Справа № 2-о/325/70/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Васильцової Г.А., при секретарі Міняйло А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Приазовське цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи, за участю заінтересованої особи: відділу державної реєстрації актів цивільного стану Приазовського районного управління юстиції у Запорізькій області,

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, в якій зазначила, що 24 травня 2017 року в смт. Леніне Ленінського району АР Крим помер її син ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Внаслідок смерті ОСОБА_2 31 травня 2017 року Ленінським районним відділом запису актів цивільного стану «Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим» видано свідоцтво про смерть І-АЯ № 593968. 23 листопада 2017 року вона звернулася до відділу ДРАЦС Приазовського РУЮ в Запорізькій області для отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2, але отримала відмову, мотивовану тим, що надане нею лікарське свідоцтво про смерть не відповідає вимогам, затвердженим наказом Міністерства охорони здоровя України .

Просить встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Леніне Ленінського району Автономної Республіки Крим, 24 травня 2017 року та допустити негайне виконання рішення суду.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з'явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, заяву підтримує в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності представника. Проти задоволення вимог ОСОБА_1 не заперечують.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з неявкою сторін по справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи та всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, обєктивному та всебічному зясуванні обставин справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно до ч.2 ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Як встановлено судом, 08.10.1975 року позивачка уклала шлюб з ОСОБА_3В, зареєстрований виконавчим комітетом Новоавасилівської селищної ради Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 39, прізвище дружини після укладання шлюбу «Віхляєва».

Від цього шлюбу народилась дитина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

24 травня 2017 року помер ОСОБА_2, про що свідчить медичне свідоцтво про смерть від 26.05.2017 серії 35 № 025122 та свідоцтво про смерть серії І-АЯ № 593968 видане 31.05.2017 Ленінським районним відділом запису актів цивільного стану «Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим».

23 листопада 2017 року із заявою щодо отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_2, заявниця звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Приазовського районного управління юстиції у Запорізькій області Головного територіального управління юстиції Запорізької області, але їй було відмовлено у отриманні свідоцтва про смерть, через те, що надане нею лікарське свідоцтво про смерть не відповідає відповідним нормам Законодавства.

Згідно з п. 1 ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визначається тимчасово окупованою територією.

Згідно до ч.ч. 1, 6ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб

Пунктом 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом(у редакції наказу) встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а)лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б)фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в)лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 цього ж закону передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим … реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Статтею 9 ч. 2, 3, 4 цього Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв'язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Відповідно до ст.17 ч.1 цього Закону у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Пунктом 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Отже, оскільки заявниця не має можливості надати для реєстрації смерті свого сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, документи, передбачені законодавством України, з метою захисту її законних прав та інтересів, як громадянина України, суд вважає необхідним встановити факт смерті ОСОБА_2, який помер 24 травня 2017 року у смт. Леніне Ленінського району, АР Крим.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 197, 208, 209, 212-215, 234, 256-259 ЦПК України, ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи, за участю заінтересованої особи: відділу державної реєстрації актів цивільного стану Приазовського районного управління юстиції у Запорізькій області задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 24 травня 2017 року в смт. Леніне Ленінського району Автономної Республіки Крим, Україна.

Рішення, відповідно до ст..257-1 ч. 4 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Судове рішення видати особам, які брали участь у справі, негайно після проголошення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г.А. Васильцова