Справа № 350/1108/17
Провадження № 22-ц/779/1562/2017
Головуючий у 1 інстанції Пулик М. В.
Суддя-доповідач Пнівчук
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Пнівчук О.В.

суддів Максюти І.О., Томин О.О.

секретаря Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рожнятівського районного суду від 28 серпня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей.

Свої вимоги мотивувала тим, що рішенням Рожнятівського районного суду від 26 квітня 2017 шлюб між нею та відповідачем розірвано, а їх неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишено на проживанні з нею.

Посилаючись на те, що після розлучення діти повністю перебувають на її утриманні, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 2 000 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Рожнятівського районного суду від 28 серпня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно, до досягнення повноліття дітей, починаючи з 02.08.2017 року.

Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Апелянт вказав, що при визначенні розміру аліментів суд не врахував ряд обставин, зокрема те, що на даний час він ніде не працює, протягом тривалого часу немає жодних заробітків, а також те, що на його утриманні перебувають його батьки, з якими він на даний час проживає. Посилання позивачки на той факт, що у мене є великих дохід від роботи за кордоном є голослівним та не підтвердженим жодними доказами.

Посилаючись на зазначені обставини, апелянт просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким зменшити розмір аліментів на утримання дітей в розмірі по 500 грн. на кожну дитину.

У судовому засіданні апеляційного суду апелянт ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_6 підтримали доводи апеляційної скарги з наведених в ній підстав, представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_7 заперечив доводи апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість висновків суду обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303, ч.ч. 2,3 ст.213 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вищезазначеним вимогам з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони по справі бувше подружжя.

Від шлюбу мають дочок ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які після розірвання шлюбу проживають разом з матір»ю позивачем ОСОБА_1

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до положень ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

При визначенні розміру аліментів суд у відповідності до вимогст.182 СК України враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Постановляючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дочок по 1000 грн., суд першої інстанції правильно виходив із того, що позивач не довела, що відповідач за станом свого матеріального становища взмозі сплачувати аліменти по 2000 грн. щомісяця на кожну дитину.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що він не працює, не має жодних доходів, доводи позивача про високі доходи у зв»язку з його роботою за кордоном є надуманими та не відповідають дійсності, оскільки він проживає в будинку батьків та допомагає їм по господарству, а тому може сплачувати аліменти по 500 грн. щомісячно на кожну дитину.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження своїх заперечень щодо неспроможності сплачувати аліменти на утримання дітей по 1000 грн. щомісяця на кожну дитину, ОСОБА_2 подав акт обстеження його матеріально-побутових умов від 04.09.2017 року №1044 та довідку про склад сім»ї від 04.09.2017 року №1043 Грабівської сільської ради, які підтверджують факт його проживання в господарстві батьків, натомість апелянт не подав будь-яких доказів щодо наявності у нього інших утриманців, отримання ним нерегулярного доходу чи перебування на обліку в центрі зайнятості як такого що шукає роботу.

З огляду на зазначене, не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не взято до уваги обставини, передбачені ст. 182 СК України які суд має врахувати при визначенні розміру аліментів.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_2, як батько в межах своїх фінансових можливостей спроможний забезпечити належні умови життя необхідні для розвитку дітей, а визначений судом розмір аліментів у сумі 1000 грн. щомісячно не поставить його в скрутне матеріальне становище.

З огляду на зазначені обставини в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дав належну правову оцінку зібраним доказам в справі та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 відхилити.

Рішення Рожнятівського районного суду від 28 серпня 2017 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча О.В. Пнівчук

Судді: І.О. Максюта

ОСОБА_9