Справа № 594/1213/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі - Окулянко У.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Більче Золотецької сільської ради, третя особа ОСОБА_2, про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що 19 листопада 2016 року померла її мати ОСОБА_3, після смерті якої відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить 1/2 частина будинковолодіння № 9 по вул.Білецька, що в с.Монастирок Борщівського району Тернопільської області. Поряд з тим, зазначила, що на частину житлового будинку вона претендує як спадкоємець за законом.

Проте, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, свої спадкові права оформити не може.

А тому, просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частину будинколодіння, яке розташоване в с.Монастирок по вул.Білецька, 9 Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_3.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, до суду подала заяву, згідно якої розгляд справи просила провести без її участі, при цьому зазначила, що позов підтримує та просила такий задоволити.

Представник відповідача Більче Золотецької сільської ради в судове засідання не зявився. В поданному до суду клопотанні, сільський голова ОСОБА_4 просила справу слухати у відсутності представника, при цьому зазначила, що відповідач позов визнає.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася, до суду подала письмову заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, зазначивши, що не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 19 листопада 2016 року в м.Борщів Борщівського району Тернопільської області померла мати позивача ОСОБА_3, що стверджено копією свідоцтва про смерть серії І-ИД № 212748, виданого 23 листопада 2016 року Борщівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області.

Після смерті ОСОБА_3, відкрилась спадщина, до складу якої, крім іншого, входить ? частина будинковолодіння № 9 по вул. Білецька, що в с.Монастирок Борщівського району Тернопільської області та земельна ділянка площею 1, 9211 га, що знаходиться на території Більче-Золотецької сільської ради. Наведене вбачається з довідки Більче Золотецької сільської ради №1291 від 28.04.2017 року, інформації приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 №166/02-31 від 26.07.2017 року.

Ще за життя померла ОСОБА_3 зробила заповітне розпорядження, відповідно до якого, право на земельну частку /пай/ згідно сертифіката серія ТР №0262274 у землі, яка перебуває у колективній власності СС «Перемога», розміром 1, 77 га, своїй дочці третій особі по справі ОСОБА_2.

Зазначене сторонами не оспорювалось, крім того, стверджено копією заповіту від 05.04.2000 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Більче Золотецької сільської ради Борщівського району, зареєстрованого в реєстрі за № 126.

Після смерті ОСОБА_3, її дочка ОСОБА_2 як спадкоємець за заповітом 28.04.2017 року звернулася до приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою, в якій вона відмовилась від прийняття спадщини за заповітом та із заявою про прийняття нею спадщини за законом. Позивач ОСОБА_1 теж 28.04.2017 року звернулася із заявою про прийняття спадщини. На підставі вказаних заяв до майна померлої було заведено спадкову справу за №18/2017.

Крім цього, позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 26.07.2017 року уклали договір про поділ спадщини, згідно якого у приватну власність ОСОБА_2 переходить земельна ділянка площею 1, 9211 га, а у приватну власність позивача ОСОБА_1 переходить ? частина житлового будинку за №9 з господарськими будівлями та надвірними спорудами по вулиці Білецька в селі Монастирок Борщівського району Тернопільської області. Цього ж числа ОСОБА_2 та позивач ОСОБА_1 відповідно до укладеного договору звернулися до нотаріуса із заявами щодо видачі їм свідоцтв про право на спадщину за законом на вказане майно. 26.07.2017 року ОСОБА_2 нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, а позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частину спірного будинковолодіння відмовлено у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Наведене вбачається з інформації приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_5, матеріалів спадкової справи №18/2017.

Поряд з тим, встановлено, що спірне будинковолодіння №9 по вул. Білецька в с.Монастирок Борщівського району, відносилося до колгоспного двору, і станом на 15 квітня 1991 року (тобто на момент набрання законної сили Законом України Про власність) ОСОБА_6 та ОСОБА_3, були його членами, що стверджено копіями особового рахунку № 897 з погосподарських книг Більче - Золотецької сільської ради за 1991 1995 рр. на ім»я ОСОБА_6, довідкою Більче Золотецької сільської ради №2270 від 06.09.2017 року.

Відповідно до норм статтей 120, 123 Цивільного кодексу (в редакції 1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві спільної власності, розмір долі члена двору встановлювався виходячи з рівності долей всіх членів двору.

Відповідно до п.6 а) постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включаються перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба).

А отже, ОСОБА_6 та ОСОБА_3, на відповідній правовій основі набули право, кожен зокрема, на 1/2 частину будинковолодіння, розташованого по вул.Білецька, 9 в с.Монастирок Борщівського району Тернопілської області. Однак, у визначеному законом порядку, за життя, не оформили своє право власності на належну їм частину будинковолодіння.

Рішенням 13 ї сесії 21 го скликання Більче Золотецької сільської ради від 26.10.1993 року, ОСОБА_6 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку площею 0, 55 га. З них 0, 15 га. для обслуговування житлового будинку та 0, 40 га. для ведення особистого підсобного господарства, що вбачається з копії даного рішення.

Крім того встановлено, що ОСОБА_6 помер 19 серпня 2004 року і після його смерті, позивач ОСОБА_1 зверталася до Борщівського районного суду з позовом про визнання за нею, як за спадкоємцем за заповітом, права власності на 1/2 частину будинковолодіння, розташованого в с.Монастирок, вул.Білецька,9, Борщівського району Тернопільської області, який рішенням Борщівського районного суду від 06.07.2016 року було задоволено. Наведене вбачається з копії даного рішення.

Факт перебування позивача у родинних відносинах з померлою ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про її народження серії VІ-УР №867439, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ИД №254789.

Судом встановлено, що окрім позивача та її сестри третьої особи ОСОБА_2, які є спадкоємцями за законом майна померлої матері ОСОБА_3, інші особи своїх прав на спадкове майно не заявляли.

Зазначене випливає з інформації приватного нотаріуса Борщівського районного нотаріального округу ОСОБА_5 № 166/02-31 від 26.07.2017 року. Крім того, вказані обставини, також стверджені матеріалами спадкової справи № 18/2017, відкритої щодо майна померлої ОСОБА_3.

Згідно характеристики будинку, господарських будівель та споруд від 08 серпня 2017 року, виготовленого КП Борщівське районне бюро технічної інвентаризації, інвентаризаційна вартість будинковолодіння № 9 по вул. Білецька в с.Монастирок Борщівського району становить 116416 грн.

Відповідно до ст.ст.1216-1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Аналізуючи всі досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем заперечень щодо задоволення позову надано не було, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню в повному обємі.

Виходячи з наведеного вище, на підставі ст.ст. 328, 392, 1217, 1218, 1220, 1223, 1268 ЦК України та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88. 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частину житлового будинку, з такою ж часткою надвірних будівель та споруд, по вул. Білецька, 9 в с.Монстирок Борщівського району Тернопільської області, як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 19 листопада 2016 року в м.Борщів Борщівського району Тернопільської області.

Судові витрати по справі покласти на сторони в тих межах, в яких вони їх понесли.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при його оголошенні в 10-ти денний строк з дня отримання його копії.

Головуюча: