу або своєї довіреної особи;

4) у разі настання страхового випадку одержувати від ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків виплати та соціальні послуги, передбачені статтею 21 цього Закону;

5) на послуги медичної реабілітації;

6) на послуги професійної реабілітації, включаючи збереження робочого місця, навчання або перекваліфікацію, якщо загальна тривалість професійної реабілітації не перевищує двох років;

7) на відшкодування витрат при медичній і професійній реабілітації на проїзд до місця лікування чи навчання і назад, витрати на житло та харчування, транспортування багажу, на проїзд особи, яка його супроводжує;

8) на послуги соціальної реабілітації, включаючи придбання автомобіля, протезів, допомогу у веденні домашнього господарства, що надаються відповідно до законодавства;

9) отримувати безоплатно від ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків роз'яснення з питань соціального страхування від нещасного випадку.

У разі смерті потерпілого члени його сім'ї мають право на одержання від ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків страхових виплат (одноразової допомоги, пенсії у зв'язку із втратою годувальника) та послуг, пов'язаних з похованням померлого.

За ст. 44 вказаного Закону, застрахований зобов'язаний:

1) знати та виконувати вимоги законодавчих та інших нормативно-правових актів про охорону праці, що стосуються застрахованого, а також додержуватися зобов'язань щодо охорони праці, передбачених колективним договором (угодою, трудовим договором, контрактом) та правилами внутрішнього трудового розпорядку підприємства;

2) у разі настання нещасного випадку або професійного захворювання:

а) лікуватися в лікувально-профілактичних закладах або у медичних працівників, з якими ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків уклав угоди на медичне обслуговування;

б) додержувати правил поведінки та режиму лікування, визначених лікарями, які його лікують;

в) не ухилятися від професійної реабілітації та виконання вказівок, спрямованих на якнайшвидше повернення його до трудової діяльності;

г) своєчасно повідомляти робочий орган виконавчої дирекції ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків про обставини, що призводять до зміни розміру матеріального забезпечення, складу соціальних послуг та порядку їх надання (зміни стану непрацездатності, складу сім'ї, звільнення з роботи, працевлаштування, виїзд за межі держави тощо).

Відповідно до ст. 45 Закону, роботодавець як страхувальник має право:

1) брати участь на виборній основі в управлінні страхуванням від нещасних випадків;

2) вимагати від ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків виконання обов'язків ОСОБА_5 щодо організації профілактики нещасних випадків і професійних захворювань та соціального захисту потерпілих;

3) оскаржувати рішення працівників ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків у спеціальних комісіях з питань вирішення спорів при виконавчій дирекції ОСОБА_5 та при її робочих органах;

4) брати участь у визначенні йому знижок чи надбавок до страхового тарифу;

5) захищати свої права та законні інтереси, а також права та законні інтереси застрахованих, у тому числі в суді.

Роботодавець як страхувальник зобов'язаний:

1) своєчасно реєструватися у ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків;

2) своєчасно та повністю сплачувати в установленому порядку страхові внески до ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків;

3) інформувати робочий орган виконавчої дирекції ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків:

а) про кожний нещасний випадок або професійне захворювання на підприємстві;

б) про зміну технології робіт або виду діяльності підприємства для переведення його до відповідної групи тарифів небезпеки;

в) не пізніш як за два місяці - про ліквідацію підприємства;

4) щорічно подавати робочому органу виконавчої дирекції ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків відомості про чисельність працівників, річну суму заробітної плати, річний фактичний обсяг реалізованої продукції (робіт, послуг), кількість нещасних випадків і професійних захворювань на підприємстві за минулий календарний рік;

5) безоплатно створювати всі необхідні умови для роботи на підприємстві представників ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків;

6) повідомляти працівникам підприємства адресу та номери телефонів робочого органу виконавчої дирекції ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків, а також лікувально-профілактичних закладів та лікарів, які за угодами з цим ОСОБА_5 обслуговують підприємство.

Порядок і строки подання відомостей, передбачених пунктами 3 і 4 частини другої цієї статті, визначаються ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків.

За ст. 55 Закону, спори щодо суми страхових внесків, а також щодо розміру шкоди та прав на її відшкодування, накладення штрафів та з інших питань вирішуються в судовому порядку. За бажанням заінтересована особа може звернутися з питань вирішення спору до спеціальної комісії при виконавчій дирекції ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків. До складу цієї комісії на громадських і паритетних засадах входять представники держави, застрахованих осіб і страхувальників. Такі ж комісії на тих же засадах створюються при робочих органах виконавчої дирекції ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків із залученням представників місцевих органів виконавчої влади, застрахованих осіб і страхувальників. Положення про діяльність і персональний склад цих комісій затверджується правлінням ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків. Рішення комісії при робочому органі виконавчої дирекції ОСОБА_5 соціального страхування від нещасних випадків може бути оскаржено до комісії, створеної при виконавчій дирекції цього ОСОБА_5, а рішення останньої - до його правління.

Зважаючи на вказані норми закону та наведені обставини, колегія суддів вважає, що відповідач безпідставно на звернення позивача не здійснив належної перевірки отримання ним професійного захворювання та вини у його спричиненні саме роботодавця позивача та безпідставно не здійснив нарахування йому відповідної доплати до щомісячної страхової виплати з врахуванням отримання професійного захворювання, що встановлене актом огляду №80/5 від 16.04.1962 року Забузької районної ЛТЕК при Забузькому соцзабезі Львівської області та вини у його спричиненні роботодавця позивача, що встановлено вище.

А тому позов в частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивача недоотриманої різниці щомісячної страхової виплати з 1.04.2001 року по 2.09.2016 року з врахуванням, отримання ним професійного захворювання на Шахті №1 Червоноградська, що було встановлено актом огляду №80/5 від 16.04.1962 року Забузької районної ЛТЕК при Забузькому соцзабезі Львівської області є підставним та підлягав до задоволення

В задоволенні решти позову слід відмовити.

Вказаним слід визнати доводи апеляційної скарги частково обґрунтованими та таку задовольнити частково, рішення ж суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.2-4, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, -

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 22 грудня 2016 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення, яким позов ОСОБА_2 до Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Червонограді про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Червонограді на користь ОСОБА_2 недоотриману різницю щомісячної страхової виплати з 1.04.2001 року по 2.09.2016 року з врахуванням, отримання ним професійного захворювання на Шахті №1 Червоноградська, що було встановлено актом огляду №80/5 від 16.04.1962 року Забузької районної ЛТЕК при Забузькому соцзабезі Львівської області.

В задоволенні решти позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : Я.А. Левик

Судді: Л.Б. Струс

ОСОБА_6