Провадження № 2/200/3354/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2017 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря: Санжаровської Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області, третя особа ОСОБА_2 про повернення коштів, отриманих без достатньої правової підстави, -

ВСТАНОВИВ:

11 липня 2017 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом.

В обґрунтування позову посилається на те, що 14 червня 2016 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська було прийнято рішення по цивільній справі № 199/7398/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності, визнання права власності та виплату компенсації. Вказаним рішенням суду позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені, у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено. ОСОБА_2 є рідною матірю позивача. Вона вирішила внести на депозит суду грошові кошти з метою виплати компенсації ОСОБА_3 за його частку будинку, оскільки сподівалась на апеляційне оскарження судового рішення. ОСОБА_2 попрохала позивача перерахувати на депозит суду гроші в сумі 95244,00 грн. за рахунок його власних коштів, із зазначенням про призначення платежу «оплата частки майна ОСОБА_2 у справі № 199/7398/14-ц». 22 червня 2016 року позивач перерахував власні кошти на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення суду було відхилено, тому позивач звернувся до ТУ ДСА із заявою про повернення належних йому коштів, але отримав відмову, та відповідач пояснив, що підставою повернення коштів є ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська. Однак на відповідну заяву позивача, суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Якименко Л.Г. повідомила про відсутність підстав для повернення коштів, оскільки ОСОБА_1 не є стороною у справі № 19/7398/14-ц. Іншої можливості повернути кошти, ніж звернутися до суду із зазначеним позовом, позивач не має.

На підставі викладеного, позивач просить суд зобовязати відповідача повернути належні йому кошти в сумі 95244,00 грн., сплачені ним 22 червня 2016 року за квитанцією № 57284537 на депозитний рахунок як оплата частки майна ОСОБА_2 у справі Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська № 199/7398/14-ц.

В судове засідання позивач не зявився, просив суд розглянути справу за його відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не зявився, просив розглядати справу в його відсутність, надав суду пояснення, в яких зазначив, що 22 червня 2016 року на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області зараховані кошти в сумі 95244,00 грн. по справі № 199/7398/14-ц.

Третя особа в судове засідання не зявилася, була повідомлена належним чином, про причини не явки не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено наступне.

В провадженні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 199/7398/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про припинення права власності, визнання права власності та виплату компенсації.

Із рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.06.2016 року у справі № 199/7398/14-ц вбачається, що ОСОБА_2 просила суд, з урахуванням неможливості спільного проживання сторін в одному житловому будинку, зважаючи на те, що частка ОСОБА_3 в домоволодінні є незначною, припинити право власності ОСОБА_3 на 51/400 частину домоволодіння № 309 по вул. Передовій у м. Дніпропетровську та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 компенсацію вартості вказаної частини домоволодіння у розмірі 95244,00 грн.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.06.2016 року у справі № 199/7398/14-ц відмовлено у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія ІІ-КИ № 428374.

ОСОБА_1, згідно квитанції ПАТ КБ «Приватбанк» від 22.06.2016 року № 57284537, вніс грошові кошти в сумі 95244,00 грн., отримувачем яких є ТУ ДСА Дніпропетровської області, призначення платежу: оплата частки майна ОСОБА_2 по статті 199/7398/14-ц АНД м. Дніпропетровськ, інн НОМЕР_1.

Листом від 26.05.2016 року начальник територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області А. Ігнатьєва повідомила позивача, що його вимога про повернення коштів з депозитного рахунку територіального управління, як таких, що зараховані помилково, задоволенню не підлягає. Умовами повернення коштів з депозитного рахунку є ухвала Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська про повернення коштів з депозитного рахунку.

Листом судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Якименко Л.Г. від 27.04.2017 року повідомлено позивача про відсутність правових підстав для розгляду питання про повернення йому коштів, оскільки він не був стороною у справі № 199/7398/14-ц, крім того спірна сума не є судовим збором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Зі змісту цієї норми матеріального права вбачається, що зобовязання у звязку з безпідставним набуттям майна виникають лише за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.

Відповідно до ст. 1213 ЦК України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Будь-яких доказів на спростування вимог сторони позивача та правомірності отримання коштів стороною відповідача суду надано не було.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 3-5, 14, 30, 38, 40, 88, 209, 212-215, 224 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації в Дніпропетровській області, третя особа ОСОБА_2 про повернення коштів, отриманих без достатньої правової підстави- задовольнити.

Зобовязати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області повернути належні ОСОБА_1 кошти в сумі 95244,00 грн., сплачені ним 22 червня 2016 року за квитанцією № 57284537 на депозитний рахунок як оплата частки майна ОСОБА_2 у справі Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська № 199/7398/14-ц.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску