Справа № 591/5310/17
Провадження № 2/591/2547/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 грудня 2017 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Шелєхової Г.В.

при секретарі Бондар С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору оренди житла укладеним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, уточнивши свої вимоги, ставить питання про визнання договору оренди від 24 червня 2017 року, який направлений відповідачу 26 липня 2017 року, укладеним між ОСОБА_1 з ОСОБА_2. Свої вимоги мотивує тим, що зазначене домоволодінні належить йому на праві приватної власності, сторони перебували в шлюбі з 10 квітня 2009 року по 10 лютого 2014 року, однак після розірвання шлюбу відповідач продовжує проживати в спірному житлі без достатніх на те підстав та створює неможливі умови для проживання позивача. Вважає, що ОСОБА_2 має сплачувати кошти за проживання у його будинку. У звязку з цим, він 26 червня 2017 року направив відповідачу договір оренди від 24 червня 2017 року, однак остання договір не підписала та не виконує його умов. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на вимоги ЦК України, які регулюють захист права власності.

В судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач проти позову заперечила пояснила, що вважає ціну, запропоновану позивачем, завищеною, в договорі не обумовлена можливість її користування туалетом, ванною , кухнею.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов необгрунтований і не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

судом встановлено, що на праві приватної власності ОСОБА_1 належить житловий будинок з господарчими надвірними будівлями за адресою: м. Суми, Андріївський проїзд, буд. 28, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно та копією договору купівлі-продажу житлового будинку (а.с.13).

Позивач направив на адресу відповідача договір оренди житлового приміщення від 26 липня 2017 року. Відповідач не заперечує факту отримання такого договору, однак його умови відповідача не задовільнили.

Згідно умов договору, які викладені в його тексті, направленому позивачем відповідачу, орендарю передається житлова кімната 16,4 кв. м на 2 поверху будинку ( п. 1.1.2, 1.1.4), орендар не має права користування іншими жилими приміщеннями та господарськими будівлями та земельною ділянкою ( п. п. 1.1.5), розмір орендної плати складає 7000 грн.( п.4.1). Договір також містить і інші умови.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст.627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Без волевиявлення сторони неможливе вчинення договору, що узгоджується зі свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як вольова дія, правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення, які повинні бути взаємними та двосторонніми. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обовязки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

Своє волевиявлення на укладення договору, учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов договору, складання та скріплення підписом письмового документу.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, шо робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто правомочності власника не є безмежними, закон може встановлювати певні обмеження здійснення права власності. Такі обмеження встановлюються з метою забезпечення рівноваги в суспільстві та здійснення майнових прав усіма субєктами права.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 156 ЖК України припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу.

В судовому засіданні було встановлено, що сторони не дійшли згоди щодо істотних умов договору, зокрема щодо ціни, відсутності інших приміщень, якими відповідач може користуватися і наявність яких є обов»язковою для нормальних умов існування особи (туалет, ванна, кухня). Договір оренди не був підписаний ОСОБА_2В у звязку з тим, що його умови не відповідали її волевиявленню.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позов необґрунтованим та таким що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 203, 626, 627, 638 ЦК України, ст. ст. 15,15-1,30,62,203, 224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору оренди житла укладеним відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В.Шелєхова