Справа № 265/7307/17
Провадження № 2-зз/265/17/17
У Х В А Л А

02 листопада 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І. Г.,

за участю секретаря Гусєвої К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В:

20 жовтня 2017 року заявник ОСОБА_2 звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області із заявою про скасування заходів забезпечення позову посилаючись на те, що 17 серпня 2009 року ЗАТ «Донгорбанк» (правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки. В рамках розгляду вищевказаної цивільної справи ухвалою суду від 01 грудня 2009 року заяву ЗАТ «Донгорбанк» про забезпечення позову було задоволено частково та право виїзду за кордон ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, тимчасово обмежено, до закінчення провадження по справі. Рішенням суду від 02 листопада 2010 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Донгорбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково, та зустрічний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Донгорбанк», третя особа: Приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_6, про визнання договорів недійсними, про стягнення моральної шкоди залишено без задоволення. Відповідно рішення Апеляційного суду Донецької області від 01 лютого 2011 року рішення Орджонікідзевського районного суду від 02 листопада 2010 року в частині відмови у задоволенні позову ПАТ «Донгорбанк» про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано, а в частині відшкодування судових витрат - змінено. Вказане рішення Апеляційного суду Донецької області знаходиться на виконанні у відділі виконавчої служби Орджонікідзевського РУЮ міста Маріуполя в рамках якого, вчиняється передбачені законом дії щодо примусового стягнення, та рішення виконується боржниками. Посилається на те, що тимчасове обмеження права на виїзд за кордон України понад шість років з моменту набуття сили рішення суду по справі на забезпечення якої застосовано забезпечення, суттєво обмежує його свободу пересування, перешкоджає реалізації права на працевлаштування, унеможливлюючи командировки до інших країн, роботу по найму закордоном та інше. Просить суд скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 01.12.2009 по цивільній справі № 2-2484/09, скасувати тимчасове обмеження права виїзду за кордон України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заявник ОСОБА_1 та його представник, що діє на підставі договору про надання правової допомоги, ОСОБА_7 у судове засідання не зявились, надавши суду заяви з проханням розглядати дану справу без їх участі, наполягають на задоволенні вимог заявника у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи, ПАТ «ПУМБ» також у судове засідання не зявися, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Крім того вказав, що на теперішній час провадження по даній справі закінчено та ухвалено рішення. Банком отримано виконавчий документ на виконання наведеного рішення суду, який предявлено на виконання до Орджонікідзевського ВДВС м. Маріуполя, рішення суду на теперішній час не виконано, враховуючи мораторій на звернення стягнення на майно громадян по валютним кредитам та заборони, встановлені Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення АТО». Виконавчий лист на звернення стягнення на предмет іпотеки видано на боржника ОСОБА_3, оскільки він є власником іпотечного майна, на яке звернено стягнення наведеним вище рішенням суду. Щодо інших боржників видані виконавчі листи про стягнення судового збору. Тому вважає, що дана заява задоволенню не підлягає, оскільки рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки на теперішній час не виконано.

Згідно ч.5 ст.154 ЦПК України, неявка цих осіб не перешкоджає розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову.

Вивчивши доводи заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд встановив наступне.

У відповідності до ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 грудня 2009 року в цивільній справі № 2-2484/09 в забезпечення позову відкритого закритого акціонерного товариства «Донгорбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки встановлено тимчасові обмеження у праві виїзду за кордон відповідачам, заборонивши кожному з них виїжджати за межі України до закінчення провадження у справі.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 листопада 2010 року позов ПАТ «Донгорбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково. В зустрічному позові ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Донгорбанк», третя особа приватний нотаріус Маріупольського міського округу ОСОБА_6, про визнання договорів недійсними, про стягнення моральної шкоди залишено без задоволення.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 01 лютого 2011 року рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 листопада 2010 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову про визнання договорів недійсними, про стягнення моральної шкоди залишено без змін; в іншій частині рішення змінено та в рахунок погашення наведеної заборгованості за кредитним договором звернуто стягнення на предмет іпотеки будинок №52 про провулку Донському в місті Маріуполі. Дане рішення набрало законної сили 01 лютого 2011 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом види забезпечення позову. Перелік видів забезпечення позову визначений ст. 152 ЦПК України. Серед видів такого забезпечення ст. 152 ЦПК не передбачено вжиття судом тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України.

Як вбачається з змісту ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у тому числі у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

Вирішення судом питання про обмеження у виїзді за межі України можливе в порядку, визначеному ст. 377-1 ЦПК України, та за поданням державного виконавця на підставі п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з ухиленням боржника від виконання судового рішення чи рішення іншого органу, що перебуває на виконанні.

Згідно з положеннями ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За змістом ч. 2 ст. 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Законодавством України зазначені правовідносини регулюються ст. 313 ЦК України, відповідно до вимог якої, фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Отже, ухвалою Орджонікідзевського районного суду від 01 грудня 2009 року застосовано такий захід забезпечення позову, що суперечить основоположним правам і свободам людини всупереч нормам Конституції України та Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.

За вказаних обставин, заходи забезпечення позову у виді тимчасових обмежень у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 підлягають скасуванню.

Керуючись ч.3 ст.154 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати захід забезпечення позову у вигляді тимчасового обмеження права виїзду за межі України, застосований до ОСОБА_1 на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 01 грудня 2009 року.

Копію ухвали направити для виконання до Адміністарції Державної прикордонної служби України (01034) місто Київ вулиця Володимирська 26).

Копію ухвали направити сторонам для відома.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга, що подається до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя______________________________І.Г. Мельник