АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/9060/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2757/17Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі: головуючого судді: Карпушина Г.Л.; суддів: Лобова О.А., Триголова В.М., при секретарі: Рибак О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Державний ОСОБА_2 України» на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 вересня 2017 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Державний ОСОБА_2 України» в особі філії Полтавського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту самочинного будівництва, спонукання до знесення самочинно збудованої нерухомості та відшкодування спричинених майнових збитків та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Державний ОСОБА_2 банк України в особі філії Полтавського обласного управління АТ «Ощадбанк» про визнання права власності на самовільно переплановану квартиру, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року позивач ПАТ «Державний ОСОБА_2 України» в особі філії Полтавського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому прохав суд винести рішення, яким визнати дії відповідачів протиправними; зобовязати відповідачів відновити становище, яке існувало до порушення ними прав позивача по справі шляхом знесення самочинного будівництва житлових кімнат на даху приміщення відділення банку; стягнути з відповідачів в солідарному порядку суму спричинених майнових збитків, яка складає 90000,00 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначали, що вони являються співвласниками багатоповерхового житлового будинку з вбудованими нежитловим приміщеннями по вул. Фурманова, 8-А в м. Полтаві, частка в спільному майні складає 1/20 частин обєкту, що підтверджується свідоцтвом №714 про право власності на нежитлове приміщення від 14.07.2013 року. Зазначили, що на даху вищевказаного вбудованого нежитлового приміщення відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було здійснено самочинну надбудову двох жилих кімнат, площею 15 кв.м. кожна. В результаті самочинного будівництва зазначених жилих кімнат відбулося пошкодження покрівлі даху відділення банку, що привело до його протікання та пошкодження оздоблення стін службових кімнат відділення банку. Орієнтовна вартість завданих матеріальних збитків складає 90 тисяч гривень.

У листопаді 2015 року відповідачка ОСОБА_3 звернулась з зустрічним позовом до ПАТ «Державного ощадного банку України в особі філії Полтавське обласне управління АТ «Ощадбанк», третя особа: обєднання співвласників багатоповерхового будинку «Моноліт», Полтавська міська рада про визнання права власності на самовільно переплановану квартиру. В поданій зустрічній позовній заяві ОСОБА_3 прохала суд визнати за нею право власності на переплановану квартиру за адресою: м. Полтава, вул. Фурманова, 8 «А», кв. 169, загальною площею 94,6 кв.м., житловою площею 48,7 кв.м., яка в цілому складається : 1-а кімната (4) площею 17,6 кв.м., 2-а кімната ( 5) площею 7,5 кв.м., 3-а кімната (8) площею 12,1 кв.м., 4-а кімната (9) площею 11,5 кв.м., ванна (6) площею 3,0 кв.м., вбиральня (7) площею 1,8 кв.м., приміщення (І) площею 16,7 кв.м., шафа (ІІ) площею 0,7 кв.м., шафа (ІІІ) площею 0,6 кв.м. та визнати відповідність здійсненого ОСОБА_4 перепланування квартири за адресою: м. Полтава, вул. Фурманова, 8 «А» кв. 169 державним будівельним, санітарним та протипожежним вимогам.

В обґрунтування зустрічного позову зазначила, що 23.09.2015 року вона звернулась до виконавчого комітету Полтавської міської ради з відповідною заявою щодо отримання дозволу на самовільно переплановану квартиру з облаштуванням балкону. Дане звернення було передано на тимчасову комісію з розгляду питань самочинного будівництва в м. Полтаві. Вона не може оформити право власності в установленому законом порядку на переплановану квартиру з облаштуванням балкону, оскільки один зі співвласників багатоповерхового будинку - АТ «Ощадбанк» необґрунтовано не дає необхідної для цього згоди та заявляє про порушення його прав.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 27 вересня 2017 року в задоволенні позовних вимог публічного акціонерного товариства «Державний ОСОБА_2 України» в особі філії Полтавського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення факту самочинного будівництва, спонукання до знесення самочинно збудованої нерухомості та відшкодування спричинених майнових збитків відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ПАТ «Державний ОСОБА_2 банк України в особі філії Полтавського обласного управління АТ «Ощадбанк» про визнання права власності на самовільно переплановану квартиру відмовлено.

З даним рішенням суду не погодилося публічне акціонерне товариство «Державний ОСОБА_2 України» та подало на нього апеляційну скаргу, в якій прохало рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 вересня 2017 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ОСОБА_2 України» скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги банку задовольнити. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права. При цьому вказує, що судом неповно зясовано обставини справи, що мають значення для вирішення даного спору, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи.

Судове засідання проводилося за участю сторін, за відсутності інших осіб, які будучи належним чином та завчасно повідомленими про час та місце слухання справи в судове засідання не зявилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що зявилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Зважаючи на доводи апеляційної скарги рішення суду першої інстанції переглядається лише в частині вирішення вимог за первісним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що на підставі рішення Октябрської районної у м. Полтаві ради № 281 від 08.07.2003 року Головним управлінням житлово-комунального обслуговування населення м. Полтави було видано свідоцтво №714 від 14.07.2003 року про право власності на нежитлове приміщення загальною площею 906,5 кв.м., що складає 1/20 частину обєкту, який розташований в м. Полтаві по вул. Фурманова, 8-А власником якого є ВАТ «Державний ощадний банк України». Зазначене приміщення складається з одного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями.

Згідно договору-купівлі продажу від 14.06.2011 року відповідачка ОСОБА_4 придбала квартиру АДРЕСА_1. Будучи власником вказаної квартири здійснила прибудову приміщення (веранди) 5 площею, 9,8 кв.м. приміщення (веранди) 6 площею 8,2 кв.м. Також, нею було здійснено переобладнання, в результаті чого утворилась житлова кімната 1 площею 29 кв.м. гардеробна 2 площею 3,8 кв.м., санвузол 4 площею 4,5 кв.м.

Так, рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25.04.2014 року за ОСОБА_4 визнано самочинно прибудовані приміщення, а саме: приміщення веранди №5 площею 9,8 кв.м., та приміщення веранди № 6 площею 8,2 кв.м., невідємною частиною квартири АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_4, право власності на самочинні прибудови та самочинне перепланування, здійснене у квартирі АДРЕСА_1, яка складається із житлової кімнати № 1 площею 29,0 кв.м., гардеробної №2 площею 3,8 кв.м., санвузла №4 площею 4,5 кв.м., веранди №5 площею 9,8 кв.м., веранди №6 площею 8,2 кв.м. Зобовязано Реєстраційну службу Полтавського міського управління юстиції зареєструвати за ОСОБА_4 право власності на самочинні прибудови та самочинне перепланування, здійснене у квартирі АДРЕСА_1, яка складається із житлової кімнати № 1 площею 29,0 кв.м., гардеробної № 2 площею 3,8 кв.м., санвузла №4 площею 4,5 кв.м., веранди №5 площею 9,8 кв.м., веранди №6 площею 8,2 кв.м.

Вказаним рішенням встановлено, що перепланування не призвело до порушень прав власників інших квартир багатоповерховому житловому будинку та не порушило санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Дане рішення суду набрало законної сили 06.05.2014 року. Проте, слід зазначити, що даний позов був предявлений до неналежної особи, але ПАТ «Державний ОСОБА_2 банк» не скористався своїм правом на оскарження даного рішення.

Також, з наданих матеріалів справи вбачається, що згідно договору-купівлі продажу від 02.10.2001 року відповідачка за первісним позовом ОСОБА_3 придбала квартиру АДРЕСА_2 та будучи власником вказаної квартири здійснила прибудову приміщення (веранди). Позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_3 прохала суд визнати за нею право власності на переплановану квартиру АДРЕСА_2.

Відмовляючи у задоволенні первісних позовних вимог ПАТ «Державного ОСОБА_2 Банку України» до ОСОБА_3В та ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «Державний ощадний банк України» не є належним позивачем з питання знесення самочинного будівництва, яке є крайнім заходом і застосовується лише у випадку неможливості усунення виявлених порушень. Крім того, місцевий суд зазначив, що позивачем не доведено того, що через вказані вище самочинні добудови йому було завдано збитку.

Колегія суддів, погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В пункті 2 постанови «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27 березня 1992р., Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Так згідно висновків судових будівельно-технічних експертиз Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. Проф. Бокаріуса №.372 від 10.10.2016 року і №.87 від 19.07.2017 року вбачається, що встановити чи являються наявні пошкодження в нежитлових приміщеннях ВАТ «Державний ощадний банк України», що розташовані на першому поверсі багатоповерхового будинку в м. Полтава по вул. Фурманова, 8-А наслідком зведення самочинної прибудови та проведених перепланувань відповідачкою за первісним позовом ОСОБА_3 квартири № 169, згідно технічного паспорту від 18.08.2015 року, не представляється можливим.

Визначити розмір завданої шкоди (збитків), яку отримав власник нежитлових приміщень, тобто ВАТ «Державний ощадний банк України» не представляється можливим по причині відсутності інформації щодо фізичного зносу та технічного стану конструкцій не житлових приміщень ВАТ «Державний ощадний банк України» на момент їх пошкоджень.

Крім того, слід зазначити, що акт від 16.03.2015 року, що був складений в складі відповідальних працівників філії Полтавського обласного управління АТ «Ощадбанк» щодо визначення обсягів завданих майнових збитків не є самостійним належним доказом підтвердження факту завдання збитків та їх розміру.

У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вимог про відшкодування завданої шкоди, у звязку з їх недоведеністю.

Відповідно до ч.7 ст. 376 ЦК України правом на предявлення позову про знесення самочинного будівництва наділені органи державної влади або органу місцевого самоврядування.

У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суд належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (ст. 391 ЦК).

Відповідно до положень ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на звернення з такими позовами належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в постанові від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», підставою для підняття питання про знесення самочинного будівництва є порушення прав інших осіб та наявність істотних порушень будівельних норм і правил. При цьому при виникненні вказаних обставин орган державної влади або орган місцевого самоврядування, першочергово поставити питання про проведення перебудову самочинно збудованого обєкту, і лише в разі неможливості проведення такої перебудови або відмови від її проведення вирішувати питання про його знесення. Відповідно органи державного архітектурно-будівельного контролю можуть ставити питання про знесення обєкту самочинного будівництва, лише в разі невиконання особою їх припису, та умови неможливості проведення перебудови обєкту самочинного будівництва.

Під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність.

Відхилення від проекту забудови обєкта нерухомості або від вимог будівельних норм і правил, які не є істотними, не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства, не суперечать санітарно-технічним вимогам і правилам експлуатації, не впливають на міцність і безпечність цього обєкта (зокрема, відхилення у житловому будинку від внутрішнього планування зі збереженням чи незначним відхиленням від установленого проектом розміру житлової площі, незначна зміна його зовнішніх габаритів, місця розташування тощо), не можуть бути підставою для задоволення вимог про перебудову чи про знесення обєкта нерухомості.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Із зібраних по справі доказів, вбачається, що факт відповідності проведеного відповідачем ОСОБА_4 будівництва будівельним правилам та нормам підтверджується рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25.04.2014 року, яке є чинним на момент розгляду справи.

В той же час будівництво спірного обєкту відповідачем ОСОБА_3 проведено з відхиленням передбачених законом норм і правил, зокрема: без отримання дозволу на будівництво, без проведення обстеження технічного стану конструкцій, згоди власників суміжних нежитлових та житлових приміщень (п 5.5 п.9.3 ДБН В.3.2-22009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», п.2 «Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт», п.п. 1.4.1, 1.4.4 1.4.5, 3.7.8 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій»); за відсутності вихідних даних та проектної документації при здійсненні будівництва прибудови (п.4.1, 4.3 ДБН А.2.2-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво»).

Крім того, проведена ОСОБА_3 реконструкція квартири не відповідає вимогам п.2.61 ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» стосовно влаштування виходу на не експлуатуємо покрівлю та п.8.14 ДБН В.3.2.-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт» та п. 1.44 « Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», щодо порушення естетичного вигляду житлового будинку.

При цьому встановлено, що стан несучих конструкцій, а саме плити перекриття нежитлових приміщень ПАТ «Державний ощадний банк України» здатний витримати додаткове навантаження, що створюється самочинно збудованою прибудовою до квартири АДРЕСА_3.

За таких обставин, зважаючи на те, що належних доказів, які б підтверджували, що допущенні відповідачами порушення вимог будівельних норм і правил, є істотними, матеріали справи не містять, а відповідно обєктивні дані щодо порушення прав позивача щодо користування та розпорядження належним їм нерухомим майном відсутні, висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимог позивача в частині знесення самочинно збудованих обєктів, є обґрунтованими.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, а тому задоволенню вони не підлягають.

Керуючись ст. 303, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ОСОБА_2 України» відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 27 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_5 /підпис/ ОСОБА_6

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1

З оригіналом згідно: