Справа № 461/1709/17 Головуючий у 1 інстанції: Городецька Л.М.
Провадження № 22-ц/783/5689/17 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і Савуляк Р.В.

при секретарі Фейір К.О.

з участю представника позивача Головатого В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 липня 2017 року по справі за позовом Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення коштів державної допомоги, виплаченої надміру,-

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2017 року Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради звернулось в суд із позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення коштів державної допомоги, виплаченої надмірно.

В обгрунтовання заявлено позову покликається на те, що 08.08.2014 року ОСОБА_4 Галицьким відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради було призначено щомісячну компенсаційну виплату, як фізичній особі, що надає соціальні послуги ОСОБА_6, інваліду І групи підгрупи «Б» загального захворювання за період з 08.08.2014 року до 31.03.2016 року. В результаті проведеної Галицьким відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради перевірки даних, наданих відповідачем, встановлено, що нею не повідомлено своєчасно про зміну обставин, які можуть вплинути на умови їх призначення та виплати, а саме: про зміну місця проживання ОСОБА_6, який переїхав у с. Вслостків Мостиського району Львівської області та зняття його з реєстрації 04.11.2014 року, а також припинення надання йому соціальних послуг. Допомога надавалась безпідставно з вини заявника за період 05.11.2014 року до 31.03.2016 року, надмірно виплачено бюджетних коштів на суму 3249,54 грн. Просить позов задоволити.

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 28 липня 2017 року в задоволенні позову Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач- Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради. Вважає рішення суду незаконним та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу, що судом не взято до уваги заяву ОСОБА_4 від 08.08.2014 року про призначення компенсаційної виплати як фізичній особі, що надає соціальні послуги. В апеляційній скарзі просить скасувати рішення Галицького районного суду міста Львова від 28 липня 2017 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради підлягає до задоволення із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст.11,59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов"язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування .

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, суд виходив з тих обставин, що вимоги з тих обставин, що обставини на які посилається позивач в якості підставності позовних вимог не є доведеними.

З такими висновком колегія суддів не погоджується з наступних обставин.

Судом встановлено, що 08.08.2014 року ОСОБА_4 Галицьким відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради було призначено щомісячну компенсаційну виплату, як фізичній особі, що надає соціальні послуги ОСОБА_6, інваліду І групи підгрупи «Б» загального захворювання за період з 08.08.2014 року до 31.03.2016 року.

В результаті проведеної Галицьким відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради перевірки даних, встановлено, що ОСОБА_4 не повідомлено своєчасно про зміну обставин, які можуть вплинути на умови їх призначення та виплати, а саме: про зміну місця проживання ОСОБА_6, який переїхав у с. Вслостків Мостиського району Львівської області та зняття його з реєстрації 04.11.2014 року, а також припинення надання йому соціальних послуг.

Також встановлено, що на момент звернення за компенсацією ОСОБА_6 був зареєстрований за адресою свого проживання, тобто АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 15 Порядку призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.04.2004 року №558, фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов'язані повідомити структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення та виплати.

Окрім цього, згідно заяви від 08.08.2014 року про призначення соціальної допомоги, ОСОБА_4 підтвердила своїм підписом, що вона підтвердила, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання нею соціальної допомоги, компенсації, субсидій, зобов"язується повідомити органи праці та соціального захисту населення.

Оскільки 04.11.2014 року ОСОБА_6 знався з реєстрації та зареєструвався у с. Волостків Мостиського району Львівської області, саме з 05.11.2014 року заявник - ОСОБА_4 втратила право на компенсаційну виплату, як фізичній особі, що надає соціальні послуги ОСОБА_6, інваліду І групи підгрупи "Б" загального захворювання.

Про згадану обставину ОСОБА_7 не повідомила Галицький відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, що призвело до безпідставного надання допомоги з вини відповідача в період з 05.11.2014 року по 31.03.2016 року в розмірі 3249,54 грн. В добровільному порядку відповідач кошти не повернула, що призвело до порушення прав позивача.

У відповідності до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів враховуючи встановлені обставини справи, приходить до висновку, що позовні вимоги Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради є підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно п. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції в розмірі 3360 грн. слід стягнути з відповідача в користь державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 303, 304 п.3 ч.1 ст. 307, ст. 309, ч.2 ст. 314, ст.ст. 316, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради - задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 28 липня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради (рахунок 0953, кошти надміру виплачені за призначеною компенсаційною виплатою, як фізичній особі, що надає соціальні послуги інваліду 1 групи у сумі 3249 грн. 54 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави судові витрати в розмірі 3360 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

Р.В. Савуляк