У х в а л а

іменем україни

17 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Ситнік О.М., Ступак О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 14 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 14 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (далі - ТОВ «Авто Просто») звернулося до суду із зазначеним позовом, вказуючи, що 22 березня 2010 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено угоду № 314266 та підписано додатки № 1 та 2 до неї, які є невід'ємними частинами угоди. Дана угода укладена в рамках створеної позивачем в Україні системи надання послуг з придбання автомобілів «Авто Так». Дана система продажу полягає у створенні групи покупців, які бажають придбати товар високої вартості, наприклад автомобіль, які стають учасниками системи. Система встановлює відповідні механізми, які забезпечують придбання кожним учасником автомобіля шляхом сплати його вартості та вартості наданих послуг невеликими щомісячними внесками протягом декількох років.

Угоду між позивачем та ОСОБА_1 було укладено з метою придбання автомобіля «ТАТА».

ОСОБА_1 скористався правом, передбаченим ст. 7 додатку № 2 до угоди, та звернувся до позивача із заявою про вибір іншої марки автомобіля, а саме автомобіля марки «КІА RIO midt», який і обрав.

8 вересня 2010 року ОСОБА_1 отримав автомобіль «КІА RIO» 1.5, кузов № НОМЕР_1, 2010 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

ОСОБА_1, в свою чергу, зобов'язався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля (100% ціни автомобіля) та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 120 щомісячних повних внесків.

Керуючись пунктом 8.2 статті 8 додатку 2 до угоди, ОСОБА_1 були надані гарантії повного виконання зобов'язання за угодою № 376496, а саме у забезпечення виконання зобов'язань надано гарантії поручителів.

6 серпня 2010 року між позивачем, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено договір поруки, за яким вони зобов'язалися відповідати як боржники перед кредитором у разі невиконання ОСОБА_1 зобов'язань за угодою № 314266.

ОСОБА_1 протягом квітня 2010 року-листопада 2014 року сплачував щомісячні платежі, систематично порушуючи умови угоди щодо повноти та періодичності сплати щомісячних внесків, а з грудня 2014 року - припинив сплачувати внески.

На виконання умов угоди ОСОБА_1 було сплачено 70,1876% зі 100% в оплату чистих внесків та 56 внесків із 120-ти внесків - в оплату послуг позивача. Розмір боргу ОСОБА_1 за угодою станом на серпень 2015 складає 29,8124% від ціни автомобіля, актуальної у серпні 2015 року, та 64 внески в оплату послуг позивача відповідно; загальний розмір заборгованості складає 192 306,39 грн.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 14 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 14 березня 2016 року, позов задоволено.

Стягнено солідарно зі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ТОВ «Авто Просто» суму заборгованості за угодою № 314266 в розмірі 192 306,39 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 14 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 14 березня 2016 року, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, і ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах його повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду у складі, визначеному цим Законом, та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, у складі, визначеному цим Законом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив із того, що ОСОБА_1, уклавши з позивачем угоду з відповідними додатками, умови якої не оспорював, протягом квітня 2010 року-листопада 2014 року сплачував щомісячні платежі, систематично порушуючи умови угоди щодо повноти та періодичності сплати щомісячних внесків, проте з грудня 2014 року припинив сплачувати внески, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню з боржника та поручителів солідарно; розмір заборгованості та правильність її розрахунку позивач не спростував.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують, рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 14 січня 2016 року та ухвала апеляційного суду Вінницької області від 14 березня 2016 року постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 14 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 14 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийС.О.Карпенко
Судді: О.М.Ситнік О.В.Ступак