Справа № 318/2274/17 Номер провадження №2/318/832/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" листопада 2017 р. м. Камянка-Дніпровська

Камянсько-Дніпровський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Комишньої Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Камянка-Дніпровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів в якому зазначає, його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Батьки припинили свої шлюбні відносини ще з дитинства позивача та мешкали окремо. Після їх розлучення позивач проживав разом з матірю, яка здійснювала його матеріальне забезпечення та оплачувала навчання. 26.11.2015 року позивачу виповнилося 18 років та він продовжує навчання в Запорізькому національному технічному університеті на 3 курсі (КНТ-415, «Програмне забезпечення наук і технологій») на денній формі навчання (контрактна) на факультеті компютерних наук та технологій, термін навчання з 01.09.2015 року по 31.05.2019 року. Навчання в Запорізькому національному технічному університеті здійснюється на підставі договору № 05010301/313 від 14.08.2015 року про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищою освітою. Відповідно до п. 3.1 договору мати позивача ОСОБА_2, яка є замовником за договором, взяла на себе зобовязання своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірі та в строки, що встановлені цим договором. Вартість навчання по роках згідно п. 4.2 зазначеного договору за 3-й рік навчання складає 10150,00 грн., за 4-й рік навчання 10900,00 грн. Оскільки за несвоєчасне внесення плати за надання освітніх послуг, виконавець договору Запорізький національний технічний університет, має право не допустити позивача до навчання в односторонньому порядку на підставі п. 5.3 договору, позивач змушений був займати грошові кошти у борг, щоб оплатити за І-й семестр третього року навчання в розмірі 5075 грн. ОСОБА_4 позивача відмовляється сплачувати кошти за його навчання та виконувати договір. Крім того, ОСОБА_2 відмовляється надавати допомогу сину на оплату гуртожитку, проїзду на навчання, а також придбання найнеобхідніших продуктів харчування та одягу. у звязку з чим позивач перебуває у скрутному матеріальному становищі та змушений займати гроші в борг у знайомих. Позивач намагався в позасудовому порядку домовитися з відповідачем, просив надавати йому допомогу хоча б у вигляді оплати за навчання, на що отримав від неї негативну відповідь. Мати позивача є здоровою працездатною та забезпеченою людиною, оскільки працює та з 2007 року зареєстрована як фізична особа-підприємець, має дохід від здійснення підприємницької діяльності, має обов'язок та можливість надавати допомогу на утримання сина на період його навчання. Враховуючи, що згідно п.4.2. зазначеного договору за 3-й рік навчання позивачу потрібно сплатити 10150,00 грн., за 4-й рік навчання 10900,00 грн., окрім цього на цей період позивач має інші витрати на покупку предметів канцелярії, оплату Інтернету та мобільного звязку, оренду житла, придбання сезонного одягу, продуктів харчування, то в середньому щомісячні витрати на навчання складають 4495,83 грн. Батько позивача, ОСОБА_3, погоджується добровільно сплачувати половину вищезазначених витрат, тому просить суд визначити розмір аліментів на навчання у твердій грошовій сумі та стягнути з ОСОБА_2 половину від щомісячних витрат на навчання в розмірі 2247,92 грн. на період його навчання до 31.05.2019 року.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявилася, надала заяву в якій просить розглядати справу у її відсутність, заперечень не надала, залишила вирішення даного спору на розсуд суду.

В судове засідання третя особа ОСОБА_3 не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та в належній формі за зареєстрованим в установленому порядку місцем його проживання, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, від нього не надійшло повідомлення про розгляд справи у його відсутність, заперечень на позов не подано.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню на наступних підставах.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4).

Згідно копії довідки № 384 від 08.09.2017 року, виданої деканом факультету ОСОБА_4 позивач є студентом 3-го курсу (КНТ-415, «Програмне забезпечення наук і технологій») на денній формі навчання (контрактна) факультету компютерних наук та технологій Запорізького національного технічного університету (ІV рівень акредитації). Термін навчання з 01.09.2015 року по 31.05.2019 року (а.с.5).

Відповідно до договору 05010301/131 про надання освітніх послуг з підготовки фахівця з вищою освітою, що укладений 14.08.2015 року між Запорізьким національним технічним університетом та ОСОБА_1, ОСОБА_2, вартість освітньої послуги за 3-й рік навчання становить 10150,00 грн., 4-й рік навчання 10900, 00 грн. (а.с.6).

У відповідності зі ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Частина 1 ст. 199 СК України встановлює, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Ст. 200 СК України регламентує, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року за № 3 судам розяснено, що обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у звязку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Суд вважає, що відповідач зобовязаний утримувати свою повнолітню дитину під час продовження нею навчання, оскільки під час розгляду справи не встановлено обставин, що вона не має можливості надавати матеріальну допомогу. Відповідач є працездатною особою, працевлаштованою, з 2007 року зареєстрована як фізична особа-підприємець, що підтверджується документально (а.с. 12-14).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3, від 15.05.2006 року вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно довідки про склад сімї № 6729 виданої виконавчим комітетом Камянсько-Дніпровької міської ради Камянсько-Дніпровьського району Запорізької області 10.10.2017 року відповідач має на утриманні неповнолітнього сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, який є братом позивача (а.с.11).

З огляду на вищевказані обставини, враховуючи пріоритетність прав дитини на достатнє забезпечення його потреб, суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на його утримання в звязку з продовженням навчання у розмірі 1500,00 грн. щомісячно до закінчення навчання. Такий розмір аліментів, на думку суду, буде відповідати засадам розумності і справедливості, та буде співмірним потребам дитини та можливостям матері. А також суд враховує, що батько позивача є працездатним, та повинен в рівній мірі також брати участь у забезпеченні дитини, яка продовжує навчання.

Позивач відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а тому, на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 141, 182, 199, 200 СК України, ст. ст. 88, 209, 213, 214, 215, 292, 294ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, податковий номер НОМЕР_1 аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча пятсот) грн., 00 коп. щомісячно, починаючи з 17.10.2017 року на період навчання до 31.05.2019 року, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення в частині місячного платежу підлягає негайному виконанню.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Кам'янсько-Дніпровський районний суд Запорізької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Н.І.Комишня