Справа № 740/3059/17
Провадження № 2/740/1342/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Кононяко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, які втратили право користуватися житловим будинком,

встановив:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинку № 70 по вул. Франка в м.Ніжині Чернігівської області.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до договору дарування від 21 квітня 2016 року він є власником даного житлового будинку, в якому зареєстровані його ОСОБА_2 - його колишня дружина, та донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, але не проживають у будинку з 20 листопада 2015 року понад один рік, втратили будь-який зв*язок з будинком, вони не оплачують комунальних послуг, не користуються земельною ділянкою, їх особистих речей, одягу, меблів у будинку немає.

Відповідач ОСОБА_2 має спадковий будинок після батьків, відповідач ОСОБА_3 перебуває у шлюбі, має малолітню дитину і проживає у будинку чоловіка. Він також уклав новий шлюб.

Перешкод у користуванні житлом він відповідачам не чинив, домовленості щодо користування будинком з відповідачами немає, тому вони втратили право на користування житлом відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України.

Сторони в судове засідання не зявилися, надавши до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, а відповідачі про визнання позову, у звязку з чим вбачається можливість врегулювання спору і суд вважає за необхідне задовольнити позов ОСОБА_1 відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про його задоволення.

Відповідно до положень абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з*ясування і дослідження інших обставин справи.

Законними підставами для задоволення позову єст.41 Конституції України, яка передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст.319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.1ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що житлова квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на праві договору даруванню від 21.04.2016 (а.с.8-9).

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі зареєстровані у будинку, але не проживають у даному будинку тривалий час понад один рік. ОСОБА_3 створила свою сім*ю.

Факт непроживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_2 підтверджується актами від 06.05.2016, 14.06.2017, 08.06.2016 (а.с.16-20).

Доказів поважності причин непроживання або наміру вселитися в будинок та вчинення позивачем перешкод в цьому відпоавдачами не надано.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Докази на підтвердження договірних відносин сторін щодо користування даним будинком відсутні.

Реєстрація відповідачів у спірній кварирі перешкоджає в отриманні у належному розмірі соціальної допомоги позивачем, створює додаткові витрати за комунальні витрати, позбавляє права розпорядитися майном на власний розсуд з врахуванням створенння ним нової сім»ї.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі не проживають у ІНФОРМАЦІЯ_2 понад один рік, тому вони втратили право користування цим житлом відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України.

Керуючись ст.41 Конституції України, ст.319, ч.2 ст.405 ЦК України, ст.ст.3, 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування житловим будинком № 70 по вул. Франка в м.Ніжині Чернігівської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча суддя Ковальова