Справа № 353/1075/17
Провадження № 2/353/506/17
У Х В А Л А

29 листопада 2017 року м.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І., ознайомившись з матеріалами за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини за кордон, -

в с т а н о в и в :

17.11.2017 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон до країн ЄС на 5 років без згоди та супроводу батька.

17.11.2017 року цивільну справу було внесено до системи автоматизованого розподілу, однак згідно протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи. Після виходу судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І. з відпустки, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 27.11.2017 року дану справу передано останній для розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити: ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до заяви.

Проте в порушення вищевказаної норми позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, зокрема, у позовній заяві відсутній чіткий зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги, а також відсутні посилання на докази, що підтверджують кожну обставину.

Зокрема, з позовних вимог вбачається, що дозвіл на виїзд дитини за кордон без згроди батька необхідний для прийняття участі у конкурсних змаганнях в Польші, Чехії та Італії, а також для оздоровлення та туристичних поїздок до Італії та Іспанії, або ж взагалі до країн ЄС. Проте, на обґрунтування вказаних обставин у позовній заяві відсутні посилання на докази необхідності виїзду дитини за кордон без згоди батька (путівка, довідка про стан здоров'я, візи, квитки, офіційна інформація про реєстрацію на конкурних змаганнях, тощо); відсутній чіткий зміст позовних вимог в частині періоду (число, місяць, рік) необхідного для виїзду дитини за кордон, не зазначено чітку країну до якої слід виїхати з певною метою, а також відсутні посилання на документи, які б підтверджували необхідність виїзду дитини саме у певний період часу та до певної країни ЄС; не зазначено, коли саме та в який спосіб позивачка зверталась до відповідача з питанням стосовно надання дозволу на виїзд дитини за кордон та не додано жодних документів на підтвердження того, що відповідач відмовляється надати нотаріально посвідчену згоду на такий виїзд.

Діючим законодавством України встановлено певний порядок неповнолітньої дитини виїзду за кордон за згодою батьків або з дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Так, порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України від 21.01.1994 року, постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57 «Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31.03.1995 року № 231 (із змінами).

Відповідно до положень ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 із змінами та доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не потрібна у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31.03.1995 року №231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним з таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, в який, згідно Правил, записано дитину, яка прямує в його супроводі через державний кордон.

Однак, як вбачається з позовної заяви, позивачка ставить нечіткі позовні вимоги про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон до країн ЄС на 5 років без згоди та супроводу батька, що суперечить вищенаведеному порядку, тому вимоги в цій частині підлягають уточненню, з зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину.

Враховуючи вищенаведене суд позбавлений можливості постановити будь-яке рішення по справі за наявними матеріалами.

Таким чином позовна заява не відповідає вимогам передбаченим цивільно - процесуальним законодавством, а тому підлягає залишенню без руху з наданням позивачці та її представнику строку необхідного для усунення вищенаведених недоліків.

Керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини за кордон - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1, з часу отримання копії ухвали, п'ятиденний строк, для усунення недоліків.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя Н.І. Лущак