У х в а л а

іменем україни

29 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКафідової О.В.,
суддів:Гримич М.К., Іваненко Ю.Г.,Маляренка А.В., Писаної Т.О.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова H.A., про припинення договору іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова H.A., про припинення договору іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду Одеської області від 01 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду із указаним позовом. На обґрунтування позовних вимог указувала на те, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») до ОСОБА_7 та ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

З тексту позовної заяви та доданих до неї документів їй стало відомо, що ПАТ «ОТП Банк» пред'явив позов про звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто на спірне нерухоме майно, що належить позивачу на праві власності за договором купівлі-продажу від 21 грудня 2011 року, проте Суворовським районним судом м. Одеси 25 серпня 2010 року по справі № 2-2083/10 вже було ухвалено рішення, змінене рішенням апеляційного суду, про стягнення з ОСОБА_7 на користь ПАТ «ОТП Банк»заборгованості за кредитними договорами у розмірі 58 791 грн 35 коп. На виконання рішення суду призначались прилюдні торги для продажу арештованого іпотечного майна. У зв'язку з тим, що повторні торги не відбулися банку пропонувалось залишити іпотечне майно за собою в рахунок погашення кредитної заборгованості. Однак, стягувач відмовився залишити за собою в рахунок погашення боргу нереалізоване на прилюдних торгах спірне нерухоме майно, а тому вважала договори іпотеки припиненими.

З огляду на зазначене просила визнати іпотечні договори від 01 червня 2007 року та від 05 серпня 2008 року такими, що припинили свою дію, зняти з реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1, та вилучити записи стосовно даного об'єкту з Державного реєстру іпотек.

У березні 2015 року ОСОБА_7 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_6, ПАТ «ОТП Банк», третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова H.A., про припинення договорів іпотеки зі зняттям з реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та з вилученням записів щодо іпотечного майна з Державного реєстру іпотек.

На обґрунтування позовних вимог, посилався на ті ж самі обставини, що і ОСОБА_6 у своїй позовній заяві.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 21 липня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_6 та позовні вимоги ОСОБА_7 задоволено.

Визнано іпотечний договір від 01 червня 2007 року № PML-500/074/2007, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою H.A., за реєстровим № 9005, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, загальною житловою площею 116,1 м2 та підсобних приміщень, загальна площа квартири 156,9 м2, таким що припинив свою дію.

Знято з реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (підстава обтяження: іпотечний договір, реєстраційний № 9006 від 01 червня 2007 року, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова H.A., накладено заборону за реєстровим № 242) квартиру АДРЕСА_1, загальною житловою площею 116,1 м2 та підсобних приміщень, загальна площа квартири 156,9 м2, власник - ОСОБА_7

Вилучено запис з Державного реєстру іпотек (підстава обтяження: іпотечний договір, реєстраційний № 9006 від 01 червня 2007 року, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова H.A., накладено заборону за реєстровим № 242) квартиру АДРЕСА_1, загальною житловою площею 116,1 м2 та підсобних приміщень, загальна площа квартири 156,9 м2, власник - ОСОБА_7

Визнано іпотечний договір від 05 серпня 2008 року № PM-SME500/223/2008, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою H.A. за реєстровим № 12724, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, загальною житловою площею 116,1 м2та підсобних приміщень, загальна площа квартири 156,9 м2, таким що припинив свою дію.

Знято з реєстрації в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (підстава обтяження: іпотечний договір, реєстраційний № 12723 від 05 серпня 2008 року, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова H.A., накладено заборону за реєстровим № 502) квартиру АДРЕСА_1, загальною житловою площею 116,1 м2 та підсобних приміщень, загальна площа квартири 156,9 м2, власник - ОСОБА_7

Вилучено запис з Державного реєстру іпотек (підстава обтяження: іпотечний договір, реєстраційний № 12723 від 05 серпня 2008 року, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Іллічова H.A., накладено заборону за реєстровим № 502) квартиру АДРЕСА_1, загальною житловою площею 116,1 м2 та підсобних приміщень, загальна площа квартири 156,9 м2, власник - ОСОБА_7

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 01 грудня 2015 року рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 липня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 та позовних вимог ОСОБА_7 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду апеляційної інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 та ПАТ «ОТП Банк» 01 червня 2007 року та 05 серпня 2008 року було укладено кредитні договори № МL-500/074/2007 (на суму 300 тис. дол. США, на строк до 01 червня 2032 року) та № СМ-SМЕ 500/223/2008 (на суму 211 903 дол. США, на строк до 05 серпня 2023року). У порядку забезпечення вказаних кредитних договорів між банком та ОСОБА_7 були укладені іпотечні договори від 01 червня 2007 року № РМL-500/074/2007 та від 05 серпня 2008 року № РМ-SМЕ500/223/2008, посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., за реєстровими № 9005 та № 12723, предметом яких була квартира АДРЕСА_1, загальною житловою площею 116,1 кв. м., та підсобних приміщень, загальною площею квартири 156,9 кв. м.

25 серпня 2010 року по справі № 2-2083/10 рішенням Суворовського районного суду м. Одеси, зміненим рішенням апеляційного суду Одеської області від 14 грудня 2010 року, з ОСОБА_7 стягнуто на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість за кредитними договорами у розмірі 5 879 179 грн 35 грн.

На виконання вищевказаного рішення суду про стягнення кредитної заборгованості Суворовським районним судом м. Одеси по справі № 2-2083/10 був виданий виконавчий лист та Другим відділом Приморського району державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження.

При примусовому виконанні вказаного виконавчого листа між Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Одеській області та ОФ ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» був укладений договір від 14 жовтня 2011 року про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, що є предметом іпотеки, а саме: офісного приміщення, що знаходиться за адресою: квартира АДРЕСА_1 загальною площею 155,4 кв. м.

Із копії листа ОФ ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» від 01 листопада 2011 року № 2/11 вбачається, що перші прилюдні торги, були призначені на 31 жовтня 2011 року, по об'єкту: лот № 2: офісні приміщення, що знаходиться за адресою: квартира АДРЕСА_1, загальною площею 155,4 кв. м, і вони не відбулись у зв'язку з відсутністю зареєстрованих покупців. Також, із копії листа ОФ ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» від 12 грудня 2011 року № 241/12 вбачається, що повторні (другі) прилюдні торги, призначені на 25 листопада 2011 року, щодо реалізації вищевказаного об'єкту не відбулися у зв'язку з несплатою у встановлений строк остаточної суми по лоту.

12 грудня 2011 року відділом примусового виконання рішень Головного управління юстиції в Одеській області на адресу ПАТ «ОТП Банк» було направлено лист, яким запропоновано стягувачу вирішити питання щодо залишення за собою нереалізованого майна в рахунок погашення заборгованості, і попереджено, що у разі відмови залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна буде знято та майно буде повернуто боржнику.

14 грудня 2011 року на адресу відділу примусового виконання рішень від ПАТ «ОТП Банк» надійшла заява про відмову залишити за собою в рахунок погашення боргу непродане на прилюдних торгах іпотечне майно, а саме: офісне приміщення, що знаходиться за адресою: квартира АДРЕСА_1, загальною площею 155,4 кв. м.

Як наслідок 16 грудня 2011 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачеві та скасування арешту, накладеного 26 липня 2011 року на все рухоме і нерухоме майно боржника ОСОБА_7 В постанові також зазначено, що виконавчий документ може бути повторно предявлений для виконання в строк до 15 грудня 2012 року.

Державною виконавчою службою при виконанні судового рішення про стягнення з ОСОБА_10 заборгованості за кредитними договорами у розмірі 5 879 179 грн 35 коп., зокрема при проведенні прилюдних торгів з реалізації арештованого іпотечного майна, не було дотримано усієї процедури реалізації арештованого майна з прилюдних торгів, та передчасно (без проведення повторної уцінки) запропоновано стягувачу вирішити питання щодо залишення за собою нереалізоване майно в рахунок погашення заборгованості.

Крім того, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішення від 15 вересня 2014 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-5117/2010, виданого Суворовським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_7 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 5 879 179 грн 35 коп., на виконання вищевказаного рішення суду, ухваленого в 2010 році.

Відповідно до ч. 1ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах здійснюється у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», та з дотриманням вимог цього Закону.

Згідно з ст. 62 ч. 5, 6 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на момент вчинення виконавчих дій, не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі нереалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна. У разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

За змістом ч. 1, 3 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, що діяла з 16 жовтня 2011 року) протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами третіх прилюдних торгів, іпотека може бути припиненою за рішенням суду.

Отже, за вимогами вказаного закону умовою припинення іпотеки є реалізація права іпотекодержателя за результатами третіх прилюдних торгів, тоді як треті прилюдні торги щодо спірного іпотечного майна не призначались, і повторної уцінки майна не було.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки виконавчі дії з реалізації спірного іпотечного майна, зокрема прилюдні торги призначались і здійснювались після внесення змін до ст. 49 Закону України «Про іпотеку», то було обов'язковим проведення третіх прилюдних торгів. А тому у зв'язку з їх відсутністю, у ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не виникло право вимагати припинення іпотеки за рішенням суду. Крім того, рішення суду про стягнення кредитної заборгованості відповідачем до цього часу не виконано, і докази вжиття ним заходів для виконання своїх зобов'язань не надані.

Переглядаючи справу в апеляційному порядку, апеляційний суд з дотриманням положень ст. ст. 303, 304, 316 ЦПК України перевірив у повному обсязі доводи апеляційної скарги та спростував їх відповідними правовими висновками, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії касаційного перегляду справи недопустимо.

Вищезазначене дає підстави для висновку, що касаційна скаргапідлягає відхиленню, а ухвалене у справі рішення суду апеляційної інстанції - залишенню без змін з підстав, передбачених ст. 337 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Лізинг інформаційних технологій» відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Кафідова
Судді: М.К. Гримич Ю.Г. Іваненко А.В. Маляренко Т.О. Писана