Справа № 541/2339/17
Провадження №2/541/1165/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 листопада 2017 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Сидоренка Ю.В.,

з участю секретаря судового засідання Олешко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину,

в с т а н о в и в:

24 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, в позовній заяві посилалася на те, що з 2000 року по 2015 рік вона проживала з відповідачем разом однією сімєю без реєстрації шлюбу. Від цих фактичних шлюбних відносин вони мають спільну дитину доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на утриманні позивача. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоч працездатний і в змозі надавати кошти на утримання дочки, тому позивач просила стягувати з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, до суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути у її відсутність (а.с.16 ).

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що він періодично виплачував кошти на утримання їх спільної дочки на підтвердження чого надав копії платіжних доручень. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дочки у розмірі 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При цьому повідомив, що у звязку з придбанням у позивача її частини кімнати, в якій він проживає, на сьогоднішній день він має скрутне матеріальне становище і фінансові затрати для облаштування свого побуту. І оскільки теперішній чоловік позивача має достатній дохід щоб задовольнити потреби всіх членів родини просив врахувати це при ухваленні рішення.

Заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності з ч.ч.1, 2 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, що підтверджується копією рішення суду від 21 вересня 2015 року (а.с. 31-32 ). Згідно з свідоцтвом про народження сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 3), яка проживає з матірю та перебуває на її утриманні, що не заперечується відповідачем. Останній періодично в добровільному порядку надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, наданими відповідачем, (а.с. 23-27), але без домовленості з позивачем щодо її розміру і форми. Останнє з наданих платіжних доручень датоване 18.05.2017. З того часу доказів надання допомоги на утримання дочки відповідачем не надано, хоч відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України він зобовязаний утримувати дитину та має таку можливість, оскільки є працездатним, та, з його слів, працює інженером у ПрАТ «Миргородкурорт» та отримує заробітну плату.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти підлягають стягненню з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 року» установлений у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком до 6 років становить: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні, а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.

Проаналізувавши та дослідивши в судовому засіданні зібрані докази в їх сукупності, враховуючи, що суду не надана інформація щодо стану здоровя дитини, стану здоровя відповідача та його матеріального становища, наявності інших утриманців чи інших обставин, які повинні враховуватись судом при визначенні розміру аліментів, та які б перешкоджали йому в повній мірі виконувати передбачений законом обов'язок утримувати свою дитину, малолітня дитина сторін проживає разом зі своєю матір'ю позивачем у справі та перебуває на її утриманні, при цьому чоловік позивача не зобовязаний за законом утримувати її дитину, відповідач не приймає постійної участі в матеріальному забезпеченні дитини, є особою працездатного віку та отримує регулярний дохід, суд дійшов висновку, що за вказаних обставин позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а саме, з відповідача підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 жовтня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 180, 182, 183, 184 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215, 294 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд,

в и р і ш и в:

ОСОБА_4 Іванівни задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 24 жовтня 2017 року до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

Стягти з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 грн. (Шістсот сорок гривень 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області до Апеляційного суду Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_5