Справа № 570/1368/17
Номер провадження 2/570/997/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2017 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Красовського О.О.

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Великожитинської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на спадщину, встановлення фактів, що мають юридичне значення,

-

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 18 лютого 2006 року помер його батько ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ № 019844. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що в с. Малий Житин, по вул. Польовій, буд. 57, Рівненського району Рівненської області. На день відкриття спадщини позивач проживав і продовжує проживати у вказаному будинку на даний час. Однак одержати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі позивач не може, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючих документів на вказаний вище житловий будинок, а також в свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння батько позивача записаний як "Шахрайчук Вячеслав Ігнатович", а в усіх інших документах записаний як "Шахрайчук Вячеслав Гнатович". Крім того, в будинку на день смерті батька і по даний час зареєстровані: мати позивача - ОСОБА_5 та брати позивача - ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Мати позивача на день смерті спадкодавця проживала та продовжує проживати у спадковому будинку разом з сім'єю позивача. Вона не бажає успадковувати частину будинку після смерті свого чоловіка, також не бажає виділяти свою частку у спільній сумісній власності подружжя. Брати позивача, хоча й зареєстровані в будинку, але на день смерті спадкодавця в будинку не проживали, а фактично проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1. Брати на спадщину після смерті батька не претендують, вони не вчиняли жодних дій для прийняття спадщини. Подати заяву про відмову від спадщини мати та брати позивача не можуть, оскільки закінчився шестимісячний термін після смерті батька, на протязі якого могли бути подані такі заяви. Оскільки позивач є спадкоємцем за законом першої черги майна померлого батька, спадщину фактично прийняв та є єдиним, хто бажає оформити свої спадкові права, він звернувся до суду з позовом та просить суд його задоволити, прийнявши рішення про визнання за ним право власності на спадкове майно за законом зокрема на житловий будинок № 57 по вул. Польовій в с. Малий Житин Рівненського району Рівненської області, який на праві власності належав його покійному батьку ОСОБА_6; встановлення факту належності його батьку ОСОБА_6 свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 10 листопада 1988 року, виданого виконкомом Рівненської районної ради народних депутатів на ім'я ОСОБА_7. Також просить суд встановити факт непроживання відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_8 за місцем реєстрації, в будинку № 57 по вул. Польовій в с. Малий Житин Рівненського району Рівненської області на час смерті батька ОСОБА_6, який помер 18 лютого 2016 року.

Позивач не зявився в судове засідання. Згідно заяви позовну заяву підтримує та просить справу розглядати без його участі. В разі неявки відповідачів не заперечує щодо можливості проведення заочного розгляду справи.

Відповідачі не зявилися в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідачі є належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Від сторін надійшли заяви про визнання ними позову та про розгляд справи без їх участі.

Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін, які не зявилися. Суд вважає, що по справі є можливість ухвалити судове рішення на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні 18 лютого 2006 року помер батько позивача ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ГЮ № 019844. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається в тому числі й з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що в с. Малий Житин, по вул. Польовій, буд. 1, Рівненського району Рівненської області

На день відкриття спадщини позивач проживав і продовжує проживати у вказаному будинку на даний час. Однак одержати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі позивач не може, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючих документів на вказаний вище житловий будинок, а також в свідоцтві про право особистої власності на домоволодіння батько позивача записаний як ОСОБА_7, а в усіх інших документах записаний як ОСОБА_6.

В будинку на день смерті батька позивача і по даний час зареєстровані мати позивача ОСОБА_5 та брати позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Мати позивача на день смерті спадкодавця проживала та продовжує проживати у спадковому будинку разом з сім'єю позивача.

Мати позивача не бажає успадковувати частину будинку після смерті батька позивача також не бажає виділяти свою частку у спільній сумісній власності подружжя. Брати позивача, хоча й зареєстровані в будинку, але на день смерті спадкодавця в будинку не проживали, а фактично проживають в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Брати на спадщину після смерті батька не претендують, вони не вчиняли жодних дій для прийняття спадщини. Подати заяву про відмову від спадщини мати та брати позивача не можуть, оскільки закінчився шестимісячний термін після смерті батька, на протязі якого могли бути подані такі заяви.

