У Х В А Л А

12.12.2017 року м. Ужгород

Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області

в особі: головуючого судді: Данко В.Й.,

при секретарі: Павлюх Л.М.

розглянувши заяву позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третьої особи Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у Закарпатській області про визнання незаконним та знесення самочинного будівництва,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третьої особи Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у Закарпатській області про визнання незаконним та знесення самочинного будівництва.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 надала суду клопотання, в якому просить вжити заходи забезпечення даного позову шляхом накладення арешту та заборону відчуження нерухомого майна, а саме гараж з надбудовою мансардного поверху в м. Ужгород по вул. І. Ваша, 28.

Сторони в судове засідання не зявилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи.

Однак, представник позивачів ОСОБА_5 надав суду клопотання, в якому просив суд вирішити питання про забезпечення позову за його відсутності, подане заяву підтримав в повному обсязі.

У відповідності до ч.3 ст.151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.4 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляду заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У відповідності до п.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до переконання, що дана заява є необґрунтованою та не підтвердженою належними доказами, а саме доказу в підтвердження існування реальної загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. В той же час, суд зазначає, що посилання відповідачів на обставину по можливість відчуження спірного майна також не підтверджена жодним належним доказом.

У відповідності до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Окрім того, судом встановлено, що заявлений позивачами вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту та заборони відчуження належного відповідача майна не є співмірним із позовним вимогами, у звязку з тим, що предметом даного позову є не оспорення права власності, а знесення самочинного будівництва, однак, вжиттям даного виду забезпечення позову можуть бути порушені реальні права законного власника щодо володіння та користування власним майном.

Керуючись ст.ст. 151 - 153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участю третьої особи Інспекції державного архітектурно будівельного контролю у Закарпатській області про визнання незаконним та знесення самочинного будівництва відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в пятиденний строк апеляційної скарги з дня винесення ухвали, та набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_6