ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
№ 2/201/3231/2017
РІШЕННЯ

іменем України

01 грудня 2017 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Федоріщева С.С.

при секретарі Кияшко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди завданих ДТП, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди завданих ДТП та просять стягнути:

- на користь ОСОБА_1 - матеріальні збитки в розмірі 181 401 грн. 77 коп. моральну шкоду в розмірі 30 000 грн., судові витрати в розмірі 5 156 грн 02 коп. а усього загальну 216 557грн 79 коп. (двісті шістнадцять тисяч пятсот пятдесят сім гривень 79 коп.);

- на користь ОСОБА_2 - матеріальні збитки в розмірі 6 580 грн., моральну шкоду в розмірі 50 000 грн., судові витрати в розмірі 907 грн. 80 коп., а усього загальну суму 57 487 грн. 80 коп. (пятдесят сім тисяч чотириста вісімдесят сім гривень, 80 коп.).

В обґрунтування позовних вимог зазначають, що 22 травня 2016 року приблизно о 09 год. 55 хв. ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючи водієм інкасатором Публічного акціонерного товариства « Комерційний банк «Приватбанк» (Код ) керуючи автомобілем «ОСОБА_4 Транспортер Т5» держ. per. № НОМЕР_1, який також належить ПАТ КБ «Приватбанк», рухаючись по другорядній дорозі вул. Жуковського в м. Дніпро з боку вул. Чернишевського в напрямку вул. Шевченко грубо ігноруючи вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та приписи п. 16. 11 Правил дорожнього руху України, не надав дороги автомобілю «Фольксваген Каді» держ. per. № НОМЕР_2, який, як джерело підвищеної небезпеки належить ОСОБА_1, під керуванням ОСОБА_2, який рухавсь по головній дорозі вул. Паторжинського з боку вул. Гоголя в напрямку вул. ОСОБА_5, на перехресті вулиць Жуковського та Паторжинсько здійснив зіткнення цих двох автомобілів. Внаслідок зазначеного зіткнення ОСОБА_2 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно - мозкової травми, забою головного мозку, рани голови, а автомобілю «Фольксваген Каді» держ. per. № НОМЕР_2 значні механічні пошкодження. Постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська по адміністративній справі № 201/1469/17-п від 17 лютого 2017 року, яка набрала законної сили 28.02. 2017 року, водій ОСОБА_3 визнаний винним за ст. 124 КУпАП в скоєнні зазначеної ДТП.

Внаслідок ДТП позивачам була завдана моральна та матеріальна шкода. Вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля марки «Фольксваген Каді» держ. per. № НОМЕР_2 внаслідок ДТП відповідно до висновку експертизи № 3311/16/16 від «16 листопада 2017 року» (взяте в лапки пряма мова з позовної заяви) складає 231 401 грн. 77 коп. ( двісті тридцять одну тисячу чотириста одну гривню 77 коп.). Вказана величина матеріального збитку дорівнює ринковій вартості автомобіля «Фольксваген Каді» держ. per. № НОМЕР_2 оскільки його відновлювальний ремонт становить 411 857 грн. 19 коп. (чотириста одинадцять тисяч вісімсот пятдесят сім гривень 19 коп.), в звязку з чим проводити його є економічно не доцільним. Цивільно - правова відповідальність ПАТ КБ «Приватбанк» була застрахована в ТДВ СК «Кредо», яка відповідно до поліса серії АІ № 8781660 відшкодувала ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі лише 50 000 (пятдесят тисяч гривень), що відповідає максимальному розміру ліміту цивільно правової відповідальності страховика перед третіми особами за вказаним полісом та вимогам Закону. Тому матеріальні збитки нанесені автомобілю «Фольксваген Каді» держ. per. № НОМЕР_2 в розмірі 181 401 грн. 77 коп. (сто вісімдесят одна тисяча чотириста одна гривня 77 коп.), ОСОБА_1, як його власнику, повинно відшкодувати Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» оскільки шкода завдана їй працівником та транспортним засобом які відносяться та належать вказаній юридичній особі.

Матеріальні збитки також складаються з витрат повязаних з евакуацією та зберіганням автомобіля «Фольксваген Каді» держ. per. № НОМЕР_2 після ДТП в період з 22.05. 2017 року по 30 січня 2017 року, на протязі більше восьми місяців на автостоянці ТОВ «Династія - Дніпро», який згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 3311/16/16 від 16 листопад 2016 року відновлювальному ремонту після ДТП не підлягає, що становить 6 580 грн., що сплатив ОСОБА_2

В звязку з зазначеним загальна сума матеріальних збитків становить 187 981 грн 77 коп. (сто вісімдесят сім тисяч девятсот вісімдесят одна гривня 77 коп.).

Крім матеріальних збитків обом позивачам заподіяна значна моральна шкода.

Моральна шкода заподіяна ОСОБА_2 полягає та складається з наступного:

- З відчуття глибокого страху під час коли він побачив виїжджаючий з другорядної дороги на його смугу руху «ОСОБА_4 Транспортер» безпосередньо перед його автомобілем;

- З глибокого психологічного стресу, відчуття страху та гострого фізичного болю, які ОСОБА_2 відчув відразу після зіткнення двох автівок.

- З відчуття постійного стресу та фізичного болю на протязі 12 днів під час знаходження ОСОБА_2 в незвичних умовах лікарняної палати під час знаходження на стаціонарному лікуванні в лікарні ОСОБА_6, та 13 днів в 16 -й міській лікарні м. Дніпро. Не кажучи вже про час знаходження на амбулаторному лікування.

- З відчуття страху, стресу та болі під час проведення хірургічної операції по видаленню скла з лобної частини голови.

- З моральних страждань коли ОСОБА_2 побачив своє знівечене шрамом обличчя яке вочевидь спотворює його. Що відповідно до висновків комісійної судової медичної експертизи №183 Д від 02 вересня 2016 року є патологією, а не нормою, що призвело до обмеження рухів мімічного лобного мязу, в звязку з чим, для виправлення якого потрібно проводити ще одну, вже косметологічну операцію.

- З моральних страждань коли він дізнався про вартість проведення косметологічної операції для виправлення спотворення на своєму обличчі.

- З психологічного стресу коли ОСОБА_2 побачив пошкодження на своєму автомобілі;

- З психологічного стресу коли ОСОБА_2 дізнавсь скільки коштує ремонт авто.

- З моральних страждань повязаних з тим, що через пошкодження авто ОСОБА_2 разом з членами його родини доводиться на протязі більше року користуватись громадським транспортом, відчуваючи при цьому цілковитий дискомфорт, або платити значні кошти за користування послугами таксі.

- З моральних страждань повязаних з тим, що через пошкодження авто у нього додалось багато додаткового клопоту по неодноразових поїздках по СТО, автомагазинам, авторинкам і т.і., замість того аби займатись звичайними робочими чи побутовими справами.

- З моральних страждань повязаних з тим, що через пошкодження авто у ОСОБА_2 додалось багато додаткового клопоту по неодноразових відвідинах адвоката, слідчого, судів замість того аби займатись звичайними робочими чи побутовими справами.

- З моральних страждань повязаних з тим, що через фізичний стан свого здоровя та пошкодження авто він почав робити за день менше справ чим встигав раніш.

- З моральних страждань повязаних з тим, що через пошкодження авто він перестав бачитись та зустрічатись з своїми родичами та друзями так часто як це було до ДТП.

- З моральних страждань повязаних з тим, що через скоєну ДТП на тривалий час частково змінився його звичайний уклад життя, через що він не міг на протязі тривалого часу задовольняти свої звички та потреби, як це було раніше.

- З моральних страждань повязаних з тим, що не зважаючи на те, що ОСОБА_3 є явно винним в скоєнні ДТП, однак не він сам, а ні ПрАТ КБ «Приватбанк» добровільно не бажають відшкодувати завдану матеріальну та моральну шкоду, змушуючи ОСОБА_2 звертатися до суду з цією позовною заявою.

Розмір моральної шкоди заподіяної ОСОБА_2 він оцінює відповідно до приписів п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 (зі змінами від 25.05. 2001 р. та 27.02. 2009 року) « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», з урахуванням кількості, глибини, тривалості, моральних страждань, деякі з яких він переживає та відчуває до теперішнього часу. Тому виходячи з принципів розумності та доцільності він оцінюю їх у 50 000 грн. (пятдесят тисяч гривень). Саме ця сума є тією належною компенсацією яка необхідна для відновлення його психічного та психологічного стану, порушених звичок та соціальних стосунків.

Моральна шкода заподіяна ОСОБА_1 полягає та складається з наступного:

- З моральних страждань та психологічного стресу перенесений під час коли ОСОБА_1 дізналась про те що в наслідок ДТП її сину заподіяні тілесні ушкодження через які він потрапив в лікарню, а її автомобілю значні механічні пошкодження.

- З моральних страждань які вона відчула коли дізналась про необхідність хірургічної операції сина аби витягти з його голови скло.

- З моральних страждань які ОСОБА_1 відчувала під час відвідин сина в лікарні.

- З моральних страждань коли вона побачила знівечене та спотворене обличчя сина.

- З моральних страждань коли ОСОБА_1 побачила пошкодження на своєму авто.

- З психологічного стресу коли вона дізналась, скільки коштує ремонт її авто.

- З моральних страждань повязаних з тим, що через пошкодження авто ОСОБА_1 та членам її родини доводиться на протязі більше одного року користуватись громадським транспортом, відчуваючи при цьому цілковитий дискомфорт, або платити значні кошти за користування послугами таксі.

- З моральних страждань повязаних з тим, що через пошкодження авто вона перестала бачитись та зустрічатись з своїми родичами та друзями так часто як це було до ДТП.

- З моральних страждань повязаних з тим, що через скоєну ДТП на тривалий час частково змінився звичайний уклад життя ОСОБА_1, через що вона не могла на протязі тривалого часу задовольняти свої звички та потреби, як це було раніше.

- З моральних страждань повязаних з тим, що не зважаючи на те, що ОСОБА_3 є явно винним в скоєнні ДТП, однак не він сам, а ні ПрАТ КБ «Приватбанк» добровільно не бажають відшкодувати завдану їй матеріальну та моральну шкоду, змушуючи її звертатися до суду з цією позовною заявою.

Розмір моральної шкоди заподіяної ОСОБА_1 вона оцінює відповідно до приписів п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 (зі змінами від 25.05. 2001 р. та 27.02. 2009 року) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди.», з урахуванням кількості, глибини, тривалості, моральних страждань, деякі з яких вона переживає та відчуває до теперішнього часу. Тому виходячи з принципів розумності та доцільності вона оцінює їх у 30 000 грн. (тридцять тисяч гривень). Саме ця сума є тією належною компенсацією яка необхідна для відновлення її психічного та психологічного стану, порушених звичок та соціальних стосунків.

Судові витрати складаються:

- З оплати судового збору у розмірі 3 563 грн 82 коп. (три тисячі пятсот шістдесят три гривні 82 коп.), відповідно до підпунктів 1; 5 п.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Який складається з оплати судового збору за заподіяння матеріальної шкоди в розмірі 1 879 грн. 82 коп.. та оплати судового збору за моральну шкоду 1684,00 грн.

- З оплати за проведення автотоварознавчої експертизи № 3311 від «16 листопада 2016 року» (взяте в лапки пряма мова з позовної заяви) в розмірі 2 500 грн.

Усього судові витрати складають 6 063 грн. 82 коп. (шість тисяч шістдесят три гривні 82 коп.)

Позивачі та їх представник ОСОБА_7, що діє на підставі договору про надання правової допомоги від 07.10.2017 (а.с.81-82), у судове засідання не з'явились, при цьому останній надав суду заяву в якій на задоволенні позовних вимог наполягає та просить розгляд справи провести без його та позивачів участі. Крім того, додав до цієї заяви копію довідки про обстеження ОСОБА_2 в ТОВ «Клініка пластичної хірургії та косметології «Артмедика» про те, що останньому рекомендовано хірургічна та лазерна корекція посттравматичних рубців на ділянці лоба та перенісся.

Представник відповідача ОСОБА_8, що діє на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 26.04.2017 (а.с.79), у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.98), надав суду письмові заяву проти позову, в яких проти задоволення позову заперечував, вказуючи на те, що позивач у своїй скарзі посилається на висновки автотоварознавчої експертизи №3311/16/16 від 16.11.2017 року, але в матеріалах справі така експертиза відсутня, у позові не наведено обставин, доказів з яких розраховується розмір моральної шкоди. Окрім цього, до позову не додано жодних доказів, які хоча б частково підтвердили факт заподіяння моральної шкоди.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, ніяких заяв або клопотань до суду не надіслав.

За таких обставин суд вважає можливе на підставі ст. 169 ч. 4 ЦПК України здійснити розгляд даної цивільної справи без участі сторін, обмежившись дослідженням письмових доказів, а також без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України.

Дослідивши наявні у справі докази, вирішивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок всіх доказів у їх сукупності і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному з'ясуванню всіх обставин справи, суд виходить з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи,

Відповідно до ст.3,15 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що дійсно відповідно до постанови Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська по адміністративній справі № 201/1469/17-п від 17 лютого 2017 року, яка набрала законної сили 28.02. 2017 року, водій ОСОБА_3 визнаний винним за ст. 124 КУпАП та адміністративну справу відносно нього закрито у звязку із збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності на підставі п.7 ст.247 КУпАП за те, що він 22 травня 2016 року приблизно о 09 год. 55 хв. він, керуючи автомобілем «ОСОБА_4 Транспортер Т5» держ. per. № НОМЕР_1, який також належить ПрАТ КБ «Приватбанк», рухаючись по другорядній дорозі вул. Жуковського в м. Дніпро з боку вул. Чернишевського в напрямку вул. Шевченко грубо ігноруючи вимоги дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та приписи п. 16. 11 Правил дорожнього руху України, не надав дороги автомобілю «Фольксваген Каді» держ. per. № НОМЕР_2, який, як джерело підвищеної небезпеки належить ОСОБА_1, під керуванням ОСОБА_2, який рухавсь по головній дорозі вул. Паторжинського з боку вул. Гоголя в напрямку вул. ОСОБА_5, на перехресті вулиць Жуковського та Паторжинсько здійснив зіткнення цих двох автомобілів (а.с.11).

Автомобіль марки ОСОБА_4» держ. per. № НОМЕР_2 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.10).

На момент вчинення ДТП ОСОБА_3 працював водієм інкасатором Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», автомобіль «ОСОБА_4 Транспортер Т5» держ. per. № НОМЕР_1, яким він керував, також належить ПАТ КБ «Приватбанк», ДТП допустив під час виконання своїх службових обовязків. Ці обставини наводяться позивачем у позовній заяві та не заперечуються відповідачем, у звязку з чим доказуванню не підлягають в силу ч.1 ст.61 ЦПК України, відповідно до якої, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків. Положення вказаної статті стосується відшкодування як майнової, так і моральної шкоди.

В ході судового розгляду представником відповідача не надано суду доказів які б спростовували факт не перебування третьої особи ОСОБА_3 в трудових відносинах з відповідачем на час дорожньо-транспортної пригоди та не надано суду доказів які б підтверджували факт незаконного заволодіння третьою особою ОСОБА_3 транспортним засобом на час дорожньо-транспортної пригоди.

В судовому засіданні встановлено, що позивачі, як потерпілі від ДТП мають право вимоги на відшкодування матеріальної та моральної шкоди, яку він зазнав внаслідок адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_3.

Заподіяна матеріальна шкода та її розмір підтверджується висновком експерта №3311/16/16 від 16.11.2016, та складає 231 401 грн. 77 коп. ( двісті тридцять одну тисячу чотириста одну гривню 77 коп.). Вказана величина матеріального збитку дорівнює ринковій вартості автомобіля «Фольксваген Каді» держ. per. № НОМЕР_2 оскільки його відновлювальний ремонт становить 411 857 грн. 19 коп. (чотириста одинадцять тисяч вісімсот пятдесят сім гривень 19 коп.), в звязку з чим проводити його є економічно не доцільним (а.с.12-61).

Враховуючи цей доказ, та надаючи оцінку письмовим запереченням представника відповідача щодо «відсутності у матеріалах справи висновки автотоварознавчої експертизи №3311/16/16 від 16.11.2017 року, на яку посилається позивач» суд не бере до уваги ці заперечення, оскільки в даному випадку є очевидною описка, допущена у позовній заяві стосовно року складання загаданого експертного висновку.

Цивільно - правова відповідальність ПАТ КБ «Приватбанк» була застрахована в ТДВ СК «Кредо», яка відповідно до поліса серії АІ № 8781660 відшкодувала ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі лише 50 000 (пятдесят тисяч гривень), що відповідає максимальному розміру ліміту цивільно правової відповідальності страховика перед третіми особами за вказаним полісом та вимогам Закону (а.с.65). Тому матеріальні збитки нанесені автомобілю «Фольксваген Каді» держ. per. № НОМЕР_2 в розмірі 181 401 грн. 77 коп. (сто вісімдесят одна тисяча чотириста одна гривня 77 коп.), ОСОБА_1, як його власнику, повинно відшкодувати Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» оскільки шкода завдана їй працівником та транспортним засобом які відносяться та належать вказаній юридичній особі.

Матеріальні збитки також складаються з витрат повязаних з евакуацією та зберіганням автомобіля «Фольксваген Каді» держ. per. № НОМЕР_2 після ДТП в період з 22.05. 2017 року по 30 січня 2017 року, на протязі більше восьми місяців на автостоянці ТОВ «Династія - Дніпро», який згідно висновку автотоварознавчої експертизи № 3311/16/16 від 16 листопад 2016 року відновлювальному ремонту після ДТП не підлягає, що становить 6 580 грн., що сплатив ОСОБА_2 (а.с.62-64).

В звязку з зазначеним загальна сума матеріальних збитків становить 187 981 грн 77 коп. (сто вісімдесят сім тисяч девятсот вісімдесят одна гривня 77 коп.).

Крім матеріальних збитків обом позивачам заподіяна й моральна шкода. Вищенаведені аргументи, якими позивачі обґрунтовують спричинення їм моральної шкоди суд вважає переконливими, а розмір відшкодування моральної шкоди, заявлений позивачами, співмірним та таким, що відповідає п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 (зі змінами від 25.05. 2001 р. та 27.02. 2009 року) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якої розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Доходячи до такого висновку, окрім доводів позивачів, якими вони обґрунтовують свій внутрішній психо-емоційний стан, пов'язаний із ДТП, судом враховуються й медичні документи, що обєктивно підтверджують спричинення шкоди здоровю позивача ОСОБА_2: виписний епікриз з історії хвороби Є3547, згідно до якого він отримав відкриту черепно-мозкову травму, забій головного мозку І ступеню, великі скальповані рани голови (а.с.66), виписку з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2, згідно до якої він знаходився на стаціонарному лікуванні з приводу травм, отриманих під час ДТП у період 03.06.2016 по 15.06.2016 (а.с.67), фототаблицю із зображенням шрамів на його обличчі (а.с.68), довідку про обстеження ОСОБА_2 в ТОВ «Клініка пластичної хірургії та косметології «Артмедика» про те, що останньому рекомендовано хірургічна та лазерна корекція посттравматичних рубців на ділянці лоба та перенісся із вартістю таких медичних маніпуляцій 13000 грн. (а.с.10).

Відповідно до положень ст.61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, є обов'язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, тому суд, з урахуванням того, що моральна шкода, пов'язана з неправомірними діями особи, яка її завдала, вважає доказаним факт заподіяння відповідачем позивачу і моральної шкоди.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних доказів. Жоден доказ для суду не має заздалегідь встановленого значення.

Спірні правовідносини регулюються ЦК України.

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно дост.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних , радіоактивних, вибухово- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку, якщо ця особа не доведе, що шкода виникла внаслідок непереборної сили або з умислу потерпілого.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарювання відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор та інші).

Відповідно до п.1.10 ПДР України, власником транспортного засобу визнається фізична чи юридична особа, що володіє майновими правами на транспортний засіб та має відповідні документи на це.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України передбачено, що юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Положення вказаної статті стосуються відшкодування як майнової, так і моральної шкоди (п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року, із змінами внесеними Постановою № 5 від 25.05.2001 року, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості, а також майнового стану цивільного відповідача.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, CabalesandBalkandaliv. theUnitedKingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, № 94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.

Встановлення Законом обов'язку відшкодувати моральну шкоду є засобом реалізації потерпілим гарантованого державою усім громадянам забезпечення прав.

Враховуючи приписи ч.3 ст.23 ЦК України, відповідно до положень якої розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

За таких обставин, на основі повного і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У звязку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачів понесені судові витрати, які складаються:

- З оплати судового збору у розмірі 3 563 грн 82 коп. (три тисячі пятсот шістдесят три гривні 82 коп.), відповідно до підпунктів 1; 5 п.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Який складається з оплати судового збору за заподіяння матеріальної шкоди в розмірі 1 879 грн. 82 коп., та оплати судового збору за моральну шкоду 1684,00 грн. (а.с.69).

- З оплати за проведення автотоварознавчої експертизи № 3311 від 16 листопада 2016 року в розмірі 2 500 грн. (а.с.61).

На підставі ст.22, 23, 1167, 1168, 1187, 1188 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995, із змінами внесеними постановою №5 від 25.05.2001, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», та керуючись ст.3, 10, 15, 60, 61, 79, 84, 86, 88, 158-1, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», третя особа: ОСОБА_3 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди завданих ДТП - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (Код ):

- на користь ОСОБА_1 - матеріальні збитки в розмірі 181 401 грн. 77 коп. моральну шкоду в розмірі 30 000 грн., судові витрати в розмірі 5 156 грн 02 коп. а усього загальну 216 557грн 79 коп. (двісті шістнадцять тисяч пятсот пятдесят сім гривень 79 коп.);

- на користь ОСОБА_2 - матеріальні збитки в розмірі 6 580 грн., моральну шкоду в розмірі 50 000 грн., судові витрати в розмірі 907 грн. 80 коп., а усього загальну суму 57 487 грн. 80 коп. (пятдесят сім тисяч чотириста вісімдесят сім гривень, 80 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області, через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.С. Федоріщев