АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року м. Полтава

Апеляційний суд Полтавської області в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Лобова О.А.,

суддів: Гальонкіна С.А., Карпушина Г.Л..

за участю секретаря Гнатюк О.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, на ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 20 листопада 2017 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця та скасування постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, просив визнати неправомірними дії заступника начальника Київського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області Шматченко Л.О. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.07.2017 року за № ПВ 54321335 з виконання постанови від 03.10.2014 року за № ВП 44851575 про стягнення з ОСОБА_3 виконавчого збору в розмірі 43 792,91 грн. та скасувати її.

В обґрунтування вказаної заяви вказував, що постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору суперечить вимогам ч.2 ст.27 ЗУ «Про виконавче провадження», у редакції яка діє з 05 жовтня 2016 року.

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 20 листопада 2017 року у задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, представник ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить ухвалу місцевого суду скасувати, постановити нову про задоволення скарги ОСОБА_3 в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції дав неправильну оцінку фактичним обставинам, пов'язаним з перебігом виконавчого провадження, а тому неправильно витлумачив та застосував норми ч.2 ст. 27 і п.7 Розділу XIII «Прикінцеві і перехідні положення» ЗУ «Про виконавче провадження», у редакції яка діє з 05.10.2016 року.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав:

Відповідно до п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону.

З матеріалів справи вбачається, що 22 жовтня 2013 року Октябрським районним суду м.Полтави видано виконавчий лист № 2/554/588/2013 про стягнення солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 та ПП «Зерно-Альянс» на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованості за кредитним договором № 256/2007 від 30 листопада 2007 року у сумі 549 831 грн. 35 коп. (т.1 а.с.167).

За вказаним виконавчим листом Октябрським ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області відкрито виконавче провадження.

03.10.2014 року державним виконавцем Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 54 983,13 гривень відповідно до ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 1999 року. Постанова вмотивована тим, що боржнику ОСОБА_3 запропоновано виконати виконавчий лист від 22.10.2013 року в добровільному порядку. Боржник у наданий строк виконавчий лист не виконав (т.1 а.с.169, 234).

26.05.2015 року державним виконавцем Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби), в зв'язку з тим, що боржник ОСОБА_3 працює в Полтавській воєнізованій частині по попередженню і ліквідації відкритих нафтових і газових фонтанів ПАТ «Укрнафта», що територіально знаходиться та належить до Київського району м.Полтави (т.1 а.с.168, 233).

13.07.2015 року Київським ВДВС Полтавського МУЮ відкрито виконавче провадження №48080657 на підставі матеріалів, що надійшли з Октябрського ВДВС Полтавського МУЮ (т.1 а.с.170, 235).

25.01.2016 року заступником начальника винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_3 (т.1 а.с.236).

Протягом 2016 року здійснювалися відрахування коштів із заробітної плати боржника.

17.07.2017 року заступником начальника винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №48080657 на підставі п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Постанову про стягнення виконавчого збору, винесену Октябрським ВДВС Полтавського МУЮ, виведено в окреме виконавче провадження з залишком виконавчого збору в сумі 43 792,91 гривень, що підлягають стягненню на користь держави (а.с.179-180, 242). Відкрито виконавче провадження №54321335 по стягненню з ОСОБА_3 виконавчого збору на підставі постанови про стягнення виконавчого збору від 03.10.2014 року із залишком 43 792,91 гривень (а.с.181-182).

Відмовляючи в задоволенні скарги суд першої інстанції виходив з того, що постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена державним виконавцем до набрання чинності Законом України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, а тому при її винесенні державний виконавець керувався положеннями чинного на той час Закону України „Про виконавче провадження" № 606-XIV. Доводи скаржника ґрунтуються на хибному розумінні положень ч.2 ст.27 Закону N 1404-VIII.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Пунктом 7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України „Про виконавче провадження" (Закон набрав чинності 05 жовтня 2016 року) встановлено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч.ч. 1,5 ст.26 Закону України „Про виконавче провадження" (в чинній редакції) виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно ст.27 Закону України „Про виконавче провадження" (в чинній редакції) виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Враховуючи, що постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена державним виконавцем до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII, то при її винесенні державний виконавець керувався положеннями чинного на той час Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV і правильно визначив суму виконавчого збору у розмірі 10% суми, що підлягає стягненню.

Рішення суду у повному обсязі не виконано, як і не завершено виконавче провадження у частинні стягнення з боржника виконавчого збору.

За таких обставин відкриття 17 липня 2017 року окремого виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору із залишком нестягнутої суми у розмірі 43 792 грн. 91 коп. згідно постанови державного виконавця від 03 жовтня 2014 року у розумінні положень пункту 7 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України „Про виконавче провадження" № 1404-VIII слід тлумачити як завершення виконавчих дій, розпочатих до набрання чинності цим Законом.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не містять посилання на обставини, з якими процесуальне законодавство пов'язує скасування судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням вимог процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін.

Керуючись ст. 303, ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.315, ст.319 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, відхилити.

Ухвалу Октябрського районного суду м.Полтави від 20 листопада 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.А.Лобов

Судді: С.А.Гальонкін

Г.Л.Карпушин

З оригіналом згідно

Суддя О.А.Лобов