Справа № 484/3174/17
Провадження № 2/484/1681/17
Рішення

іменем України

21 листопада 2017 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:головуючого судді Максютенко О.А.

за участю секретаря судового засідання Завірюхи В.Ю.

представника позивача за дорученням ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до приватного підприємства «Агро-Віта.Юг» про розірвання договору оренди землі

встановив:

У вересні 2017 року представник позивача за дорученням ОСОБА_1 звернувся у суд з позовом до приватного підприємства «Агро-Віта.Юг» про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати.

В обґрунтування позову зазначено, що 09.11.2007 року між його батьком ОСОБА_4 та ПП «Агро-Віта.Юг» був укладений договір оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 4,68 га, розташованої в межах території Лисогріської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Лисогірській сільській раді Первомайського району Миколаївської області 11.02.2008 року за реєстраційним номером 40.

Після смерті ОСОБА_5 29.01.2012 року позивач ОСОБА_3 успадкував земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.09.2016 року загальною площею 3.3169 га. кадастровий номер: :01:000:1137, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області та успадкував земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.09.2016 року загальною площею 1.3604 га. кадастровий номер: :01:000:1138, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області . 23.09.2016 року право власності на вказані земельні ділянки було зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Відповідно до п.4 Договору оренди землі розділу «Зміна умов договору і припинення його дії» перехід права власності на земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Позивач звернулись до відповідача з вимогою про розірвання договору оренди, але відповіді на отриману заяву не отримав.

Крім того, просив стягнути з відповідача орендну плату за користування земельною ділянкою згідно договору оренди від 09.11.2007 року за період з 2016 року по 2017 рік включно в сумі 8564 грн. 60 коп.

В судовому засідання представник позивача позовні вимоги уточнив В судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги та просив також зобовязати приватне підприємство «Агро-Віта.Юг» повернути ОСОБА_3 земельні ділянки площею 3.3 га та 1.3 га (за кадастровими номерами: :01:000:1137, :01:000:1138) в стані в якому підприємство одержало її в оренду.

В судовому засіданні в якості свідка був допитаний позивач ОСОБА_3, який підтримав позовні вимоги та суду пояснив, що орендну плату за договором оренди землі в 2016-2017 роках не отримував, однак в представлених відомостях представником відповідача про отриману орнедну плату в 20016-2017 роках підтвердив свій підпис.

В подальшому представник позивача до суду надав заяву про відмову від позовних вимог щодо стягнення з приватного підприємства «Агро-Віта.Юг» орендної плати на користь ОСОБА_3 за користування земельною ділянкою згідно договору оренди від 09.11.2007 року, за період з 2016 року по 2017 рік в сумі 8564 грн. 60 коп. та збільшив позовні миги, просив стягнути судові витрати по справі позивача, що повязані з явкою до суду, а саме: переїзд з однієї країни Латвії до іншої країни України у звязку з обовязковою явкою до суду в сумі 9003.13 грн., що складають витрати в обидві строни.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнав, та просив відмовити в задоволені позову, посилаючись на те, що договір оренди земельної ділянки від 0911.2017 року припинив свою дію, а тому позивач має право звернутись до відповідача та отримати земельну ділянку за актом передачі. Позовні вимоги щодо стягнення витрат позивача. що повязані з явкою його до суду заперечував, оскільки місцем реєстрації позивача є с. Лиса Гора первомайського району Миколаївської області, а тому відсутні підстави стягнення з відповідача витрат повязаних з переїздом позивача до країни Латвії.

Заслухаши сторони, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 09.11.2007 року між ОСОБА_4 (орендодавець) та ПП «АгроВіта.ЮГ» (орендар) укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,68 га, яка розташована в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області і належала орендодавцеві на підставі державних актів на право власності на земельну ділянку ЯГ № 617887 та ЯГ №617886 від 02.07.2007 року, виданих Первомайською районною державною адміністрацією. Даний договір оренди був зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Лисогірськй сільській раді Первомайського району Миколаївської області 11.02.2008 року за реєстраційним № 40.

29.02.2012 року ОСОБА_5 помер. Після смерті ОСОБА_5 вказану земельну ділянку успадкував за заповітом ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.09.2016 року загальною площею 3.3169 га. кадастровий номер: :01:000:1137, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області та успадкував земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.09.2016 року загальною площею 1.3604 га. кадастровий номер: :01:000:1138, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області . 23.09.2016 року право власності на вказані земельні ділянки було зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Позивач виявив бажання розірвати укладений ОСОБА_5 договір оренди землі у звязку із переходом до нього права власності на орендовану земельну ділянку, про що повідомив відповідача.

Відповідач вказує, що договір розірвано, однак повернути земельну ділянку має намір лише в лютому 2018 року.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» від 06 жовтня 1998 р. № 161-ХІV (далі Закон № 161-ХІV) визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону № 161-ХІV орендарі набувають права оренди земельної ділянка на підставах і в порядку, передбачених ЗК України, ЦК України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (ч. 4 ст. 124 ЗК України).

Договір є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми.

Відповідно до ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагенту та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Підстави припинення договору оренди землі визначені ст.ст. 31, 32 Закону № 161-ХІV.

Так, одним із випадків припинення договору оренди землі є його розірвання.

Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором (ч. 4 ст. 31 Закону № 161-ХІV).

Частиною 4 ст. 32 Закону № 161-ХІV передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, визначення наслідків настання таких юридичних фактів як перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря законодавцем передані на розсуд сторін договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до п.4 розділу «Зміна умов договору і припинення його дії» укладеного між ОСОБА_5 та відповідача ПП «АгроВіта.ЮГ» зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір вирішується в судовому порядку.

Пунктом 2 даного розділу Договору встановлено, що дія договору припиняється у разі:

- закінчення строку на який його було укладено;

- придбання орендарем земельної ділянки у власність;

- викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом.

- ліквідації юридичної особи-орендаря.

Як передбачено п. 4 розділу Договору _6 «Зміна умов договору і припинення його дії», розірвання договору землі в односторонньому порядку не допускається. Умовою розірвання Договору в односторонньому порядку є рішення суду. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Таким чином, сторони договору оренди землі, скориставшись своїми правами, на власний розсуд домовились, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи може бути підставою для розірвання договору.

Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 34 Закону № 161-ХІV у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. У разі невиконання орендарем обовязку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобовязаний відшкодувати орендодавцеві завдані збитки.

В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За такого перехід до позивача права власності на передану в оренду земельну ділянку з урахуванням волевиявлення про таке позивача є підставою для розірвання укладеного спадкодавцем договору оренди земельної ділянки та повернення її спадкоємцю, а тому відповідач продовжує використовувати спірні земельні ділянки без законних підставах, що свідчить про порушення прав позивача і наявність передбачених законом підстав для задоволення позову.

За такого позовні вимоги ОСОБА_3 є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу ст. 88 ЦПК України у звязку із задоволенням позовних вимог на користь позивача слід стягнути з відповідача понесені нею судові витрати у вигляді сплати судового збору за подання позовної заяви 1280 грн.

Що стосується позовних вимог про стягнення витрат позивача, що повязані з його явкою до суду, то вони задоволенню не підлягають.

Місцем проживання та реєстрації позивача зазначено с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області. Обругнтування виїзду позивача в Варшаву 10.10.2017 року та придбання палива 17.10.2017 року на суму 700 грн. та надання квитанцій на іноземній мові позивачем не зазначено.

Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, за таких обставин, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для стягнення з відповідача судових витрат повязаних з явкою до суду.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_3 до приватного підприємства «Агро-Віта.Юг» про розірвання договору оренди землі задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки укладений 09.11.2007 року між ОСОБА_4 та приватним підприємством «Агро-Віта.Юг», зареєстрований в книзі записів реєстрації договорів оренди землі по Лисогірській сільській раді 11.02.2008 року за № 40.

Зобовязати приватне підприємство «Агро-Віта.Юг» повернути ОСОБА_3 земельні ділянки площею 3.3 га та 1.3 га (за кадастровими номерами: :01:000:1137, :01:000:1138) в стані в якому підприємство одержало її в оренду.

Стягнути з приватного підприємства «Агро-Віта.Юг» на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 1280.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний термін апеляційної скарги.

Суддя: