Справа № 140/1533/16-ц Провадження № 22-ц/772/2652/2017Головуючий в суді першої інстанції Науменко С. М.
Категорія 47Доповідач Медвецький С. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Медвецького С.К.,

суддів: Копаничук С.Г., Оніщука В.В.,

з участю секретаря Ліннік Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 7 вересня 2017 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «НЕМИРІВЛАТІНВЕСТ» до ОСОБА_2 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки, зустрічним позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «НЕМИРІВЛАТІНВЕСТ» про розірвання договору оренди землі,

встановила:

У липні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «НЕМИРІВЛАТІНВЕСТ» (далі - ТОВ «НЕМИРІВЛАТІНВЕСТ») звернулося до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 березня 2008 року між ОСОБА_2 та ТОВ «НЕМИРІВЛАТІНВЕСТ» укладено договір оренди земельної ділянки строком на 10 років, який зареєстрований в Немирівському районному відділ Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 5 травня 2010 року № 28.

У березні 2016 року в порушення пункту 9.2., 9.3. договору оренди земельної ділянки ОСОБА_2, без будь-якого погодження з товариством, засіяла земельну ділянку ячменем, чим порушила їх права як землекористувачів.

Посилаючись на зазначені обставини, ТОВ «НЕМИРІВЛАТІНВЕСТ» просило зобов'язати ОСОБА_2 усунути та не чинити їм перешкод у користуванні орендованою земельною ділянкою на території Обідненської сільської ради Немирівського району Вінницької області протягом строку дії договору оренди землі від 18 березня 2008 року, звільнивши земельну ділянку площею 6.5609 га, кадастровий номер НОМЕР_1; вирішити питання про судові витрати.

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулася в суд із зустрічним позовом до ТОВ «НЕМИРІВЛАТІНВЕСТ», мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 6,56093 га призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

18 березня 2008 року між нею та ТОВ «НЕМИРІВЛАТІНВЕСТ» укладено договір оренди земельної ділянки строком на 10 років, який зареєстрований в Немирівському районному відділ Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 5 травня 2010 року.

При укладенні договору між сторонами були погоджені всі істотні умови договору, зокрема розмір орендної плати, який становить 1 026, 45 грн, що складає 2,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

У 2014 році вона отримала свій екземпляр договору оренди землі та з'ясувала, що орендар без її погодження самовільно змінив розмір орендної плати та зник відсоток від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Окрім цього, орендар систематично порушує умови договору, зловживаючи своїми правами, оскільки протягом останніх трьох років орендар самостійно не обробляє земельну ділянку, а без укладення договору суборенди та її погодження земельну ділянку обробляє СФГ «Відродження» с. Обідне Немирівського району Вінницької області.

Посилаючись на зазначені обставини, ОСОБА_2 просила розірвати договір оренди землі від 18 березня 2008 року, укладений між нею та ТОВ «НЕМИРІВЛАТІНВЕСТ».

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 7 вересня 2017 року позов ТОВ «НЕМИРІВЛАТІНВЕСТ» задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_2 усунути та не чинити перешкод ТОВ «НЕМИРІВЛАТІНВЕСТ» у користуванні орендованою земельною ділянкою на території Обідненської сільської ради Немирівського району Вінницької області протягом строку дії договору оренди землі від 18 березня 2008 року, звільнивши земельну ділянку площею 6. 5609 га, кадастровий номер НОМЕР_1.

Вирішено питання про судові витрати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «НЕМИРІВЛАТІНВЕСТ» про розірвання договору оренди землі відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалене у справі судове рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги, а в задоволенні позовних вимог ТОВ «НЕМИРІВЛАТІНВЕСТ» відмовити, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ОСОБА_2 зазначала, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що ТОВ «НЕМИРІВЛАТІНВЕСТ» систематично порушує умови договору, зловживаючи своїми правами, оскільки на протязі останніх трьох років орендар самостійно не обробляє земельну ділянку, а без укладення договору суборенди та її погодження земельну ділянку обробляє СФГ «Відродження» с. Обідне.

Сторони в судове засідання повторно не з'явилися без поважних причин, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких міркувань.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ТОВ «НЕМИРІВЛАТІНВЕСТ», суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 під час дії договору оренди за яким належна їй земельна ділянка перебувала у користуванні ТОВ «НЕМИРІВЛАТІНВЕСТ» самостійно, всупереч умов договору оренди почала її обробляти.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2, суд виходи із того, що зміни стосовно розміру орендної плати стосувалися її збільшення, а тому не порушують прав орендодавця. Крім того, ОСОБА_2 пропущений строк позовної давності, так як протягом всього часу дії договору вона отримувала орендну плату та не оспорювала договір оренди, однак про застосування наслідків спливу строку позовної давності сторони не заявляли.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом установлено, що ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 6.5609 га, розташованої на території Обідненської сільської ради Немирівського району Вінницької області, що підтверджено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 808785.

18 березня 2008 року між ОСОБА_2 та ТОВ «НЕМИРІВЛАТІНВЕСТ» укладено договір оренди земельної ділянки строком на 10 років, який зареєстрований в Немирівському районному відділ Вінницької регіональної філії ДП «Центр ДЗК» 5 травня 2010 року № 28.

У березні 2016 року ОСОБА_2 самостійно самовільно засіяла орендовану земельну ділянку ячменем, чим перешкоджає ТОВ «НЕМИРІВЛАТІНВЕСТ» користуватися вказаною ділянкою відповідно до умов договору оренди. Ця обставина підтверджена висновками перевірки Державної інспекції сільського господарства у Вінницькій області від 20 травня 2016 року № 10-02/1131/16, зі змісту якої слідує, що ОСОБА_2 не заперечувала факту особистого обробітку землі.

Відповідно до п. 9.2. договору оренди землі, орендодавець зобов'язаний зокрема не вчиняти дій, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції вірно встановив, що земельна ділянка, передана ОСОБА_2 в оренду ТОВ «НЕМИРІВЛАТІНВЕСТ», всупереч умовам договору оренди самовільно обробляється ОСОБА_2, що є порушенням як умов договору, так і ст. 25 закону України «Про оренду землі» щодо права орендаря самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення первісного позову.

Щодо відмови в задоволенні зустрічних вимог ОСОБА_2 слід зазначити таке.

Частина перша статті 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Так, у договорі оренди землі № 28 від 18 березня 2008 року міститься виправлення в пункті 4.1 стосовно розміру орендної плати: спочатку було зазначено, що розмір орендної плати в рік становить 1 026,46 грн, що складає 2,5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, зазначеної в п. 2.4. даного договору (41 058,29 грн.), однак цей розмір закреслено, стоїть штамп «виправленому 3,0% та суму 1 419,12 грн. вірити» та печатка ТОВ «НЕМИРІВЛАТІНВЕСТ».

Таке виправлення не посвідчено ОСОБА_2 тому вона стверджує, що це слід розцінювати як підставу для розірвання укладеного договору оренди. Однак сам по собі факт не посвідчення орендодавцем виправлень в договорі оренди щодо розміру орендної плати не може бути підставою для визнання такого договору недійсним. Головною умовою, яку слід встановити - це наявність порушених прав орендодавця.

Оскільки, розмір орендної плати було змінено відповідно: з 2,5% до 3,0 % та з 1 026,46 грн до 1 419,12 грн, - тобто змінено в бік збільшення, висновок суду першої інстанції щодо відсутності порушень прав орендодавця ОСОБА_2 та про відмову в зв'язку з цим в задоволенні зустрічного позову, - є вірним.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно того, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що ТОВ «НЕМИРІВЛАТІНВЕСТ» не обробляє орендовану земельну ділянку самостійно, а без укладення договору про суборенду землі фактично передав її обробіток СФГ «Відродження», - слід зазначити наступне: в матеріалах справи не міститься жодних достовірно допустимих доказів факту не обробітку земельної ділянки ТОВ «НЕМИРІВЛАТІНВЕСТ»; орендар сплачує орендну плату, а тому зазначене ОСОБА_2 не може слугувати підставою для розірвання договору оренди. При цьому обов'язок доказування в силу ст. 60 ЦПК України лежить саме на ОСОБА_2

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються, а відтак не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 7 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Підпис С.К. Медвецький

Судді: Підпис С.Г. Копаничук

Підпис В.В. Оніщук

Згідно з оригіналом

Головуючий С.К. Медвецький