АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 636/3753/15-ц
Провадження № 22-ц-/790/5207/17 Головуючий І інстанції: Дьоміна О.П.
Категорія: відшкодування шкоди Доповідач: Сащенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Сащенко І.С.

суддів - Коваленко І.П., Овсяннікової А.І.,

за участю секретаря - Бойко А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 05 липня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» про відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Страхова група «ТАС» в якому з урахуванням уточнених вимог просив поновити йому строк позовної давності, встановивши його перебіг з 18.08.2012 року; стягнути з відповідача на його користь шкоду у розмірі 24 929,54 грн. та судові витрати у розмірі 100 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 06.03.2012 року відбулося зіткнення автомобілів «ВАЗ» 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та «Peugeot Partner», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який станом на 06.03.2012 року був працівником ПАТ «МТС Україна», і сам автомобіль «Peugeot Partner», реєстраційний номер НОМЕР_2, належав цій юридичній особі. В результаті зіткнення його автомобіль отримав значні пошкодження і вартість ремонтно-відновлювальних робіт складає 24 929,54 грн. Згідно висновку експертизи за №25/15 від 14.11.2015 року, призначеної Комінтернівським районним судом м. Харкова, відсоткова частка вини водія ОСОБА_2 склала 65,385%. Вважає, що у зв'язку з тим, що його автомобіль отримав пошкодження в результаті дій працівника ПАТ «МТС Україна», то він має право на відшкодування заподіяної шкоди. Відповідальність водія автомобіля «Peugeot Partner», реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована згідно двох договорів страхування, укладених між ПАТ «МТС Україна» та ПАТ «Страхова група «ТАС».

В судовому засіданні позивач повністю підтримав позов.

Представник відповідача проти позову заперечував.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 05 липня 2017 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. При цьому посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права.

Зазначає, що після скоєння ДТП йому не було надано даних про страховика, у якого було застраховано цивільну відповідальність водія автомобіля «Peugeot Partner». Тому він не мав можливості вчасно звернутись з вимогою про відшкодування заподіяної шкоди.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, що з`явилися, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, знаходить скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення з вимогами про відшкодування шкоди.

Судова колегія з висновком суду першої інстанції погоджується, оскільки він відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Встановлено, що 06.03.2012 року об 11 год. 00 хв. на автошляху Київ - Харків - Довжанський на ділянці 543 км. + 600 м. відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «ВАЗ» 21099, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 та «Peugeot Partner», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, який станом на 06.03.2012 року був працівником ПАТ «МТС Україна».

Позивач керував автомобілем, що належав ОСОБА_3 на підставі довіреності від 06.03.2012 року (а.с.135-136).

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 31.07.2012 року залишено без змін постанову Чугуївського міського суду від 26.03.2012 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 08.02.2016 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ ПАТ «Страхова група «ТАС» суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 28 114,51 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 281,15 грн. В ході розгляду справи була проведена експертиза та встановлена відсоткова частка вини водія ОСОБА_1 в ДТП, яка складає 34,615-34,375%, а відсоткова частка вини водія ОСОБА_2 - 65,385-65,625%.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачено, що шкода, заподіяна кількома особами, відшкодовується кожною з них в частині, заподіяній нею (в порядку часткової відповідальності). Питання про відповідальність за шкоду, заподіяну при цьому самим джерелам підвищеної небезпеки кожного із їх володільців перед іншим з них, вирішується за правилами: при наявності вини обох володільців - розмір відшкодування визначається відповідно до ступеня вини кожного.

Згідно до вимог ст. ст. 979, 988 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий, чи інша особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву на виплату страхового відшкодування та відповідні документи.

Відповідно до пункту 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 автомобіль «Peugeot Partner», реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, на праві власності зареєстровано за ПАТ «МТС Україна».

ПАТ «МТС Україна» своєчасно повідомив ПАТ «Страхова група «ТАС» про настання страхового випадку.

ПАТ «Страхова група «ТАС» визнала вищевказану ДТП страховою та на виконання умов договору добровільного страхування на підставі складеного страхового акту за №11350В/40/2012 від 14.05.2012 року здійснило власнику автомобіля НОМЕР_3 - ПАТ «МТС Україна» страхове відшкодування в розмірі 81 220,60 грн. згідно платіжного доручення за №32981 від 15.05.2012 року.

ОСОБА_1 у порядку, визначеному Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхової виплати до ПАТ «Страхова група «ТАС» не звертався, рішення про відмову йому у виплаті страхового відшкодування не приймалось. Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що підстав для задоволення вимог щодо стягнення страхових виплат з ПАТ «Страхова група «ТАС» немає.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року за №14: встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Початком перебігу строку позовної давності в даному випадку є 31.07.2012 року, згідно постанови апеляційного суду Харківської області у справі за №33/2090/278/2012 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1, в судовому засіданні під час ухвалення постанови був присутній представник позивача. Проте з позовною заявою позивач звернувся до суду 14.08.2015 року, тобто після спливу трирічного загального строку позовної давності, визначеного ст. 257 ЦК України. При цьому, поважних причин пропуску строку позовної давності позивачем не надано.

За викладених обставин колегія суддів вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив характер спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Висновки суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно.

Апеляційна скарга не місить доводів, які б ставили під сумнів правильність висновків суду першої інстанції, а тому підстави для скасування чи зміни рішення суду відсутні.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 314, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 05 липня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді