АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1889/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Янчук Т.О.,

суддів: Купельського А.В., Спірідонової Т.В.,

секретаря: Кошельника В.М.,

за участю: апелянта та його представника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2017 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 січня 2015 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На даний час її матеріальний стан погіршився, натомість матеріальний стан відповідача покращився, він офіційно працює, придбав автомобіль, має фінансову можливість відпочивати за кордоном. Оскільки коштів, які надсилаються, недостатньо для належного утримання сина, просила збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини з 500 грн. до 2500 грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Збільшено розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 до 1/4 частини доходів, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття з дня пред'явлення позову 30 серпня 2017 року. У решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4, підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Логінова С.М. Категорія: 48,50

Доповідач: Янчук Т.О.

ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася в порядку установленому законом.

Заслухавши доповідача, доводи учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 309 цього Кодексу визначено, що підставами для скасування, зміни рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення, в тому числі, є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи.

Судом установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 17 вересня 2014 року було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матір'ю та знаходяться на її утриманні.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.01.2015 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 2009 року народження в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до довідки від 21.09.2017 року №2815 ОСОБА_1 з 10 травня 2017 року працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «УЛС-Фінанс», на посаді менеджера зі збуту.

Задовольняючи частково позовні вимоги та збільшуючи розмір аліментів, визначаючи його у частці доходу батька, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач працює, має стабільний дохід, що дає йому можливість сплачувати аліменти у частці від заробітку (доходу).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст.184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст.183 та ст.184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст.184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2013 року у справі № 6-143цс13.

Зважаючи на зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, які стягуються з батька дитини за рішенням суду в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., зобов'язавши його сплачувати аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 2009 року народження у розмірі 1/4 частки доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, враховуючи зміну матеріального стану відповідача, наявність у нього стабільного доходу, з якого можна утримувати аліменти.

Однак, з висновком суду першої інстанції про стягнення аліментів в зміненому розмірі починаючи з дня пред'явлення позову, а саме 30 серпня 2017 року погодитись не можна.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду у цій частині слід змінити та виключити з резолютивної частини рішення слова: «з дня пред'явлення позову - 30 серпня 2017 року».

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 вересня 2017 року змінити.

Виключити з резолютивної частини рішення слова: «з дня пред'явлення позову - 30 серпня 2017 року».

В решті залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча /підпис/

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук