Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Пр. № 22-ц/778/1629/17Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

за участі секретаря Бєлоової А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до ОСОБА_2, ОСОБА_5, Треті особи: Орган опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області, Терпіннівська сільська рада Мелітопольського району Запорізької області про визнання недійсною довіреності та про визнання недійсним договору дарування квартири

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3, яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_4, звернулась до суду із вищезазначеним позовом, якій у подальшому уточнила (т.с. 1 а.с. 212-214) та в якому просила:

- визнати недійсною довіреність від 25 листопада 2013 року (р. № - 1786), складену від імені ОСОБА_4;

- визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 13 березня 2014 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6Г.(р. № 349).

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що у березні 2014 року ОСОБА_4 отримав з ТОВ «Комфорт-Мелітополь» рахунок на оплату за житлово-комунальні послуги, з якого вбачалося, що по квартирі АДРЕСА_2 рахунок відкритий на відповідача ОСОБА_2

На запит ОСОБА_4 до ТОВ «Комфорт-Мелітополь» отримав відповідь, що при укладенні договору про надання послуг з утримання будинку між Товариством та ОСОБА_2, нею був предявлений договір дарування від 13 березня 2014 року, згідно якого вона є власником вищевказаної квартири.

Вказує, що у липні 2014 року ОСОБА_4 отримав копію договору дарування квартири від 13 квітня 2014 року та копію довіреності від 25 листопада 2013 року.

В довіреності від 25 листопада 2013 року вказано, що ОСОБА_4 за попередньою усною домовленістю уповноважив відповідачів вести його справи про передачу йому спадщини у нотаріальній конторі після смерті батьків.

Також в довіреності вказано, що ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_5 (є його колишньою дружиною) подарувати вказану квартиру ОСОБА_2 (є його дочкою).

ОСОБА_5 13 березня 2014 року від імені ОСОБА_4 подарувала квартиру ОСОБА_2

Ця квартира раніше належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та його батькам.

15 квітня 1994 року померла його мати, а 13 лютого 2013 року помер його батько.

ОСОБА_4 є єдиним спадкоємцем після смерті батьків.

В квартирі мешкає ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_3, з якою він мешкає з 1997 року.

З 13 серпня 2008 року ОСОБА_4 є інвалідом І-ї групи у звязку з перенесеним інсультом, а тому потребує постійного нагляду.

За станом здоровя ОСОБА_4 не міг оформити на себе спадщину після смерті батьків.

В листопаді 2013 року дочка ОСОБА_4 ОСОБА_2 запропонувала йому свою допомогу в оформленні спадщини на підставі довіреності. 25 листопада 2013 року дочка привезла до нотаріуса, щоб підписати довіреність.

Своїй дочці він повністю довіряв, а тому у зміст довіреності не вникав і підписав. Крім того, за станом свого здоровя він не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. З колишньою дружиною ОСОБА_5 він давно не спілкувався, а тому яких-небудь повноважень від свого імені він не міг їй надати.

Ніяких розмов щодо переоформлення квартири на відповідача ОСОБА_2 не було, оскільки в квартирі він мешкає разом зі своєю дружиною ОСОБА_3

Рішенням суду від 12 лютого 2016 року ОСОБА_4 визнано недієздатним і встановлено над ним опіку.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24 січня 2017 року позов задоволено.

Визнано недійсною довіреність від 25 листопада 2013 року, складену від імені ОСОБА_4 на уповноваження ОСОБА_5 та ОСОБА_2 вести його справи про передачу йому спадщини, вести його цивільні, адміністративні, кримінальні, господарські справи, бути його представником в усіх установах, підприємствах та організаціях, розпоряджатися (з правом продажу або подарувати ОСОБА_2, 20 листопада 1979 р.н.) належною йому квартирою № 90 по вул. Осипенко, 90 в м. Мелітополі Запорізької області та іншими повноваженнями, посвідчену 25 листопада 2013 року приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 1786.

Визнано недійсним договір дарування квартири, укладений 13 березня 2014 року між ОСОБА_5, яка діяла від імені гр. ОСОБА_4, та ОСОБА_2 згідно умов якого ОСОБА_4 подарував, а гр. ОСОБА_2 прийняла в дар 2-кімнатну упорядковану квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3, житловою площею 29,1 м?, загальною площею 45,8 м?, посвідчений 13 березня 2014 року приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_8, зареєстровано в реєстрі за № 349.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (т.с. 2 а.с. 2-5) просила рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити.

Згідно із ст. 304 ч. 1 глави 1 (апеляційне провадження) розділу V (перегляд судових рішень) ЦПК України справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками, доповненнями, встановленими цією главою.

Встановлено, що у матеріалах цієї справи відсутня фотокопія всіх документів, які стали підставою для посвідчення ОСОБА_8, приватним нотаріусом Мелітопольского міського нотаріального округу Запорізької області 13 березня 2014 року договору дарування квартири, розташованої за адресою: м. Мелітополь Запорізької області вул. Осипенко б. 90 кв. 90, укладеного між ОСОБА_5, діюча від імені гр. ОСОБА_4 на підставі довіреності, та ОСОБА_2.

В силу вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України суд має сприяти всебічному і повному зясуванню обставин справи.

Відповідно до ст. 208 ЦПК України ухвала суду є однією із форм судового рішення.

Згідно із ст. 14 ЦПК України судові рішення обовязкові для всіх органів державної влади, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

В силу вимог ст. 137 ч. 4 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який вимагає суд, взагалі або у встановлені судом строки, зобовязані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

При вищевикладених обставинах, з метою всебічного і повного зясування обставин цієї справи, повної та всебічної перевірки апеляційним судом законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справи в межах доводів апеляційної скарги, керуючись ст. ст. 10, 137, 303, 313 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Витребувати у ОСОБА_8, приватного нотаріуса Мелітопольского міського нотаріального округу Запорізької області фотокопію всіх документів, які стали підставою для посвідчення ним 13 березня 2014 року договору дарування квартири, розташованої за адресою: м. Мелітополь Запорізької області вул. Осипенко б. 90 кв. 90, укладеного між ОСОБА_5, діюча від імені гр. ОСОБА_4 на підставі довіреності, та ОСОБА_2 для долучення до матеріалів цієї справи.

Копію цієї ухвали надіслати ОСОБА_8, приватному нотаріусу Мелітопольского міського нотаріального округу Запорізької області (адреса: вул. Воровського 1/1 м. Мелітополь Запорізька область 72312) для виконання.

Строк виконання цієї ухвали встановити до 07 грудня 2017 року.

Ухвала окремому оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_1 ОСОБА_9ОСОБА_10