Справа № 626/1811/17
Провадження № 2/626/853/2017
05.12.2017 року м. Красноград Красноградський районний суд Харківської області
у складі: головуючого - судді Рибальченко І.Г.
за участі секретаря Скачко Т.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3 в якому просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, власником якого він є.
В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до договору дарування від 15.09.1998 року, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_5, позивачу належить будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 на момент укладення договору дарування вже був зареєстрований за вказаною адресою, але в будинку не проживав. Як власник житла в 2014 році ОСОБА_1 зареєстрував ОСОБА_3 Незважаючи на реєстрацію, відповідачі в будинок позивача не вселялися та не проживали. За таких обставин, ОСОБА_1 просить суд визнати ОСОБА_4 та ОСОБА_3 особами, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1
Позивач в судове засідання не прибув, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Не заперечував проти винесення заочного рішення по справі.
Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_3 не з"явилися до суду, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином. Причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи від них не надходило.
З письмової згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: позивач ОСОБА_1 є власником будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 15.09.1998 року, що був укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 Згідно довідки ( акту обстеження), складеного депутатом Піщанської сільської ради Гладковим А.М. 30.10.2017 року, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_3, але фактично по АДРЕСА_1 відповідачі не проживають останні три роки.
З довідки про склад зареєстрованих у житловому приміщенні № 4430 від 30.10.2017 року, виданої Піщанською сільською радою Красноградського району позивачу встановлено, щ дружина позивача ОСОБА_7, та відповідачі зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.
Відповідно до положень ч.1 ст.383 ЦК України власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім"ї, інших осіб. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст.405 ЦК України передбачено, що член власника сім"ї втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
В правових позиціях, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від.12.04.1985 року з наступними змінами "Про деякі питання,що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або членів його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з'ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, тощо) суд може продовжити пропущений строк.
Таким чином, обов'язковою умовою для визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є її відсутність в житловому приміщенні протягом року без поважних причин .
Із змісту позову вбачається, що відповідачі не проживають в спірному будинку з 2014 року з власної волі, їх речі за місцем проживання відсутні, а позов пред'явлено до суду у листопаді 2017 року. Відповідачі не проживають у будинку позивача більше року з власної волі, а своєю реєстрацією у житлі порушують права позивача як власника на користування та розпорядження майном, захист, якого передбачений ст. 391 ЦК України.
Таким чином, суд вважає, що відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, належить визнати такими, що втратили право користування жилим будинком і задовольнити позовні вимоги.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 319,321,391 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, 1965 року народження, та ОСОБА_3, 1972 року народження, такими, що втратили право користування жилим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Красноградський районний суд шляхом подачі в 10 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя