Ухвала

Іменем України

23 жовтня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції у Волинській області, ОСОБА_3 про визнання права власності за касаційною скаргою ОСОБА_3, подану представником - ОСОБА_4, на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 29 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 29 вересня 2015 року в Республіці Польща в фірмі «TRYTON Spolka z.o.o» він придбав автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1, що підтверджується фактурою № 005/2015/EKS. Вказаний автомобіль 01 січня 2015 року був затриманий польськими митниками на пункті митного переходу Медика в Республіці Польща, конфіскований за порушення митних правил та придбаний на прилюдних торгах польською фірмою TRYTON Spolka z.o.o, що підтверджується фактурою № FVL/400000/2015/0290. Оскільки разом із вказаним автомобілем він отримав у фірмі TRYTON Spolka z.o.o свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, виданий на попереднього власника ОСОБА_3, то він зателефонував останньому, повідомив про купівлю конфіскованого у нього автомобіля та попередив, що має намір перереєструвати вказаний автомобіль в органах Державної автомобільної інспекції на себе. Проте, 03 жовтня 2015 року вказаний автомобіль був вилучений у нього слідчим Луцького міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України у Волинській області на підставі заяви ОСОБА_3 про незаконне заволодіння автомобілем ОСОБА_2

Враховуючи викладене та посилаючись на те, що він придбав цей автомобіль і він належить йому на законних підставах, ОСОБА_2 просив визнати за ним право власності на автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 29 березня 2017 року, позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки Mercedes-Benz Sprinter, 2007 року випуску, номерний знак НОМЕР_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2відмовити.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Судами встановлено, що власником автомобіля Merсedes-Веnz Sprinter, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_2, номерний знак НОМЕР_5, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4, виданого Центром ДАІ № 6101 УДАІ УМВС України в Тернопільській області, був ОСОБА_3 З цього свідоцтва вбачається, що право користування вказаним автомобілем мав ОСОБА_6.

01 січня 2015 року цей транспортний засіб затримано працівниками Митного відділу в Медиці Митного управління в Перемишлі Республіки Польща як доказ у карно-фіскальному провадженні. В ході дій, пов'язаних із затриманням автомобіля, було складено протокол огляду механічного транспортного засобу і квитанція опис (а.с.97-98).

Рішенням районного суду в м. Перемишлі Республіки Польща від 22 травня 2015 року зазначений вище автомобіль конфісковано у власність державного бюджету Республіки Польща.

Митна палата в Перемишлі, виконуючи вказане рішення суду, здійснила продаж вказаного транспортного засобу з публічних торгів. Покупцем автомобіля стала фірма TRYTON Spolka z.o.o на підставі фактури за номером FVL/400000/2015/0290 від 18 вересня 2015 року. Попередньому власнику транспортного засобу, ОСОБА_3, не надавалося право на першочерговий викуп. Товар продано за умови зворотного вивезення за межі Союзу протягом 14 днів від дати придбання.

29 вересня 2015 року ОСОБА_2 придбав зазначений вище автомобіль у польської фірми TRYTON Spolka z.o.o за ціною 25 293 польських злотих, що підтверджується фактурою № 005/2015/ЕКS (а.с.5-6).

03 жовтня 2015 року Луцьким МВ УМВС України у Волинській області спірний автомобіль у ОСОБА_2 вилучено та поміщено на штрафний майданчик на підставі заяви ОСОБА_3 про незаконне заволодіння автомобіля (а.с.12).

Пред'являючи позов, ОСОБА_2 посилався на те, що він придбав вказаний автомобіль у польської компанії, тому на законних підставах набув право власності на нього, проте відповідач оспорює це право.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Задовольняючи позов, суди на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли обґрунтованого висновку про те, що рішенням районного суду в м. Перемишлі Республіки Польща від 22 травня 2015 року ОСОБА_3 позбавлено права власності на спірний автомобіль, який перейшов у власність державного бюджету Республіки Польща в порядку конфіскації через порушення митних правил. Хоча за реєстраційними документами в Україні він не знімався з обліку і продовжував обліковуватись за ОСОБА_3, вказана обставина не впливає на права ОСОБА_2 як власника майна, набутого на законних підставах. Самі ж ці права підлягають судовому захисту відповідно до ст. 16 ЦК України.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України), висновків судів не спростовують та на правильність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником - ОСОБА_4, відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 29 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

І.М.Фаловська