Справа № 129/3066/16-ц Провадження № 22-ц/772/2830/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 35Доповідач Береговий О. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого судді Берегового О. Ю.,

суддів Денишенко Т.О., Медяного В.М.,

за участі секретаря Торбасюк О.І., представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом Державної екологічної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_3 про відшкодування збитків, завданих порушенням природоохоронного законодавства, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_3 ОСОБА_4 на рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 09 жовтня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

Державна екологічна інспекція у Вінницькій області звернулася з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування збитків обґрунтовуючи свої вимоги тим, що Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства України щодо використання об'єктів тваринного світу на території Гайсинського району, в ході якої встановлено, що ОСОБА_3 здійснено незаконний вилов риби забороненими знаряддями лову (сітками) на Ладижинському водосховищі Південний Буг біля с. Щурівці, Гайсинського району.

На основі результатів перевірки відносно ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення №004904 від 02 липня 2015 року за ч. 4 ст. 85 КупАП.

Постановою Гайсинського районного суду Вінницької області від 04 листопада 2015 року закрито справу про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КупАП у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Посилаючись на те, що внаслідок незаконного вилову риби забороненим знаряддям лову відповідач наніс державі збитків, позивач просив стягнути з ОСОБА_3 збитки завдані внаслідок порушення природоохоронного законодавства в сумі 41276 грн.

Рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 09 жовтня 2017 року позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_3 на рахунок держави (УК у Гайсинському районі/с.Кузьминці/24062100, , банк одержувача: ГУДКСУ у Вінницькій області, МФО 802015, р/р 0117) 41276 (сорок одна тисяч двісті сімдесят шість) грн. збитків, завданих порушенням природоохоронного законодавства (незаконним виловом риби). Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник ОСОБА_3 ОСОБА_3 ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, порушення норм процесуального права, просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову..

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 004904 складеного 02 липня 2015 року працівниками Державної екологічної інпекції у Вінницькій області, ОСОБА_3 02 липня 2015 року о 04 год. 45 хв. грубо порушив правила рибальства, а саме здійснював незаконний вилов риби на Ладижинському водосховищі річки Південний Буг поблизу с. Щурівці Гайсинського району Вінницької області, забороненим знаряддям лову, а саме сітками, в результаті чого ним було виловлено рибу видів: судак 56 шт., плітка 9 шт., окунь 6 шт., карась 109 шт., лящ 43 шт., товстолоб 1 шт., сом 5 шт., короп (сазан) 1 шт. чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Постановою Гайинського районного суду Вінницької області від 04 листопада 2015 року закрито справу про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КУпАП у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. Заборонені знаряддя лову, а саме: сітки у кількості 6 штук та деревяний човен зеленого кольору конфісковані.

Згідно розрахунку проведеного Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області 06 липня 2015 року у відповідності до постанови КМУ від 21 листопада 2011 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» загальна сума заподіяної ОСОБА_3 шкоди внаслідок незаконного вилову водних живих ресурсів на Ладижинському водосховищі річки Південний Буг біля с. Щурівці Гайсинського району становить 41276 грн.

Задовольняючи позовні вимоги та стягуючи з відповідача 41276 грн. збитків, суд першої інстанції виходив з того, що ця шкода завдана ним внаслідок порушення природоохоронного законодавства, а саме незаконного вилову риби забороненими знаряддями лову (сітками) на Ладижинському водосховищі річки Південний Буг біля с. Щурівці Гайсинського району та добровільно не відшкодована.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду зроблені з дотриманням норм матеріального та процесуального права виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, ст. 3-5 Закону України «Про тваринний світ», ст. 39 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», обєкти тваринного світу знаходяться під охороною держави та належать до природних ресурсів загальнодержавного значення.

Згідно ст.ст. 26, 34 Закону України «Про тваринний світ», користувачі обєктів тваринного світу зобовязані додержуватись встановлених правил, норм, лімітів і строків використання обєктів тваринного світу, використовувати його у способи, що не допускають порушення цілісності природних угрупувань.

Відповідно до пунктів 3.15, 4.11 Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15.02.1999 року, зареєстрованих Міністерством юстиції України за № 269/3562 28.04.1999 року, забороняється: лов водних живих ресурсів із застосування вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лов, вогнепальної та пневматичної зброї, промислових і інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань тощо.

Зі змісту ст. 63 Закону України "Про тваринний світ" слідує, що порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону, громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством.

В силу ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно постанови Гайинського районного суду Вінницької області від 04 листопада 2015 року закрито справу про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 85 КупАП у зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення. При цьому, судом було встановлено факт вчинення відповідачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Таким чином, факт грубого порушення правил рибальства відповідача встановлені постановою суду у адміністративні справі, яка набрала законної сили 16 листопада 2015 року і не підлягає доказуванню.

Кількість незаконно виловленої риби підтверджено як протоколом про адміністративне правопорушення від 02 липня 2015 року так і свідченнями свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 даних у місцевому суді.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про покладення на відповідача завданих збитків.

Разом з тим, розрахунок заподіяної ОСОБА_3 шкоди внаслідок незаконного вилову водних живих ресурсів на Ладижинському водосховищі річки Південний Буг біля с. Щурівці Гайсинського проведений Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області у відповідності до постанови КМУ від 21 листопада 2011 року № 1209 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів» перевірений судом та є вірним.

Статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. ОСОБА_2 та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, апеляційна скарга не містить доводів, які б свідчили про порушення норм матеріального і процесуального права, які призвели чи могли призвести до неправильного вирішення справи, а зазначені в ній доводи необґрунтовані і не спростовують висновків суду.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює та постановив законне і обґрунтоване рішення відповідно до вимог ст.ст. 212, 213 ЦПК України.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_3 ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 09 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: