РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/З А О Ч Н Е/

06 грудня 2017 року Київський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого судді Божко В.В.

за участю секретаря Гайфутдінової Б.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними,-

встановив:

В грудні 2016 р. представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2,3-тя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, який неодноразово уточнювала, про визнання договорів недійсними.

В обґрунтування своїх доводів посилаючись на те, що 26 грудня 2008 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір позики, у забезпечення цього договору між ними того ж дня було укладено договір іпотеки та накладено заборону на належну позивачці квартиру АДРЕСА_1. Двічі до договору позики вносилися зміни у вигляді додаткової угоди від 13 лютого 2009 року та 14 січня 2010 року. Зміни вносилися і до договору іпотеки у вигляді додаткової угоди від 13 лютого 2009 року. Всі ці договори позивачка вважає недійсними за ст. 230 ЦК України, оскільки відповідач ОСОБА_2 ввів її в оману, його злочинний намір було підтверджено вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 вересня 2014 року, зміненого ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 18 квітня 2016 року. Вона була визнана потерпілою від злочину скоєного відповідачем ОСОБА_2 із іншими особами.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, послалась на відсутність пропуску строку позовної давності, враховуючи тривалість досудового слідства та розгляд кримінальної справи у суді. Порядок прийняття і наслідки ухвалення заочного рішення представнику позивача відмові та зрозумілі.

Відповідач до судового засідання не зявився, надав письмові заперечення, в яких зазначив про відсутність предмету спору, а пізніше послався на пропущення позивачкою строку позовної давності.

3-тя особа, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до суду не зявилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

26 грудня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, р.№ 4440 (а.с.228).

Того ж дня, 26 грудня 2008 року у забезпечення договору позики між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, предметом якої була зазначена квартира АДРЕСА_2, яка належала позивачці (а.с.230).

13 лютого 2009 року до договору позики від 26 грудня 2008 року були внесені зміни у вигляді додаткової угоди, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчену приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу ОСОБА_3, р.№ 338 (а.с.229).

14 січня 2010 року до договору позики від 26 грудня 2008 року були внесені зміни у вигляді додаткового договору, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, р.№ 54 (а.с.233).

13 лютого 2009 року до договору іпотеки від 26 грудня 2008 року, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, були внесені зміни шляхом укладення додаткової угоди, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, р. № 340 (а.с.232).

Відповідно до ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману, щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу) , такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Дзержинського районного суду м.Харкова по справі 638/3123/13-к від 25 вересня 2014 року засуджено ОСОБА_2 та ОСОБА_5 за скоєння злочинів, передбачених ст.ст. 190 ч.4 та 355 ч.2 КК України. ОСОБА_1 була визнана потерпілою від злочинів, скоєних вказаними особами щодо незаконного набуття з її права власності квартири АДРЕСА_2, що визначена предметом договору іпотеки від 26 грудня 2008 року та додаткової угоди від 13 лютого 2009 року до договору іпотеки від 26 грудня 2008 р.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 18 квітня 2016 року по справі № 638/3123/13-к вирок було частково змінено відносно ОСОБА_2

Так, слідством встановлено і доведено вироком суду, що у грудні 2008 року ОСОБА_2 дізнався, що позивачка, яка має на праві власності шестикімнатну квартиру, має намір отримати позику у сумі 80 000 доларів США, і усвідомлюючи, що ринкова вартість квартири значно перевищує цю суму, запропонував гр. ОСОБА_6 шляхом реалізації злочинної схеми, заволодіти вищезазначеною квартирою.

Відповідач ОСОБА_2, маючи злочинні наміри, повідомив позивачці, що готовий дати їй визначену суму під заставу її квартири, з обовязковим укладенням договору у визначеного ним приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_3, з якої мав довірчі відносини.

26 грудня 2008 року в приміщенні нотконтори приватного нотаріуса ОСОБА_3, позивачка ОСОБА_1 підписала договір позики в сумі 108 800 доларів США., з яких на руки отримала 80 000 доларів США та договір іпотеки, предметом якого була квартира позивачки. Відповідач отримав від неї право установчі документи на квартиру та технічний паспорт.

В ході вивчення наданих до підпису документів, позивачка ОСОБА_1 та її чоловік випадково виявили договір комісії з незнайомим їм ОСОБА_7, з якого вбачався намір продажу квартири, зазначили, що такого наміру не мають, ОСОБА_7 - не знають.

Відповідач , усвідомлюючи, що йому не вдалося отримати договір комісії шляхом приховування від потерпілої факту його підписання, і не бажаючи відмовлятися від злочинного наміру, повідомив позивачці неправдиві відомості про те, що договір комісії є додатковою умовою видачі їй позики, що це формальність та його перестраховка, та пообіцяв не використовувати цей договір комісії. Повіривши відповідачу, позивачка підписала і цей договір.

З метою спрощення способу заволодіння належною квартирою ОСОБА_1 шляхом шахрайства, ОСОБА_2, пропонував позивачці двічі вносити зміни до договору позики, та зміни до договору іпотеки.

Позивачка з 2009 року почала виконувати умови договору позики. Не чекаючи виконання нею своїх зобовязань в повному обсязі, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 отримали необхідні документи для подальшої реалізації квартири, не отримавши прямої згоди на це позивачки, шляхом використання договору комісії, уклавши між собою договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, внаслідок чого вона вибула з власності потерпілої, позивачки ОСОБА_1

Встановлення у недобросовісної сторони умислу ввести в оману другу сторону, щоб спонукати її до укладення правочину, є обовязковою умовою кваліфікації недійсності правочину відповідно до ст. 230 ЦК України , що і підтверджується вироком суду, за яким ОСОБА_2В мав на меті незаконне заволодіння квартирою ОСОБА_1, навмисно з іншою особою, ОСОБА_7, спонукали позивачку укласти договір позики, у забезпечення цього договору договору іпотеки, і додаткові угоди до договору позики та договору іпотеки.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 9 грудня 2016 року, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 23 березня 2017 року, були задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про визнання недійсним договору комісії, визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_2, що також є підтвердженням умислу ввести в оману позивачку. (а.с.170-174).

Суд відхиляє посилання відповідача на пропуск строку позовної давності позивачкою з наступних підстав.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Суд вважає, що ОСОБА_1 дізналася про порушення свого права з вироку суду.

Вирок набрав чинності 18 квітня 2016 року. Суд визнає заяву позивачки та її представника про поновлення її права на звернення до суду з позовом про визнання недійсними правочинів як такого, що був пропущений з поважних підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224 ЦПК України, ст. 230 ЦК України, суд ,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними задовольнити.

Визнати недійсним договір позики від 26 грудня 2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, р.№ 4440.

Визнати недійсною додаткову угоду від 13 лютого 2009 року до договору позики від 26 грудня 2008 року, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчену приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу ОСОБА_3, р.№ 338.

Визнати недійсним додатковий договір від 14 січня 2010 року до договору позики від 26 грудня 2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, р.№ 54.

Визнати недійсним договір іпотеки від 26 грудня 2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, у забезпечення договору позики, про передачу в іпотеку квартири АДРЕСА_2, житловою площею 144,7 м2, загальною площею 209,8 м2, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, р.№ 4442.

Визнати недійсною додаткову угоду від 13 лютого 2009 року до договору іпотеки від 26 грудня 2008 року, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчену приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3, р. № 340.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2064 (дві тисячі шістдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий -