Провадження № 22ц/790/4957/17 Головуючий 1-ї інстанції - Нев'ядомський Д.В.
Справа №2018/4167/12 Доповідач - Бровченко І.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Бровченко І.О.,

суддів - Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 04 липня 2017 року по цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області при здійсненні виконавчих дій, -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області при здійсненні виконавчих дій.

В обгрунтування скарги зазначив, що рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 17 жовтня 2012 року було змінено рішення Київського районного суду міста Харкова від 20 серпня 2012 року та вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 144165 грн. 59 коп. Рішення набрало чинності 17 жовтня 2012 року.

15 листопада 2012 року ОСОБА_1 був виданий виконавчий лист, який 16 листопада 2012 року був зданий ним до Київського ВДВС Харківського міського управління юстиції. Рішення суду не виконується. Боржнику ОСОБА_3 належить 21/200 домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1, іншого майна не має. Проте, боржник ОСОБА_3 не здійснює реєстрацію свого права власності на вказану частину нерухомого майна, що унеможливлює накладення на нього стягнення. Державні виконавці Київського ВДВС м. Харкова не вчиняють дій з належного виконання рішення суду.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04 липня 2017 року скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Київського ВДВС Харківського міського управління юстиції при здійсненні виконавчих дій за виконавчим листом, виданим 15 листопада 2012 року за рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 17 жовтня 2012 року - задоволено. Визнано бездіяльність посадових осіб Київського ВДВС Харківського міського управління юстиції при виконанні рішення суду від 17 жовтня 2012 року неправомірною та зобов'язано посадових осіб Київського ВДВС Харківського міського управління юстиції усунути допущені порушення та своєчасно та належним чином вчинити дії, передбачені ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» та абз. 2 ч.4 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження».

В апеляційній скарзі Київський відділ державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволені скарги ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Судова колегія, вислухавши суддю доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ч.1 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об'єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об'єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Задовольняючи скаргу про визнання бездіяльності посадових осіб Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області при виконанні рішення суду від 17 жовтня 2012 року суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що державним виконавцем не виконуються вимоги ч.4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» щодо звернення до суду з заявою про звернення стягнення на нерухоме майно боржника право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, що порушує права стягувача ОСОБА_1

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що рішенням судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 17 жовтня 2012 року було змінено рішення Київського районного суду міста Харкова від 20 серпня 2012 року та вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 144165 грн. 59 коп. Рішення набрало чинності 17 жовтня 2012 року.

21 лютого 2013 року державним виконавцем відповідно до ст. ст. 3, 18, 24 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2014 року змінено спосіб виконання рішення шляхом звернення стягнення та продажу з публічних торгів 21/200 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 скасовано постанову Київського ВДВС Харківського міського управління юстиції від 29 березня 2013 року про накладення арешту на 21/200 частин домоволодіння по АДРЕСА_1

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2015 року скасовано постанову про закриття виконавчого провадження від 11 березня 2014 року. Скасовуючи постанову суд першої інстанції виходив з того, що для належного виконання судового рішення змінений спосіб виконання рішення, у боржника у Київському районі м. Харкова є нерухоме майно, на яке може бути звернене стягнення.

З заявою про роз'яснення ухвали Київського районного суду м. Харкова від 23 жовтня 2014 року державний виконавець звернувся до суду лише 28 листопада 2016 року.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19 січня 2017 року у задоволені подання Київського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про роз'яснення способу виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2015 року відмовлено.

Матеріали справи не містять відомостей, що після постановлення ухвали про зміну способу виконання рішення суду посадовими особами Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції своєчасно та належним чином вчинялись дії, передбачені ст. 18, ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», щодо примусового виконання рішення суду.

З огляду на вищенаведене судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення скарги ОСОБА_1, оскільки державним виконавцем не вживались дії щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги Київськоговідділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській, що наведені на її обґрунтування, які фактично зводяться до незгоди з ухваленим районним судом по справі судовим рішенням та суб'єктивної його переоцінки, то ці доводи апелянта, в даному випадку, є несуттєвими, судове рішення, прийняте районним судом по суті розглянутої ним скарги не спростовують, і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Той факт, що після постановлення 04 липня 2017 року Київським районним судом м. Харкова ухвали про визнання бездіяльності посадових осіб Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області 12 липня 2017 року державний виконавець звернувся до суду з заявою про вирішення питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, не є підставою для скасування або зміни ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, визнає, що ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, що відповідно до ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги

Керуючись ст. 304, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313-315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Київського відділу державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області відхилити.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 04 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді -