Головуючий суду 1 інстанції - Іванова О.М.
Доповідач - Луганська В.М.
Справа № 419/1933/15-ц
Провадження № 22ц/782/732/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇН

29 листопада 2017 року м. Сєвєродонецьк

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Луганської області в складі:

головуючого Луганської В.М.

суддів - Коновалової В.А., Дронської І.О.

за участю секретаря: Подрябінкіна Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Луганської області у м. Сєвєродонецьку апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 13 вересня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Епіцентр К» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

26 жовтня 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаними вимогами, в обґрунтування заявлених вимог зазначив, що наказом № 88 - п від 20 квітня 2012 року він був прийнятий на посаду охоронця служби безпеки ТОВ «Епіцентр К» гіпермаркету м. Луганськ №2. Трудовий договір був укладений на невизначений строк. Влітку після захоплення м.Луганська терористами та початком проведення антитерористочної операції, керівництво та основний персонал ТОВ «Епіцентр К» гіпермаректу м. Лугансксь№2 покинули дане підприємство, залишивши його працівників служби безпеки ТОВ «Епіцентр К» гіпермаркету м. Луганськ №2. 15.08.2014 року внаслідок обстрілу ТОВ «Епіцентр К» гіпермаркету м. Луганськ №2 був повністю зруйнований. Позивач посилається на те, що внаслідок вказаних подій він лишився без особистих речей, грошей та документів, що згоріли внаслідок розростання пожежі. Внаслідок безперервних обстрілів усі працівники покинули місце роботи, рятуючи свої життя. Позивач звертався до начальника служби охорони, щоб йому надали відпустку на час обстрілів на яку він мав з графіком відпусток, однак отримав відмову. 28.08.2014 року від начальника служби безпеки він отримав довідку про те, що документи та майно позивача згоріли. У вересні бойовики захопили ТОВ «Епіцентр К» гіпермаркету м. Луганськ №2, розуміючи що він не може ходити на роботу за таких складних обставин просив начальника служби охорони надати відпустку. Позивач зазначив, що покинути м. Луганськ він зміг на кінець листопаду 2014 року та повернувся до місця свого проживання смт. Новоайдар. Відновивши свої документи: паспорт, ідентифікаційний номер він намагався поновити зв'язки з ким працював, згодом він дізнався, що переважна кількість персоналу ТОВ «Епіцентр К» гіпермаркету м. Луганськ №2 перевелися та працюють в ТОВ «Епіцентр К» гіпермаркету м. Харків №3. Позивач зателефонував ОСОБА_3 (начальник відділу кадрів), і вона йому повідомила, що позивача було звільнено ніби-то за власним бажанням. Позивач посилається на те, що він не складав заяви про звільнення за власним бажанням та не був ознайомлений з наказом про звільнення. 21.07.2015 року позивач офіційно звернувся до ТОВ «Епіцентр К» з заявою про видачу йому довідки про роботу та заробітну плату, однак так і не отримав письмової відповіді. З метою перевірки факту звільнення позивач звернувся із заявою про видачу довідки про відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС про суми виплачених доходів та утримання податків з його заробітної плати. Із наданої довідки 24.09.2015 року він дізнався про те, що його було звільнено з роботи у ТОВ «Епіцентр К» 24 вересня 2014 року. Позивач посилається на лист Міністерства соціальної політики України від 08.07.2014 року №7302/14-14/13 «Про збереження місця роботи працівників, що переміщуються з районів проведення антитерористочної операції або залишаються в таких районах згідно якого працівникм, які не виходять на роботу у зв'язку з переміщенням з районів АТО або такі, які залишаються в таких районах на час проведення АТО і не мають можливості виходити на роботу у зв'язку з небезпекою для життя і здоров'я не можуть бути звільненні за п.4ч.1 ст.40 КЗпП України на підставі прогулу. Позивач зазначає, що в порушення вимог чинного законодавства України відповідач звільнив його з займаної посади охоронника з порушенням процедури звільнення, без його заяви про звільнення за власним бажанням та без видачі належним чином оформленої трудової книжки, чим порушив його трудові права. Крім того, позивач вважає, що протиправними діями відповідача йому спричинено моральну шкоду. У зв'язку з чим, просив суд визнати причини пропуску строку позовної давності поважними, поновити строк на подання позовної заяви, визнати незаконним звільнення позивача з посади охоронника служби безпеки ТОВ «Епіцентр К» гіпермаркет м. Луганськ №2, скасувати наказ про звільнення та поновити його на роботі. Стягнути з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 92 767, 44 грн., стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 69 575, 56 грн. Під час судового розгляду справи позивач збільшив заявлені вимоги, просив суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з дати звільнення по день ухвалення судом рішення.

Заочним рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 01 лютого 2016 року заявлені вимоги ОСОБА_2 було задоволено у повному обсязі.

Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 21 квітня 2016 року скасовано заочне рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 01 лютого 2016 року та справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

Рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 13 вересня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ТОВ «Епіцентр К» про незаконне звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Не погодившись з рішенням Новоайдарського районного суду Луганської області від 13 вересня 2017 року ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції ст.ст.212, 213, 59, 60 ЦПК України, що суд першої інстанції не звернув уваги, що відповідачем не виконано вимоги ст.ст.32,33 КЗПП України та не пропонував позивачу після руйнування гіпермаркету у м. Луганську переведення у іншу місцевість. В порушення вимог ЦПК України суд взяв до уваги лише письмові докази відповідача. Висновки суду першої інстанції не відповідають вимогам закону, не відповідають встановленим по справі обставинам. Просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, посилаючись на доводи викладені в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні представник ТОВ « Епіцентр К» доводи апеляційної скарги не підтримав надавши до суду письмове заперечення на апеляційну скаргу.

Заслухавши осіб, які з'явилися до судового засідання, доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Відмовляючи у задоволенні заявлених вимог позивача, суд першої інстанції виходив з того, що ним були встановлені наступні факти: ОСОБА_2 з 20.04.2012 року був прийнятийна посаду охоронника служби безпеки ТОВ "Епіцентр К" гіпермаркету м. Луганськ № 2. Сторонами не заперечується загальновідомий факт, що будівельно- господарський гіпермаркет «Епіцентр К» № 2 м. Луганськ був зруйнований внаслідок обстрілу ракетними установками «Град». Через обстріл та пожежу усі письмові документи стосовно трудових взаємовідносин товариства з ОСОБА_2 були втрачені. В серпні місяці 2014 року ОСОБА_2 після того, як внаслідок обстрілу було пошкоджено будівельно-господарський гіпермаркет «Епіцентр К» № 2 м. Луганськ припинив виходити на роботу. 28 серпня 2014 року позивачу за підписом заступника начальника служби охорони гіпермаркету № 2 ТОВ «Епіцентр К» м. Луганська ОСОБА_4, було видано довідку згідно якої паспорт, ідентифікаційний номер та інше майно ОСОБА_2 згоріли внаслідок пожежі і ця обставина не заперечується сторонами. Позивач 24.10.2014 року отримав новий паспорт серії НОМЕР_1, виданий Новоайдарським РСУДМС України в Луганській області 24.10.2014 року, а також отримав від Новоайдарського відділення Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області дублікат ідентифікаційного номеру

21.07.2015 р. позивач звернувся до ТОВ "Епіцентр К" з заявою про видачу йому довідки про роботу та заробітну плату в ТОВ "Епіцентр К". Від Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області ОСОБА_2 отримав довідку від 24.09.2015 року про відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків з заробітної плати ОСОБА_2 за 2014 рік, в якій зазначено дата звільнення - 24.09.2014 року.

Згідно Таблиці 5 додатку 4 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, отриману позивачем в органах Пенсійного фонду України, що була подана ТОВ "Епіцентр К" у вересні/жовтні 2014 року містяться дані про звільнення ОСОБА_2 на підставі ст. 38 КЗпП України.

14 липня 2014 року генеральним директором ТОВ «Епіцентр К» видано наказ від 14.07.2014року № 123/1-п «Про заходи щодо забезпечення умов праці працівникам гіпермаркетів». На підставі цього наказу у гіпермаркетах Луганської області проводились збори трудових колективів, на яких працівникам пропонувалося переведення, працевлаштування або командирування до інших гіпермаркетів ТОВ «Епіцентр К» у інших регіонах України. Переведень ОСОБА_2 на іншу роботу, без його згоди, товариство не здійснювало, заяв про надання відпусток у цей період позивач не подавав, у зв'язку з чим накази про відпустки товариством також не оформлялися. Звернень про переведення на роботу до інших гіпермаркетів ТОВ «Епіцентр К» від позивача не надходило.

Відповідно до Положення про невідокремлений структурний підрозділ ТОВ «Епіцентр К» «Будівельно-господарський гіпермаркет «Епіцентр К» № 2 м. Луганськ» керівник гіпермаркету здійснює прийом та звільнення з роботи працівників гіпермаркету.

Свідок ОСОБА_5, який був допитаний при розгляді справи у суді першої інстанції пояснив, що під час заповнення при формуванні звіту про суми нарахованої заробітної плати за вересень 2014 року запис про звільнення позивача стався внаслідок допущення технічної помилки при формуванні звіту, вказана помилка була виправлена шляхом подання уточнюючого звіту.

24.02.2016 року відповідач повідомив позивача про те, що позивач не звільнений, є працівником, а також запропонувало здійснити оформлення документів з переведенням позивача до іншого гіпермаркету.

08 вересня 2016 року у ТОВ «Епіцентр К» була проведена Головним управлінням Держпраці у Київській області позапланова перевірка з питань додержання законодавства про працю, період проведення перевірки становив з 08.09.2016 р. по 16.09.2016 р. В ході проведеної перевірки виявлене порушення, а саме: відсутність трудової книжки ОСОБА_2, що пояснюється її знищенням під час обстрілу приміщень гіпермаркету «Епіцентр К» № 2 м. Луганськ, та не оформлення товариством дублікату втраченої трудової книжки позивача.

Позивачем до судового засідання була надана нотаріально завірена копія трудової книжки, яка містить запис про звільнення позивача. Позивач на адресу відповідача направив оригінал своєї трудової книжки. Листом від 20.01.2017 року №59/12 ТОВ «Епіцентр К» повідомило позивача про те, що воно отримало не оригінал трудової книжки позивача, а бланк трудової книжки серії НОМЕР_2.

В наданій позивачем копії трудової книжки серії НОМЕР_3 міститься запис про звільнення ОСОБА_2 за власним бажанням згідно п.1.ст.38 КзпП України, наказ від 24.09.2014 року №163-к/тр за підписом заступника начальника служби безпеки гіпермаркета №2 ТОВ «Епіцентр К» м. Луганськ ОСОБА_4, на копії трудової книжки міститься печатка «Служба персоналу».

Свідок ОСОБА_6 в суді першої інстанції пояснив, що він не здійснював запису про звільнення у трудову книжку позивача, а також не розписувався в ній, оскільки це не входить до його службових повноважень. Суд встановив, що відповідачем надано письмові докази, що ним отримано трудову книжку НОМЕР_2, яка не містить записів про трудову діяльність позивача. Суд не прийняв до уваги твердження позивача, що він отримав оригінал трудової книжки з записом про звільнення від відповідача. Суд встановив, що трудові відносини між позивачем та відповідачем не припинені. Встановивши вказані обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлені вимоги позивача необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Колегія суддів судової палати погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з ч.3 ст.24 КзпП України укладення трудового договору оформлюється наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Відповідно до роз'яснень, які містяться у п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з'ясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом ( розпорядженням) і перевіряти їх відповідності законові.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_2 з 20.04.2012 року був прийнятийна посаду охоронника служби безпеки ТОВ "Епіцентр К" гіпермаркету м. Луганськ № 2, що підтверджується письмовими доказами, а саме довідкою наданою відповідачем (а.с.37 т.с1), та роздруківки електронних форм наказу про прийняття на роботу з програмного забезпечення «1С:Предприятие» (т.с.2 а.с.42) і ця обставина не заперечується сторонами.

Сторонами не заперечується, що будівельно- господарський гіпермаркет «Епіцентр К» № 2 м. Луганськ був зруйнований внаслідок обстрілу ракетними установками «Град».

28 серпня 2014 року позивачу за підписом заступника начальника служби охорони гіпермаркету № 2 ТОВ «Епіцентр К» м. Луганська ОСОБА_4, було видано довідку згідно якої паспорт, ідентифікаційний номер та інше майно ОСОБА_2 згоріли внаслідок пожежі.

Позивач 24.10.2014 року отримав новий паспорт серії НОМЕР_1, виданий Новоайдарським РСУДМС України в Луганській області 24.10.2014 року, а також отримав від Новоайдарського відділення Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганскій області дублікат ідентифікаційного номеру (а.с. 16 Т.1).

21.07.2015 р. позивач звернувся до ТОВ "Епіцентр К" з заявою про видачу йому довідки про роботу та заробітну плату в ТОВ "Епіцентр К".

Не дочекавшись відповіді від відповідача, ОСОБА_2 від Старобільської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Луганській області отримав довідку від 24.09.2015 року про відомості з інформаційного фонду Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків з заробітної плати ОСОБА_2 за 2014 рік, в якій зазначено дата звільнення - 24.09.2014 року (а.с.19 т.1).

Згідно Таблиці 5 додатку 4 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, отриману позивачем в органах Пенсійного фонду України, що була подана ТОВ "Епіцентр К" у вересні/жовтні 2014 року містяться дані про звільнення ОСОБА_2 на підставі ст. 38 КЗпП України (а.с.62-63 Т.1).

23.11.2015 року ТОВ «Епіцентр К» було подано скасовуючий звіт, яким інформацію на ОСОБА_2 про припинення трудових відносин з 24.09.2014 року із зазначенням підстави припинення трудових відносин ст.38 КЗпП України скасовано, станом на 26.02.2016 року в Державному реєстрі застрахованих осіб інформація про припинення трудових відносин між ТОВ «Епіцентр К» та ОСОБА_2 відсутня, що підтверджується письмовими доказами (а.с.124 т.с.1). Свідок ОСОБА_5, який був допитаний при розгляді справи у суді першої інстанції пояснив, що під час заповнення при формуванні звіту про суми нарахованої заробітної плати за вересень 2014 року запис про звільнення позивача стався внаслідок допущення технічної помилки при формуванні звіту, вказана помилка була виправлена шляхом подання уточнюючого звіту.

24.02.2016 року ТОВ «Епіцентр К» на адресу позивача було відправлено лист, яким відповідач повідомив позивача про те, що інформація щодо звільнення позивача не відповідає дійсності, позивач обіймає посаду охоронника служби безпеки «Будівельно-господарського гіпермаркету «Епіцентр К» №2 м. Луганськ до теперішнього часу. Позивача було проінформовано, що у зв'язку із проведенням антитерористичної операції та часткової окупації частини територій Луганської та Донецької областей співробітники гіпермаркетів «Епіцентр К» м. Луганська, які виявили бажання, були переведенні та працевлаштовані до інших гіпермаркетів. Позивачу було запропоновано, у разі зацікавленості, у переведенні на роботу до іншого гіпермаркету звернутися до відділу організації охорони служби безпеки товариства, що підтверджується письмовими доказами (т.с.2 а.с.104, 105).

З копії витягу з протоколу загальних зборів трудового колективу невідокремленого структурного підрозділу ТОВ «Епіцентр К» «Будівельно-господарський гіпермаркет» «Епіцентр К» №2 м. Луганськ від 15.07.2014 року вбачається, що загальними зборами трудового колективу було прийнято рішення, що у зв'язку з можливою загрозою перебування на території м. Луганськ надати всім працівникам щорічні оплачувані відпустки, незалежно від графіку, надати охочим відпустки без збереження заробітної плати, перевести на роботу в супермаркети до інших міст за вибором, тимчасово виїхати до інших гіпермаркетів (т.с.2 а.с.35, 36).

Позивач до середини серпня 2014 року не звертався до відповідача з заявами про переведення та з заявами про надання відпустки.

В серпні місяці 2014 року ОСОБА_2 після того, як внаслідок обстрілу було пошкоджено будівельно-господарський гіпермаркет «Епіцентр К» № 2 м. Луганськ припинив виходити на роботу, що підтверджується актами про відсутність працівника на робочому місті, доповідною, табелями обліку робочого часу.

За зверненням ОСОБА_2 Головним Управлінням Держпраці у Київській області у ТОВ «Епіцентр К» було здійснено перевірку. Згідно припису Головного Управління Держпраці у Київській 26-194/1029-844 від 16.09.2016 року під час перевірки було встановлено, що трудова книжка ОСОБА_2 не зберігається в ТОВ «Епіцентр К» (т.с. 2 а.с.97, 98).

06.10.2016 року відповідачем на адресу позивача було направлено лист, яким запропоновано повідомити про місце перебування трудової книжки позивача та у разі її наявності надати трудову книжку до ТОВ «Епіцентр К», зазначений лист позивачем отримано 11.10.2016 року, що підтверджується письмовими доказами (т.с.2 а.с.106, 107, 108).

ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 22.11.2016 року на його ім'я надійшов цінний лист від ТОВ «Епіцентр К» гіпермаркет м. Харків №3, в якому містився оригінал його трудової книжки серії НОМЕР_3, де міститься запис про його звільнення та на підтвердження надав до суду першої інстанції копію конверта, опис вкладення у цінний лист та відстеження пересилання поштових відправлень за штриховим ідентифікатором 33. Оригінал трудової книжки позивач направив на адресу відповідача, та зробив копію трудової книжки, яку завірив у нотаріуса.

Колегія суддів судової палати не приймає до уваги доводи ОСОБА_2, про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідачем на адресу позивача було направлено оригінал трудової книжки, та те, що в свою чергу позивач направив оригінал своєї трудової книжки на адресу позивача, виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 22.11.2016 року на його ім'я надійшов цінний лист відправник ТОВ «Епіцентр К» гіпермаркет м. Харків №3, в якому містився оригінал його трудової книжки серії НОМЕР_3, де міститься запис про його звільнення та на підтвердження надав до суду першої інстанції конверт, опис вкладення у цінний лист та відстеження пересилання поштових відправлень за штриховим ідентифікатором 33. Відповідно до п.61 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року №270, на примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. Опис, який надано позивачем (т.с.2 а.с.2) не містить номер поштового відправлення, не містить опис відомостей щодо особи відправника, в описі вкладення написано від руки ручкою, що трудова книжка на 46 арк., в знизу надруковано печатним текстом, що загальний підсумок предметів 1 на 1 арк. Як вбачається із наданого позивачем відстеження пересилання поштових відправлень поштового відправлення №338, це поштове відправлення було з м. Харкова до м. Києва і 22.11.2016 року вручено у м. Києві за довіреністю. ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що ним отримано трудову книжку у с. Новоайдарі та не зміг пояснити, чому вказане поштове відправлення №338 було направлено з м. Харкова не за його адресою, а до м. Києва. За таких обставин, у колегії суддів судової палати викликає сумнів, що позивачем було отримано оригінал трудової книжки за поштовим відправленням №338.

Крім того, як встановлено судом, між гіпермаркетом ТОВ «Епіцентр К» м. Харкова та УДППЗ «Укрпошта», в особі поштамту ЦПЗ № 1 Харківської дирекції, укладено договір від 21.04.2016 № 951/6 про надання послуг з пересилання реєстрованих поштових відправлень з додатковим сервісом «Кур'єрська доставка». Відповідно до умов укладеного договору УДППЗ «Укрпошта» взяло на себе зобов'язання надавати гіпермаркету ТОВ «Епіцентр К» № 3 м. Харкова послуги з пересилання реєстрованих поштових відправлень з додатковим сервісом «Кур'єрська доставка». Забір та доставка реєстрованих поштових відправлень з додатковим сервісом здійснюється кур'єром не тільки безпосередньо за місцем знаходження гіпермаркету ТОВ «Епіцентр К» № 3 м. Харкова, але й адресата (пункт 2.2 договору). Відповідно до листа від 22.06.2017 р. № 09-07-751 поштамту ЦПЗ № 1 Харківської дирекції ПАТ «Укрпошта» згідно виробничих документів Дільниці кур'єрської доставки в листопаді 2016 року відповідно до умов договору від 21.04.2016 р. № 951/6 будівельно-господарським гіпермаркетом «Епіцентр К» були подані для пересилання за списками тільки три рекомендованих листа. Згідно з списками по ф. 103 відправлялися рекомендовані листи №№ 067, 455 та 463, серед яких відсутнє відправлення № 338 на ім'я ОСОБА_2, яке надане позивачем до суду як доказ одержання від ТОВ «Епіцентр К» оригіналу трудової книжки з записом про звільнення (а.с. 24-28 Т.3).Колегія суддів судової палати ставить під сумнів твердження позивача про те, що ним на адресу відповідача було відіслано його оригінал трудової книжки серії НОМЕР_4. В судовому засіданні встановлено, що 30.12.2016 року на адресу ТОВ «Епіцентр К» від ОСОБА_2 надійшов цінний лист №298 з описом вкладення.Згідно акту від 30.12.2016 року, який надано відповідачем фактичний вміст отриманої кореспонденції становить: лист на ім'я генерального директора товариства за підписом ОСОБА_2, бланк трудової книжки серії НОМЕР_2 на 64 сторінках, бланк трудової книжки частково заповнений , а саме на першій сторінці прізвище, ім'я та по батькові - «Подольський Володимир Володимирович», будь-які інші записи відсутні. У поштовому відправленні №298 також був лист ОСОБА_2 на адресу керівництва, в якому позивач зазначив, що надсилає трудову книжку на виконання вимоги листа ТОВ «Епіцентр К» від 06.10.2016 року №1091/12, вказаний лист на містить посилань позивача, що він повертає відповідачу отриману ним від відповідача оригінал трудової книжки.

З наданої позивачем копії трудової книжки серії НОМЕР_3 (т.с.2 а.с.133, 134) вбачається, що в трудовій книжці здійснено запис про звільнення позивача з 24.09.2014 року за власним бажанням згідно п.1 ст.38 КЗпП України, запис здійснено на підставі наказу №163 к-тр (як зазначено у копії трудової книжки) від 24.09.2014 року, підпис заступник начальника служби безпеки гіпермаркета №2 ТОВ «Епіцентр К» м. Луганська ОСОБА_4

Відповідно до 2.1 Положення про невідокремлений структурний підрозділ ТОВ «Епіцентр К» «Будівельно-господарський гіпермаркет «Епіцентр К» №2 м. Луганськ (т.с.2 а.с.29-31) гіпермаркет є невідокремленим структурним підрозділом товариства та який здійснює представництво і захист інтересів товариства, фінансується товариством, не має окремого балансу, діє від імені товариства в межах своїх повноважень, визначених цим положенням та статутом товариства, гіпермаркет не є юридичною особою.

Відповідно до п.4.7. вказаного положення здійснює прийом та звільнення з роботи гіпермаркету керівник гіпермаркету.

Свідок ОСОБА_4, в суді першої інстанції пояснив, що він не вчиняв запису про звільнення у трудову книжку позивача, а також не розписувався в ній, запис проведено в вересні місяці, а останній раз він бачив ОСОБА_2 28.08.2014 року, в його обов'язки не входило звільняти працівників.

Відповідач до суду першої інстанції надав копію наказу №163-к/тр від 24.10.2014 року, згідно якого цим наказом було надано відпустку по догляду за дитиною іншому працівнику гіпермаркету (т.с.3 а.с.56).

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем надано належні та допустимі докази того, що трудові відносини позивача з ТОВ «Епіцентр К» гіпермаркет м. Луганськ №2 не припинені.

Посилання позивача на те, що наданою ним копією його трудової книжки підтверджується те, що його було звільнено 24.09.2014 року спростовується матеріалами справи та доказами, які були надані відповідачем, а саме показами свідка ОСОБА_4, який в судовому засіданні пояснив, що останній раз позивача він бачив 28.08.2014 року, він не робив запис у трудову книжку позивача про його звільнення та не ставив свій підпис, в його трудові обов'язки не входило прийом та звільнення працівників. Як встановлено у судовому засіданні повноваження стосовно прийому та звільнення працівників віднесено до компетенції керівника гіпермаркету. Відповідно до наказу ТОВ «Епіцентр К» від 01.11.2011 року обов'язки керівника гіпермаркету «Епіцентр к» №2 м. Луганська виконувалися ОСОБА_7

Наказу про звільнення позивача відповідачем не приймалося. Посилання позивача на наказ, який зазначено в копії його трудової книжки, спростовується копією наказу №163-к/тр. Так, під зазначеним номером №163-к/тр значиться наказ , але з іншою датою від 24.10.2014 року про надання відпустки по догляду за дитиною іншому працівнику гіпермаркета, що спростовує доводи ОСОБА_2, що його було звільнено на підставі наказу №163-к/тр та підтверджує посилання представника відповідача, що наказу про звільнення позивача не приймалося

На підставі викладеного, колегія суддів судової палати погоджується з висновком суду першої інстанції, що трудові відносини позивача з відповідачем не припинялися.

Колегія суддів судової палати не приймає до уваги доводи апеляційної скарги позивача в частині того, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що відповідач не виконав вимоги ст.ст.32, 33 КЗпП України та не пропонував позивачу після руйнування гіпермаркету переведення в іншу місцевість, оскільки відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем заявлялися вимоги про скасування наказу про звільнення та поновлення на роботі. Позивачем не заявлялися вимоги стосовно порушення відповідачем ст.ст.32, 33 КЗпП України. Судом першої інстанції на підставі доказів, які були надані представником відповідача, а саме витягу з протоколу загальних зборів трудового колективу невідокремленого структурного підрозділу ТОВ «Епіцентр К» гіпермаркету «Епіцентр К» №2 м. Луганськ було встановлено, що проводились збори трудових колективів, на яких працівникам пропонувалося переведення, працевлаштування або командирування до інших гіпермаркетів ТОВ «Епіцентр К» у інших регіонах України. Працівники гіпермаркетів м. Луганська, які виявили бажання, були переведенні, працевлаштовані або командировані до інших гіпермаркетів ТОВ «Епіцентр К». Звернень про переведення від позивача не надходило. Переведень ОСОБА_2 на іншу роботу товариство без його згоди не здійснювало.

Не заслуговують уваги доводи апеляційної скарги в частині того, що суд першої інстанції не взяв до уваги довідки Пенсійного фонду України форма ОК-5 від 22.10.2015 року ( індивідуальні відомості про застраховану особу за звітний 2014 рік). Як вбачається із матеріалів справи судом досліджувалися вказані письмові докази.

Довідка (відомості), що містила інформацію з державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, фіксує зведену інформацію про нараховані доходи та утримані податки з конкретної запитуваної фізичної особи.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» державний реєстр загальнообов'язкового державного соціального страхування - організаційно- технічна система, призначена для накопичення, зберігання та використання інформації про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, його платників та застрахованих осіб, що складається з реєстру страхувальників та реєстру застрахованих осіб.

У Таблиці № 5 додатку 4 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування наведено зведену інформацію про сплату страхувальником (ТОВ "Епіцентр К") єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування щодо свого працівника - ОСОБА_2 Судом встановлено, що 23.11.2015 року ТОВ «Епіцентр К» було подано скасовуючий звіт, яким інформацію на ОСОБА_2 про припинення трудових відносин з 24.09.2014 року із зазначенням підстави припинення трудових відносин ст.38 КЗпП України скасовано, станом на 26.02.2016 року в Державному реєстрі застрахованих осіб інформація про припинення трудових відносин між ТОВ «Епіцентр К» та ОСОБА_2 відсутня, що підтверджується письмовими доказами (а.с.124 т.с.1).

Не заслуговують уваги доводи апеляційної скарги в частині того, що нараховані відповідачем кошти у розмірі 1617,11 грн. могли бути лише компенсацією за дні невикористаної основної щорічної відпустки при звільненні, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Не заслуговують уваги доводи апеляційної скарги в частині того, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про направлення відповідачем довідки про роботу та заробітну плату, чим порушив ч.2 ст.59 ЦПК України, оскільки, суд першої інстанції не робив висновок щодо надіслання відповідачем на адресу позивача довідки про заробітну плату, а зазначив про те, що у липні місяці 2015 року ОСОБА_2 звернувся із заявою про видачу довідки про місце його роботи та 28.07.2015 року довідка була направлена позивачу поштовим зв'язком за вих. №2980 і ця обставина підтверджується письмовими доказами.

Колегія суддів судової палати не приймає до уваги доводи апеляційної скарги стосовно того, що суд обґрунтував наявність трудових відносин між позивачем та відповідачем станом на сьогодні, лише наявними у матеріалах справи табелями робочого часу, які є сфальсифікованими, оскільки висновок суду першої інстанції про неприпинення трудових відносин між позивачем та відповідачем підтверджується наявними у матеріалах справи письмовими доказами, які зазначені у рішенні суду вище в тому числі і табелями робочого часу. Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що табелі обліку робочого часу були виготовлені через значний проміжок часу за допомогою комп'ютерної техніки. Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що табелі обліку робочого часу складалися ОСОБА_8, який працював у Луганську до листопада 2016 року. У гіпермаркеті були генератори, які давали світло, була можливість вести облік за допомогою комп'ютера. Зазначені обставини у судовому засідання ОСОБА_2 не спростовано.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не є підставою для його скасування.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування не має.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Новоайдарського районного суду Луганської області від 13 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Cудді: