РІШЕННЯ

Іменем України

16.11.2017 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Мартинишин М.О.

при секретарі Потюк В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

позивач звернувся в суд з позовом про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 22335,75 грн. та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 19.02.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № НОМЕР_1 на суму 19345,50 грн. на споживчі цілі до 19.02.2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,99% річних.

22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» уклали договір факторингу №22/12/14/1-1, згідно якого відбулося переуступлення прав вимог, у зв'язку із чим до позивача перейшли усі права за укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 за укладеним кредитним договором.

Сума заборгованості відповідача за вказаним договором № НОМЕР_1 від 19.02.2014 року станом на 24.11.2016 року становить 22335,75 грн..

Відповідач не вживає жодних заходів, які свідчать про наміри виконувати зобов'язання передбачені Кредитними договорами, ухилитися від виконання зобов'язань перед Банком.

Просить позов задовольнити.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов підтримує повністю, у разі ухвалення заочного рішення, проти такого не заперечую, просить такий позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги заперечив та пояснив, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла 09.01.2016 року та спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_1, який залучений як правонаступник. 16.01.2016 року позивачу стало відомо про відкриття спадщини та він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про відкриття спадкової справи у зв'язку зі смертю позичальника з яким банк укладав кредитний договір. Вважає, що позивач фактично втратив право вимоги до спадкоємців, передбачене ст. 1281 ЦК України та позбавляє його права такої вимоги, а тому просить у позові відмовити за безпідставністю.

Заслухавши пояснення представник відповідача, дослідивши подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно зі ст.ст. 10-11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів..

Згідно ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що 19.02.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 укладено Кредитний договір № НОМЕР_1 на суму 19345,50 грн. на споживчі цілі до 19.02.2017 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 9,99% річних.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України).

22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» уклали договір факторингу №22/12/14/1-1, згідно якого відбулося переуступлення прав вимог, у зв'язку із чим до позивача перейшли усі права за укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 за укладеним кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

Виходячи з наведеного, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відповідно до ч. 1 ст. 11, ст. 512 ЦК України набуло прав та обов'язків перед ОСОБА_2, які встановлені умовами вказаного договору.

Як вбачається із розрахунку заборгованості за Кредитним договором № НОМЕР_1 від 19.02.2014 року станом на 24.11.2016 року становить 22335,75 грн..

Однак 16.05.2017 року на запит суду, стало відомо, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, яка прожила за адресою: м.Львів, вул. С. Єфремова.79/109 померла 09.01.2016 року, що свідчить актовий запис про смерть №67 від 11.01.2016 року.

Із листа Пятої Львівської державної нотаріальної контори від 13.06.2017 року №18/02-14, який було надано на запит суду видно, що спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_1, який залучений як правонаступник.

Як вбачається із свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.07.2016 року, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у державного нотаріуса П'ятої Львівської державної нотаріальної контори, успадкував майно померлої її чоловік - ОСОБА_1. Від частки спадщини, відмовився син померлої ОСОБА_3.

Будь-які зобов'язання, у тому числі і кредитні, припиняються з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599 - 601, 604 - 609 ЦК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно ст. 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Статтями 1216,1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за

зобов'язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку

спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до

іншої особи - її спадкоємця; таким чином, відбувається передбачена законом заміна

боржника за зобов'язанням.

Отже, з моменту смерті спадкоємця припиняються його зобов'язання за кредитним договором і переходять до спадкоємців.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи .

Відповідно до положень ч. ч. 2, 3, 4 ст. 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому ч. 2 цієї норми.

Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані, задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання норм ст. 1281 ЦК України щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Зазначена правова позиція Верховного Суду України викладена у справі від 08 квітня 2015 року № 6-33цс15, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Як вбачається із заяви від 16.01.2016 року вхідний номер 21, що ОСОБА_3 повідомив Західноукраїнську регіональну дирекцію AT «ОТП Банк» про смерть своєї матері ОСОБА_2, а тому 16.01.2016 року позивачу було відомо про відкриття спадщини, він протягом встановленого ст.1281 ЦК України строку не пред'явив своїх претензійних вимог до спадкоємця боржника, як кредитор.

Таким чином, позивач протягом встановленого ст.1281 ЦК України строку не пред'явив своїх претензійних вимог до спадкоємця боржника, як кредитор, а тому позбавлена права вимоги.

Відповідно до ст.4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

На підставі зазначеного, дослідивши матеріали справи, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку, що на підставі ч.4 ст.1281 ЦК України позивач позбавляється права вимоги до спадкоємця, а тому слід відмови у задоволенні позову Товариству з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна».

Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», у звязку з прийняттям рішення про відмову в позові, судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 31, 57-60, 88, 169, 209, 214-215, 218 ЦПК України, -

вирішив:

у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна»

до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Мартинишин М.О.