16.11.2017 Справа № 363/2756/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючого судді Баличевої М.Б., секретаря Кашоїди М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом про визнання прав власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2.Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом.Розбіжності у прізвищах позивача та спадкодавця, відповідно до довідки Інституту мовознавства ім. О.О.Потебні № 131/1142 від 16.10.2006 року - прізвища «ОСОБА_2» та «ОСОБА_2», які належать одній і тій особі, чи одній родині, вважаються цілком ідентичними.Спадщину після смерті спадкодавця позивач прийняв, звернувшись в шестимісячний термін з дня її відкриття до Вишгородської районної державної нотаріальної контори, на підставі чого було заведено спадкову справу № 66/2016.Спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 складається з:житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1;земельної ділянки, площею 0,0958 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованої за цією ж адресою. Так, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 травня 2017 року (реєстровий № 1637) позивач успадкував після смерті ОСОБА_2 житловий будинок № 41-А з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. В той же час, у видачі Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивачу відмовлено, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку, а також відсутність реєстрації права власності на дане майно. За викладених обставин позивач змушений звернутися до суду щодо визнання права власності на спадкове нерухоме майно.

В судове засідання представник позивача не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 про що відділом реєстрації смерті у м. Києві Управлінням державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1.

Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом.

Розбіжності у прізвищах позивача та спадкодавця, відповідно до довідки Інституту мовознавства ім. О.О.Потебні № 131/1142 від 16.10.2006 року - прізвища «ОСОБА_2» та «ОСОБА_2», які належать одній і тій особі, чи одній родині, вважаються цілком ідентичними.

Спадщину після смерті спадкодавця позивач прийняв, звернувшись в шестимісячний термін з дня її відкриття до Вишгородської районної державної нотаріальної контори, на підставі чого було заведено спадкову справу № 66/2016.

Спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_2 складається з:житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1;земельної ділянки, площею 0,0958 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованої за цією ж адресою.

Так, згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 травня 2017 року (реєстровий № 1637) позивач успадкував після смерті ОСОБА_2 житловий будинок № 41-Аз господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В той же час, у видачі Свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку позивачу відмовлено.

Рішенням виконавчого комітету Лютізької сільської ради № 82 від 26.09.1997 року ОСОБА_2 було виділено у приватну власність земельну ділянку, площею 0,0958 га для обслуговування житлового будинку в АДРЕСА_1.Рішенням сесії Лютізької сільської ради № 328-20-У від 28.04.2009 року затверджено вищезазначене рішення виконкому.

18.06.2012 року та 16.08.2012 року спадкодавцем було укладено з ДП «Центр державного земельного кадастру» договору № 690 та № 073 на виконання робіт із землеустрою, згідно до яких останніми було виконано геодезичні роботи, сформовано технічну документацію щодо земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується актами виконаних робіт.

Спадкодавцем, в свою чергу, проведено в повному обсязі оплату за виконані роботи.Так, земельній ділянці, площею 0,0958 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 було присвоєно кадастровий номер НОМЕР_2.17.02.2015 року державним реєстратором Управління Держземагенства у Вишгородському районі Київської області на ім'я спадкодавця було сформовано Витяг з Державного земельного кадастру на вищезазначену ділянку.

Однак, із-за тяжкого стану здоров'я спадкодавець помер.

Отже, причиною відмови позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом стали відсутність правовстановлюючого документа на земельну ділянку, а також відсутність реєстрації права власності на дане майно.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно зі ст. ст. 1296, 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, враховуючи, що померлий ОСОБА_2 за час свого життя був власником земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0958 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, однак, за час свого життя правовстановлюючих документів не оформив на вказане нерухоме майно, то воно є спадковим майном, яке входить до складу спадщини після його смерті, а позивач використав всі можливості позасудового врегулювання даного питання, за таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 60,212-215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_2, площею 0,0958 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області на протязі десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.Б. Баличева