Позивач проживав у будинку разом з своєю сім'єю, матір'ю та батьком. після смерті батька він з сім'єю та матір'ю залишилися проживати в будинку, використовують його по даний час, фактично його успадкувавши.

Зазначені обставини змусили позивача звернутися з даним позовом до суду, бо діючим законодавством України не передбачено у інший спосіб оформлення права власності на нерухоме майно.

Про те що житловий будинок з з господарськими будівлями та спорудами, що в с. Малий Житин, по вул. Польовій, буд. 57, Рівненського району Рівненської області належав на праві власності батьку позивача свідчать свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння від 10 листопада 1988 року. На підставі цього свідоцтва за батьком позивача було зареєстровано право власності на цей будинок, що підтверджується листом комунального підприємства " Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації" № 2756 від 06.03.2017 року, технічним паспортом на садибний ( індивідуальний) житловий будинок виданим на ім'я ОСОБА_6.

Судом встановлено, що за життя спадкодавцем було набуте право власності на вищевказане нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1261 ЦК у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати заяву нотаріусу.

Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивач спадкоємець за законом 1-ї черги, фактично прийняв спадщину, так як постійно проживав разом із батьками та своєю сім'єю та зареєстрований у спадковому житловому будинку.

Іншими спадкоємцями за законом 1-ї черги є відповідачі по справі, мати та рідні брати позивача, які спадщину фактично не приймали, із заявами до нотаріуса в шестимісячний строк після відкритті спадщини не зверталися.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Прийняття спадщини частинами не можливе.

Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

Визнання за позивачем права власності на спадкове майно не порушує права інших осіб, оскільки інші спадкоємці 1-ї черги спадщину в установленому порядку та у установлений строк не прийняли, спадкоємців, які мають право на обов'язкову частку у спадкодавця немає.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 1299 проголошує, що якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Єдиним способом оформити власність на успадковане майно є звернення за захистом свого права до суду. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Також позивачу необхідно в судовому порядку встановити факт належності його батьку ОСОБА_6 свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 10 листопада 1988 року, виданого виконкомом Рівненської районної ради народних депутатів на ім'я ОСОБА_7.

Також позивач просить суд встановити факт непроживання відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_8 за місцем реєстрації, в будинку № 57 по вул. Польовій в с. Малий Житин Рівненського району Рівненської області на момент смерті батька ОСОБА_6, який помер 18 лютого 2016 року.

Дані обставини знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Правовий зміст права користування жилим приміщенням не є тотожним змісту поняття реєстрації місця проживання особи. Частина 2 статті 2 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлює, що реєстрація місця проживання особи не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Отже, за умови наявності реєстрації місця проживання особи за певною адресою і при цьму фактичне постійне проживання особи за іншою адресою без проведення такої реєстрації у визначеному порядку не означає, що зазначена особа постійно проживає за місцем своєї реєстрації, якщо про це свідчать протилежні факти.

Також суду були надані докази того, що ОСОБА_5 подала заяву про відмову від прийняття спадщини щодо майна ОСОБА_6.

Зважаючи на наведене суд вважає, що заявлений позов є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Великожитинської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання права власності на спадщину, становлення фактів, що мають юридичне значення - задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 57, по вул. Польовій, в с. Малий Житин Рівненського району Рівненської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 (помер 18 лютого 2006 року).

Встановити факт належності ОСОБА_6 (помер 18 лютого 2006 року) свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 10 листопада 1988 року, виданого виконкомом Рівненської районної ради народних депутатів на ім'я ОСОБА_7.

Встановити факт непроживання відповідачів ОСОБА_3 (17.01.1974 р.н.) та ОСОБА_8 (13.10.1980 р.н.) за місцем реєстрації, в будинку № 57, по вул. Польовій, в с. Малий Житин Рівненського району Рівненської області на час смерті батька ОСОБА_6 (помер 18 лютого 2016 року).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Красовський О.О.