Справа № 161/9647/17
Провадження № 2/161/3098/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючої - судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань - Стецюка Р.В.,

позивача - ОСОБА_2,

представника позивача - ОСОБА_3,

відповідачів - ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника відповідача - ОСОБА_6,

представника третьої особи - Шульгана Ф.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - служба у справах дітей Луцької міської ради, про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності на ? частину квартири та виключення її зі спадкового майна,

В С Т А Н О В И В:

21.06.2017 ОСОБА_2 звернулася в суд з даним позовом до відповідачів про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності на 1/2 частину квартири та виключення її зі спадкового майна.

Вимоги позову мотивувала тим, що з червня 2006 року вона почала проживати спільно з ОСОБА_8 однією сім'єю, вели спільне господарство, але шлюб не реєстрували. За час спільного проживання в них народилося двоє дітей: син ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2. Реєстрація дітей була проведена у відповідності до ст. 126 СК України, за спільною заявою жінки та чоловіка, які не перебувають в шлюбі між собою. В липні 2009 року ними спільно було придбано однокімнатну квартиру в АДРЕСА_1 (колишня - АДРЕСА_2). Придбана квартира була зареєстрована на ОСОБА_8, впродовж 2009-2011 р.р. в квартирі було зареєстровано місце проживання усіх членів сім'ї. ІНФОРМАЦІЯ_6 помер ОСОБА_8 Заповіту на випадок своєї смерті спадкодавець не лишив. Позивач після поховання чоловіка зробила ремонт в квартирі, самостійно несе витрати по утриманню житла, інтересу до майна не втратила.

В зв'язку з чим, просить встановити факт проживання ОСОБА_2 в період з 2006 року по 2014 рік однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу з ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6; визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_5 та виключити цю частину квартири із спадкового майна.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 вимоги позову підтримали з викладених у позовній заяві підстав. Просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_5 суду пояснив, що йому стало відомо про те, що його син проживає з ОСОБА_2 в 2010 році зі слів своєї тещі. Тоді його син проживав в тещі на АДРЕСА_6. Син не повідомляв, що живе з позивачем. Не пам'ятає, як взнав про внуків. В останні роки не часто зустрічався з сином.

Відповідач ОСОБА_4 суду пояснила, що їй нічого не було відомо про стосунки сина ОСОБА_8 з ОСОБА_2 Сина бачила не часто, бо жили за кордоном. З жовтня 2005 року по липень 2006 року син був з ними за кордоном. Більше не приїжджав. На час смерті сина вони з чоловіком уже рік були в Україні. За цей рік спілкувалися по телефону. Бачила сина в госпіталі влітку 2016 року. Знає, що син три роки до смерті не працював. Спірна квартира по АДРЕСА_8 була придбана внаслідок обміну квартири її мами ОСОБА_10 на АДРЕСА_7

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що спірна новопридбана квартира по АДРЕСА_8 є фактично квартирою бабусі ОСОБА_8, оскільки була придбана за рахунок коштів від продажу бабусиної квартири. ОСОБА_8 не мав коштів, щоб забезпечувати дітей, а тому всі постійно проживали в квартирі мами позивача по АДРЕСА_9

Заслухавши доводи позивача, представника позивача, заперечення відповідачів та представника відповідача, пояснення свідків, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв'язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» Суд заявив, що «поняття сім'ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв'язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Позивач ОСОБА_2 у своїх поясненнях вказувала на те, що з червня 2006 року почала проживати разом однією сім'єю як чоловік і дружина без реєстрації шлюбу з ОСОБА_8, разом вели спільне господарство. Мешкали у мами позивачки - ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_10

З свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 8) та серії НОМЕР_1 (а.с. 8, зворот) вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_8 є батьками ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З довідки відділу реєстрації актів цивільного стану від 16.02.2007 №33393/23-104 (а.с.9) та витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 13.08.2009 (а.с. 9, зворот) встановлено, що реєстрація народження дітей проведена відповідно до ст. 126 СК України, відомості про батька дітей внесені за спільною заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою.

З копії паспорта позивача серії НОМЕР_3 (а.с.43-44) вбачається, що ОСОБА_2 до 18.03.2011 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_14 З 18.03.2011 позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_15

В судовому засіданні свідок ОСОБА_14 (давній друг родини ОСОБА_2.) пояснила, що ОСОБА_2 з ОСОБА_8 познайомила в 2005 році її сусідка. Між ними виникло почуття кохання. Народився син ОСОБА_15, якого хрестив її чоловік. Потім народилася ОСОБА_13. Тоді ОСОБА_2 з ОСОБА_8 постійно проживали у мами позивача на АДРЕСА_11 Жили як щаслива сім'я, весь час були разом. ОСОБА_25 гроші від поклейки оголошень віддавав ОСОБА_2.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що за запрошення мами позивача, перед народження сина позивача та ОСОБА_8 - ОСОБА_16, була присутня на вечірці з нагоди одруження (спільного проживання) ОСОБА_2 та ОСОБА_8 Після народження ОСОБА_16 ОСОБА_2 та ОСОБА_8 часто були у неї в гостях. Жили по сусідству на АДРЕСА_9

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що є духівником сім'ї ОСОБА_2 та ОСОБА_8 Хрестив їхнього сина ОСОБА_15, ховав ОСОБА_8 ОСОБА_8 з ОСОБА_2 з 2006 року жили як сім'я, разом виховували дітей, проживали на ІНФОРМАЦІЯ_5.

Свідок ОСОБА_18 (сусідка позивача по вул. Кравчука, хресна мама доньки позивача та ОСОБА_8 -- ОСОБА_13) в судовому засіданні пояснила, що знає про стосунки позивача з ОСОБА_8 з самого початку, їхній син ОСОБА_15 є однолітком її сина, разом в садочок ходили, всі дні народження святкували разом. ОСОБА_2 з ОСОБА_8 жили однією сім'єю, дбали про дітей, вели спільний побут. ОСОБА_13 хрестили в жовтні 2009 року в квартирі на АДРЕСА_12 Звідти ОСОБА_8 водив її в дитячий садочок.

Свідок ОСОБА_19 (двоюрідна сестра бабусі ОСОБА_8 - ОСОБА_10.) в судовому засіданні пояснила, що знає позивача, бачила у бабусі ОСОБА_8, яку той доглядав. Позивач приходила до бабусі з ним. Потім приходила і з сином. Сестра ОСОБА_10 казала, що квартира на АДРЕСА_16 з'явилася внаслідок обміну квартири на АДРЕСА_7 Коли помер чоловік її сестри, щоб квартиру не отримали інші родичі, так зробили «типу обмін».

Свідок ОСОБА_20 (рідний брат померлого ОСОБА_8, син відповідачів, хрестив ОСОБА_10) в судовому засіданні пояснив, що знає позивача більше 6 років. Познайомився з нею, як приїхав з Італії 8 років тому. Вона жила разом з братом ОСОБА_8 ОСОБА_21, потім ОСОБА_10. Брат представляв її як жінку. Приходив часто до них додому на АДРЕСА_13 в тій квартирі ще жили бабуся і мама позивача. Звідти його брат водив ОСОБА_10 в дитячий садочок. Останній раз відвідував ОСОБА_10 вдома в квартирі по АДРЕСА_17 в ІНФОРМАЦІЯ_7. В квартирі по АДРЕСА_16 був, там жила його бабуся. Продали бабусину квартиру і купили цю. Жила там тільки бабуся. Коли бабуся померла в ІНФОРМАЦІЯ_7, квартира на АДРЕСА_16 здавалася. ОСОБА_8 розійшлися з ОСОБА_2 три роки тому, посварилися. ОСОБА_25 поїхав в Київ, як повернувся жив сам в квартирі на АДРЕСА_16.

Тобто, поясненнями свідків з обох сторін в сукупності підтверджується, що позивач ОСОБА_2 в період з 2006 року по 2014 рік проживала однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу з ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 і були пов'язані спільним побутом.

З копії договору купівлі-продажу (а.с. 11, 12) від 12.07.2009 посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Грушицькою В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3565, вбачається, що за період спільного проживання однією сім'єю з ОСОБА_2, ОСОБА_8 набув у власність квартиру АДРЕСА_20 Квартира була придбана за ціною 29 460,03 грн.

Згідно відомостей будинкової книги А №97258 для прописки (реєстрації) громадян, які проживають в будинку АДРЕСА_21 (а.с. 16-19) в квартирі було зареєстровано місце проживання власника житла ОСОБА_8, позивача ОСОБА_2 та їхніх дітей - ОСОБА_12, ОСОБА_13

Надалі було змінено назву вулиці з АДРЕСА_18 на «АДРЕСА_19», номер будинку з НОМЕР_4 на НОМЕР_5

Відповідно до ч. 1 ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 СК України.

Пунктом 20 Постанови Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що при застосуванні ст.74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Тобто, законодавством передбачена можливість набуття права спільної власності на майно осіб, які не перебувають у шлюбі, в разі коли вони проживають однією сім'єю, між ними склалися стабільні відносини, що притаманні подружжю.

Отже, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст.74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Факт спільного проживання позивача ОСОБА_2 та ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, однією сім'єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу в період з 2006 року по 2014 рік, тобто в період придбання спірної квартири за адресою: АДРЕСА_4, знайшов своє підтвердження у суді.

Твердження сторони позивача, що спірна квартира була придбана за кошти від відчуження квартири по АДРЕСА_6 в м. Луцьку, що належала бабусі померлого ОСОБА_8, не відповідають дійсності.

Так, з договору купівлі-продажу від 31.07.2009, посвідченого приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Грушицькою В.В., зареєстрованого в реєстрі за №3556, вбачається, що квартира за адресою: м. Луцьк, АДРЕСА_6, була відчужена співвласниками ОСОБА_8 та ОСОБА_24, яка діяла в інтересах своїх малолітніх дітей (а.с.74-76). Квартира була відчужена за ціною 35 748 грн. В якій сумі отримувалися кошти кожним із продавців в договорі не зазначено.

Тобто, квартира за адресою: м. Луцьк, АДРЕСА_6 на час її продажу не належала бабусі ОСОБА_8 ОСОБА_10 А належала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом в тому числі і ОСОБА_8

Крім того, судом встановлено, що в день придбання спірної квартири за адресою: АДРЕСА_4, ОСОБА_8 позичив у ОСОБА_24 кошти в сумі 2500 доларів США. Однак, докази того, що отримані в позику кошти були спрямовані на придбання спірної квартири в матеріалах справи відсутні. Разом з тим, з урахуванням положень ст. 74 СК України та глави 8цього кодексу позичені кошти є об'єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, але проживають однією сім'єю.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що стороною позивача доведений факт проживання ОСОБА_2 і померлого ОСОБА_8 однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбане спірне майно, наслідком якого може бути застосування положень ст.74 СК України України, а тому позов підлягає до задоволення в частині даних вимог.

Що стосується позовної вимоги про виключення частини квартири, право власності на яку визнано за ОСОБА_2, зі складу спадкового майна, то дана вимога до задоволення не підлягає виходячи з наступного.

Як вбачається, з матеріалів спадкової справи №02-14, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8 (а.с.85-116), що з заявами про прийняття спадщини до нотаріуса звернулись в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_13 -- ОСОБА_2, та мати померлого - ОСОБА_4 Батько померлого ОСОБА_5 звернувся з заявою про відмову від належної йому частки спадкового майна. Свідоцтва про право на спадщину нотаріусом не видавалися. Відповідно до п. 4.14. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Тобто, питання встановлення складу спадкового майна, відноситься до компетенції нотаріуса при видачі свідоцтва про право на спадщину.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60,61, 88, 174, 213, 214, 215, 256 ЦПК України, на підставі ст.ст. 328, 368 ЦК України, ст.ст. 3, 21, 57, 61, 69, 70, 71, 74 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_2 в період з 2006 року по 2014 рік однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу з ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину квартири за адресою: АДРЕСА_22

В решті вимог позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги через Луцький міськрайонний суд в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій