АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Малинников О.Ф.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Кравець В.А.,

суддів: Махлай Л.Д., Мазурик О.Ф.

за участю секретаря Синявського Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» - Славкіної МариниАнатоліївни на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення суми заборгованості за договорами банківського вкладу,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до ПАТ «ВіЕйБі Банк» про стягнення суми заборгованості за договорами банківського вкладу.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що між ОСОБА_4 і ПАТ «ВіЕйБі Банк» 15 листопада 2013 року укладено договір банківського вкладу «Англійський «Постійний» Здорова добавка» «Тринадцятимісячний» в доларах США із щомісячною виплатою процентів. Відповідно до умов цього договору, вкладник передав банку грошові кошти на рахунок у сумі 60 тис. доларів США шляхом зарахування готівки через касу банку для розміщення на банківському вкладі, що підтверджується квитанцією № 633065 від 15 листопада 2013 року.

13 травня 2014 року між ОСОБА_4 та ПАТ «ВіЕйБі Банк» укладено договір банківського вкладу «Марафон лояльності максимум доходу» в доларах США із щомісячною виплатою процентів. Відповідно до умов цього договору, вкладник передав банку грошові кошти на рахунок у сумі 2 149 доларів США шляхом зарахування готівки через касу банку для розміщення на банківському вкладі.

15 вересня 2014 року ОСОБА_4 частково відступив йому право вимоги до ПАТ «ВіЕйБі Банк» щодо повернення частини вкладів за договором від 15 листопада 2013 року у розмірі 12 тис. доларів США та за договором від 13 травня 2014 року у розмірі 429 доларів 80 центів США. Про укладення зазначеного договору ОСОБА_4 26 грудня 2014 року повідомив банк шляхом направлення відповідного повідомлення.

29 грудня 2014 року він звернувся до банку із заявою, в якій просив стягнути з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на його користь суму заборгованості за договором від 15 листопада 2013 року та договором від 13 травня 2014 року у загальному розмірі 12 429 доларів 80 центів США, що на момент запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» (21 листопада 2014 року) за курсом Національного Банку України становило 187 565 грн 68 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь ОСОБА_3 суму заборгованості за договором від 15 листопада 2013 року та договором від 13 травня 2014 року у загальному розмірі 12 429 доларів 80 центів США, що на момент запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк» (21 листопада 2014 року) за курсом Національного Банку України становило 187 565 грн. 68 коп. Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 вересня 2017 року касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк задоволено частково.

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року скасовано, справу передано нa новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

У своїй апеляційній скарзі уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» - Славкіна М.А. просить скасувати рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з'ясувавши дійсні обставини спору.

Вказує на те, що особа, з якою було укладено договір уступки права вимоги на частину грошових коштів за договорами під час дії тимчасової адміністрації, не може набути статусу вкладника, який має право на отримання відшкодування за вкладом. Звернення позивача не має наслідком внесення необхідних змін до договорів щодо заміни сторони, а отже не дає підстав особі, з якою було укладено договір уступки права вимоги на частини грошових коштів за договорами, набути статусу вкладника банку.

Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 проти апеляційної скарги заперечувала та просила рішення суду у справі залишити без зміни.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд виходив з неналежного виконання ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» своїх зобов'язань за договорами.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі»рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення. Ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій статтею 215 ЦПК, і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини.

Відповідно до ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Судом встановлено, що між ОСОБА_4 та ПАТ «ВіЕйБі Банк» 15 листопада 2013 року укладено договір банківського вкладу «Англійський «Постійний» Здорова добавка» «Тринадцяти місячний»» в доларах США із щомісячною виплатою процентів. Відповідно до умов цього договору, вкладник передав банку грошові кошти на рахунок у сумі 60 тис. доларів США шляхом зарахування готівки через касу банку для розміщення на банківському вкладі.

13 травня 2014 року між ОСОБА_4 та ПАТ «ВіЕйБі Банк» укладено договір банківського вкладу «Марафон лояльності максимум доходу» в доларах США із щомісячною виплатою процентів. Відповідно до умов цього договору, вкладник передав банку грошові кошти на рахунок у сумі 2 149 доларів США шляхом зарахування готівки через касу банку для розміщення на банківському вкладі.

15 вересня 2014 року ОСОБА_4 частково відступив ОСОБА_3 право вимоги до ПАТ «ВіЕйБі Банк» щодо повернення частини вкладів за договором від 15 листопада 2013 року у розмірі 12 тис. доларів США та за договором від 13 травня 2014 року у розмірі 429 доларів центів США. Про укладення зазначеного договору ОСОБА_4 26 грудня 2014 року повідомив банк шляхом направлення відповідного повідомлення.

29 грудня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до банку із заявою, в якій просив повернути йому частину вкладів, право вимоги за якими йому відступив ОСОБА_4

31 січня 2015 року відповідачем була надана відповідь про те, що він не може набути статусу вкладника, який має право на отримання відшкодування за вкладом.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року № 733/БТ «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 20 листопада 2014 року прийнято рішення № 123 про запровадження з 21 листопада 2014 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк». Протягом дії тимчасової адміністрації вкладники банку - фізичні особи, можуть отримати свої кошти за договорами банківського вкладу, строк дії яких закінчився, в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб банку з ринку, але не більше 200 000 грн.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВіЕйБі Банк» було запроваджено строком на 3 місяці з 21 листопада 2014 року по 20 лютого 2015 року.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 17 лютого 2015 року за № 35 дію тимчасової адміністрації продовжено до 20 березня 2015 року.

Відповідно до постанови правління Національного банку України від 19 березня 2015 року за № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 березня 2015 року № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» строком на 1 рік з 20 березня 2015 року по 19 березня 2016 року.

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах. Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації. Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини п'ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку. Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Судами встановлено, що рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20 листопада 2014 року в ПАТ «ВіЕйБі Банк» з 21 листопада 2014 року була запроваджена тимчасова адміністрація, а 20 березня 2015 року, на підставі постанови Правління Національного банку України від 19 березня 2015 року, розпочато процедуру ліквідації цього банку.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить висновку, що на момент ухвалення рішення судом першої інстанції, 27 липня 2015 року, у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду України від 13.06.2016 року у справі № 6-1123цс16 та від 12.04.2017 року у справі № 6-350цс17.

Відповідно до ч.5 ст.88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Отже, із ОСОБА_3 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» підлягає стягненню судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 2 250,79 грн.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, колегія суддів приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 218,303,304,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» - Славкіної Марини Анатоліївни - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про стягнення суми заборгованості за договорами банківського вкладу - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 2 250,79 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді