Справа № 489/4764/15-ц
Провадження №8/489/3/17
У Х В А Л А

Іменем України

24 листопада 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Румянцевої Н.О.,

секретаря Настенко С.В.,

за участю: відповідача - ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві заяву ОСОБА_3 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 січня 2016 року в цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» до ОСОБА_3 про розірвання договору найму та виселення, стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» про визнання дій неправомірними, визнання договору частково недійсним, зобовязання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду із заявою про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 січня 2016 року, оскільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2017 року рішення суду апеляційної інстанції в частині вирішення зустрічного позову скасовано та в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, а рішенням Апеляційного суду Миколаївській області від 26 вересня 2017 року скасовано рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 січня 2016 року в частині вирішення зустрічного позову та в цій частині ухвалено нове про задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» про зобовязання здійснити перерахунок за комунальні послуги та користування жилою площею гуртожитку. За таких обставин, рішення суду від 27 січня 2016 року підлягає перегляду та скасуванню у звязку з нововиявленими обставинами, оскільки рішенням суду від 26 вересня 2017 року надало право заявнику переглянути рішення суду першої інстанції від 27 січня 2016 року за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» до ОСОБА_3 в частині розірвання договору користування житловою площею від 01.07.2003 року, укладеного між сторонами, виселення з кімнати №504, стягнення заборгованості за комунальні послуги та за проживання у гуртожитку.

Представника позивача в справі заперечувала проти перегляду рішення за ново виявленими обставинами.

Відповідач ОСОБА_3 підтримала заяву, просила скасувати рішення суду та переглянути справу за нововиявленими обставинами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд дійшов до наступного.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 січня 2016 року позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» задоволені, а саме: розірвано договір користування житловою площею від 01 липня 2003 року, укладений між сторонами; виселено ОСОБА_3 із кімнат №503, 504 гуртожитку по вулиці Космонавтів, 128 у місті Миколаєві без надання іншого житлового приміщення; стягнуто з ОСОБА_3 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» 13206,68 грн. заборгованості, 520,82 грн. 3% річних, 3605,08 грн. інфляційних втрат, а також 487,20 грн. судового збору. Відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 01 березня 2016 року вказане рішення першої інстанції в частині вирішення позовних вимог про виселення ОСОБА_3 із кімнати №503 гуртожитку по вул. Космонавтів, 128 в м. Миколаєві скасоване та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог. Рішення першої інстанції скасовано в частині вирішення зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 про покладення зобовязання здійснити перерахунок та оплату за користування жилою площею у кімнаті №503 і комунальними послугами у гуртожитку та ухвалено в цій частині нове рішення, яким зобовязано товариство з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» перерахувати, починаючи з 28 серпня 2015 року, та здійснювати нарахування плати ОСОБА_3 за користування жилою площею у відособленій кімнаті №503 і комунальними послугами у гуртожитку по вул. Космонавтів, 128 в м. Миколаєві по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного (комунального) житлового фонду, а в іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2017 року рішення суду апеляційної інстанції від 01 березня 2016 року в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» про зобовязання здійснити перерахунок за комунальні послуги та користування жилою площею у гуртожитку за останні три роки у відповідності до ч. 2 п. 38 Примірного положення про гуртожитки за кожний вид послуг окремо, виходячи із показників загально-будинкових лічильників, законодавчо встановлених норм споживання та тарифів скасовано та в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 26 вересня 2017 року рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 січня 2016 року в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» про зобовязання здійснити перерахунок за комунальні послуги та користування жилою площею у гуртожитку скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення про його задоволення. Зобовязано товариство з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» здійснити перерахунок за комунальні послуги та користування жилою площею, яку займала ОСОБА_3 у гуртожитку по вул. Космонавтів, 128 в м. Миколаєві, за період з 28 серпня 2012 року по 19 серпня 2015 року у відповідності до ч. 2 п. 38 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03 червня 1986 року №208, по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду, та за період з 19 серпня 2015 року по 28 серпня 2015 року у відповідності з пунктом 7 розділу ІІІ Положення про гуртожитки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №84 від 27 квітня 2015 року, виходячи з розміру плати за проживання в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженого власником гуртожитку, а плати за житлово-комунальні послуги відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на такі послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 Цивільного процесуального кодексу України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у звязку з нововиявленими обставинами.

Згідно із ч. 2 цієї статті, підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у звязку з нововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону України, іншого акта (їх окремих положень) або надане Конституційним Судом України офіційне тлумачення положень Конституції України, що є відмінним від того, як їх застосував суд при вирішенні справи.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №4 «Про застосування цивільного законодавства при перегляді судових рішень у звязку нововиявленими обставинами» визначено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що у встановленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у звязку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядаються.

За змістом ч. 2 ст. 365 Цивільного процесуального кодексу України, розглянувши заяву, суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Заявник помилково посилається на те, що ухвалення Апеляційним судом Миколаївської області рішення від 26 вересня 2017 року надає їй право на перегляд рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 січня 2016 року у звязку із нововиявленими обставинами в частині розірвання договору користування житловою площею від 01 липня 2003 року, укладеного між сторонами по справі, виселення з кімнати №504 та стягнення заборгованості за комунальні послуги та за проживання у гуртожитку.

Пунктом 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №4 «Про застосування цивільного законодавства при перегляді судових рішень у звязку нововиявленими обставинами» розяснено, що скасування судового рішення (пункт 3 частини другої статті 361 ЦПК) може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору.

Вказане розяснення спростовує посилання заявника на те, що скасування в частині рішення суду першої інстанції судом апеляційної інстанції є нововиявленою обставиною.

Також, рішення суду першої інстанції від 27 січня 2016 року частково виконано, що підтверджується постановою головного державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_4 територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_5 про закінчення виконавчого провадження від 23.05.2017 року в звязку із фактичним виконанням рішення суду в повному обсязі щодо виселення ОСОБА_3 з кімнати №504 гуртожитку по вулиці Космонавтів, 128 у місті Миколаєві без надання іншого житлового приміщення.

Приймаючи до уваги те, що відсутні підстави для перегляду судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами, передбачені ч. 2 ст. 361 Цивільного процесуального кодексу України, та враховуючи часткове виконання судового рішення, заява ОСОБА_3 підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 61, 88, 209, 212-215, 361, 365 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд у звязку з нововиявленими обставинами рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 27 січня 2016 року в цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» до ОСОБА_3 про розірвання договору найму та виселення, стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Ніконджитбудсервіс» про визнання дій неправомірними, визнання договору частково недійсним, зобовязання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається Апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд міста Миколаєва протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва