АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.

секретар Чубрей І.І.

за участю: ОСОБА_1, яка діє інтересах ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про зобовязання здійснити переказ коштів, треті особи ОСОБА_3, ОСОБА_4, за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 11 вересня 2017 року,

встановила:

В липні 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом.

Просила зобовязати публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі ПАТ «Дельта Банк») виконати розпорядження ОСОБА_2 від 28 та 29 січня 2015 року та здійснити переказ (перерахунок) з належного їй поточного рахунку №9232 та поточний рахунок №8330 відкритий на імя ОСОБА_3, на поточний рахунок №3723 відкритий на імя ОСОБА_4 по 15 000 доларів США на кожний рахунок.

Посилалася на те, що між нею та банком було укладено договори від 20 жовтня 2010 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування дебетної платіжної картки у доларах США, від 01 листопада 2010 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування дебетної платіжної картки у національній валюті, від 01 листопада 2010 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування дебетної платіжної картки у доларах США, від 01 листопада 2010 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування дебетної платіжної картки в євро, від 12 березня 2013 року банківського рахунку фізичної особи у доларах США, від 12 березня 2013 року про надання комплексних банківських послуг, від 12 березня 2013 року банківського рахунку фізичної особи у гривнях, від 17 червня 2014 року банківського вкладу (депозиту) у доларах США, від 18 березня 2014 року банківського вкладу (депозиту) у доларах США.

Позивачка зверталася до відповідача з платіжними дорученнями №45051168 від 28 січня 2015 року на переказ коштів з її рахунку у сумі 15 000 доларів США на рахунок ОСОБА_3 та №45113897 від 29 січня 2015 року на переказ коштів з її рахунку у сумі 15 000 доларів США на рахунок ОСОБА_4, однак зазначені доручення банком виконані не були.

Відмова банку у здійсненні переказу вказаних коштів з підстав запровадження в ньому тимчасової адміністрації є незаконною, оскільки платіжні доручення позивачки були надані банку до введення такої адміністрації.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 11 вересня 2017 року зобовязано ПАТ «Дельта Банк» виконати розпорядження ОСОБА_2 від 28 та 29 січня 2015 року та здійснити переказ (перерахування) з належного їй поточного рахунку №9232 на поточний рахунок №8330 відкритий на імя ОСОБА_3, на поточний рахунок №3723 відкритий на імя ОСОБА_4 по 15 000 доларів США на кожний рахунок.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Посилається на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконав умов договору банківського рахунку і не перерахував грошові кошти, належні позивачці, на поточні рахунки інших клієнтів банку, чим порушив права позивачки, визначені законом.

Відмова банку у здійсненні переказу коштів суперечать вимогам чинного законодавства та умовам укладеного між сторонами договору.

Такі висновки суду першої інстанції є помилковими.

Так, згідно частини 1 статті 1166 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до частини 3 статті 1167 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Статтею 1074 ЦК України встановлені обмеження права розпоряджання рахунком.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 214 ЦПК України суд ухвалюючи рішення повинен вирішити такі питання:

- чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

- які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

- яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи між ОСОБА_2 та ПАТ «ДельтаБанк» були укладені договори від 20 жовтня 2010 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування дебетної платіжної картки у доларах США, від 01 листопада 2010 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування дебетної платіжної картки у національній валюті, від 01 листопада 2010 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування дебетної платіжної картки у доларах США, від 01 листопада 2010 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування дебетної платіжної картки в євро, від 12 березня 2013 року банківського рахунку фізичної особи у доларах США, від 12 березня 2013 року про надання комплексних банківських послуг, від 12 березня 2013 року банківського рахунку фізичної особи у гривнях, від 17 червня 2014 року банківського вкладу (депозиту) у доларах США, від 18 березня 2014 року банківського вкладу (депозиту) у доларах США (а.с.9-18).

28 січня 2015 року позивачка зверталася до відповідача з платіжним дорученнями №45051168 на переказ коштів з її рахунку у сумі 15 000 доларів США на рахунок ОСОБА_3 (а.с.20).

29 січня 2015 року позивачка зверталася до відповідача з платіжним дорученнями №45113897 на переказ коштів з її рахунку у сумі 15 000 доларів США на рахунок ОСОБА_4 (а.с.22).

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що відмова банку у здійсненні переказу коштів суперечать вимогам чинного законодавства та умовам укладеного між сторонами договору.

Як вбачається з матеріалів справи 3 березня 2015 року на підставі постанови Правління Національного банку України про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних Фонд запровадив тимчасову адміністрацію і розпочав процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку.

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Відповідно до частини першої статті 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинних шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Тобто випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені в спеціальному законі.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини пятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Якщо на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таку правову позицію Верховний Суд України виклав у своїх постановах від 7 червня 2017 року у цивільній справі № 6-1809цс16, від 12 квітня 2017 року у цивільній справі №6-350цс17, від 21 грудня 2016 року у цивільній справі № 333/4924/15-ц.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення позову, не врахував, що станом на 11 вересня 2017 року, тобто на момент ухвалення рішення судом першої інстанції, в банку вже було введено тимчасову адміністрацію.

Відповідно до правил ст. 36 Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та статті 1074 ЦК України право позивача як клієнта ПАТ «Дельта Банк» щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку були обмежені.За таких обставин відповідач не міг виконати розпорядження позивача щодо перерахування коштів , які знаходяться на його рахунках.

Враховуючи наведені вище обставини, суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про зобовязання здійснити переказ коштів відмовити.

Відповідно до правил статті 88 ЦПК України необхідно здійснити розподіл судових витрат.

Підпунктом 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено розмір судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону встановлено судовий збір за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до апеляційної скарги на рішення суду; апеляційної скарги на судовий наказ, заяви про перегляд судового рішення у звязку з нововиявленими обставинами у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року, № 1801-VIII установлено у 2017 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2017 року - 1600 гривень.

З мотивувальної частини рішення вбачається, що колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та відмову в позові.

З платіжного доручення №5725132 від 15 вересня 2017 року вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» за подання до суду апеляційної скарги сплатив судовий збір в сумі 704 гривні.

Отже, з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» слід стягнути 704 гривні в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 11 вересня 2017 року скасувати.

В позові ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про зобовязання здійснити переказ коштів відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 704 (сімсот чотири) гривні в рахунок відшкодування судових витрат, понесених на оплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту його вступу в законну силу.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: М.І. Кулянда

ОСОБА_5