Провадження № 2/734/1339/17 Справа № 734/2983/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 листопада 2017 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді Соловей В.В.,

при секретареві Бардаченко Т.М.,

із участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 і представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення орендної плати та пені,

у с т а н о в и в:

із позовною заявою про стягнення орендної плати та пені у суд звернувся ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2. Позовні вимоги обґрунтовані, тим що 28 травня 2017 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 укладений договір оренди квартири за адресою в м. Чернігові, вул. І.Мазепи, б. 2а, кв. 64, з орендною платою в сумі 4800.00 гривень. Орендар додатково до орендної плати оплачує електроенергію, інтернет, кабельне телебачення і телефон. Строк дії договору встановлений із дня оплати за перший день (28 травня 2017 року) до 27 червня 2017 року. ОСОБА_2 проживала в квартирі місяць та не сплатила обумовлену договором суму орендної плати, не компенсувала комунальні послуги. Заборгованість у ОСОБА_2 по орендній платі становить 4800.00 гривень, а також плата за комунальні платежі (за електроенергію) - 278.16 гривень. Представник позивача ОСОБА_1 ставить уточнені позовні вимоги про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 орендної плати у розмірі 4800.00 гривень, пені за прострочення сплати орендної плати у розмірі 8448.00 гривень і заборгованості по сплаті комунальних виплат у розмірі 278.16 гривень.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав. Відповідач ОСОБА_2 і представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнали.

При судовому розгляді цивільної справи встановлені такі факти і відповідні цивільно-правові відносини: зі змісту укладеного 28 травня 2017 року між ОСОБА_4 (фізичною особою підприємцем ОСОБА_4), яка є орендодавцем, та ОСОБА_2, яка є орендарем, Договору оренди квартири виходить, зокрема, що предметом вказаного договору є ізольована квартира за адресою в м. Чернігові, вул. І.Мазепи, б. 2а, кв. 64 (п. 1.1 договору). Відповідно до п. 3.1 договору за користування наданим майном орендар повинен за один день до початку звітного місяця перераховувати на рахунок орендодавця або сплачувати йому готівкою оплату в розмірі 4800.00 гривень. Додатково до орендної плати орендар сплачує електроенергію, інтернет, кабельне телебачення і телефон. Відповідно до п. 4.2 Договору у разі прострочення платежів, передбачених п. 3.1 договору, орендар зобовязаний сплатити орендодавцю пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Відповідно до п. 5.6 договору строк дії цього договору встановлюється з дня сплати за перший день до 27 червня 2017 року; позивачем ОСОБА_4 через установу банку 13 липня 2017 року сплачені грошові кошти в розмірі 278.16 гривень до ПАТ «Чернігівобленерго» за спожиту у червні 2017 року електроенергію; із роздруківки ПАТ КБ «ПриватБанк» виходить, що відповідачем ОСОБА_2 перераховувалися грошові кошти на карту ПриватБанку через додаток Приват24, одержувачем яких є ОСОБА_5 (12 червня 2017 року 300.00 гривень; 13 червня 2017 року 300.00 гривень; 15 червня 2017 року 600.00 гривень; 18 червня 2017 року 900.00 гривень), а також переказ на картку 5168**8665 в терміналі самообслуговування у м. Чернігові (21 червня 2017 року 602.00 гривні), одержувачем яких є ОСОБА_5.

Позивач ОСОБА_2 пояснила, що спільно із ОСОБА_6 проживали із 12 до 27 червня 2017 року у квартирі ОСОБА_4 У той же день віддала ОСОБА_4 за проживання у квартирі грошові кошти в розмірі 1500.00 гривень. За добу проживання сплачувалися 300.00 гривень. Також 2700.00 гривень за проживання перерахувала ОСОБА_5, який є чоловіком позивача. Договір оренди квартири підписала у останній день проживання на квартирі. У вказаному договорі були зазначені грошові кошти в розмірі 4800.00 гривень. ОСОБА_4 повідомила, що вказаний договір необхідно підписати для подання його до податкової служби.

Свідок ОСОБА_6 показала, що ОСОБА_2 є знайомою та спільно навчалися у м. Чернігові. Із ОСОБА_2, починаючи із 12 червня 2017 року, наймали квартиру впродовж 14 днів, за добу проживання сплачували 300.00 гривень. Гроші за проживання господарям віддавала ОСОБА_2 За проживання у квартирі ОСОБА_2 домовлялася із чоловіком ОСОБА_4 Договору оренди квартири не бачила, але знає, що вказаний договір укладався 27 червня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобовязується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.

Відповідно до ч. 3 ст. 815 ЦК України наймач зобовязаний своєчасно вносити плату за житло. Наймач зобовязаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.

Положеннями ст. 820 ЦК України встановлено, що розмір плати за користування житлом встановлюється у договорі найму житла. Якщо законом встановлений максимальний розмір плати за користування житлом, плата, встановлена у договорі, не може перевищувати цього розміру. Одностороння зміна розміру плати за користування житлом не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наймач вносить плату за користування житлом у строк, встановлений договором найму житла.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 і представника відповідача ОСОБА_3, вивчивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення орендної плати та пені не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.ст. 10 і 69 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Обєктом оренди (найму) є житло, що належить власникові на праві приватної власності. У спірних правовідносинах обєктом оренди (найму) є житло квартира, що знаходиться в м. Чернігові, вул. І.Мазепи, б. 2а, кв. 64. Позивачем ОСОБА_4 і представником позивача ОСОБА_1 не надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що ОСОБА_4 (фізична особа підприємець ОСОБА_4) є власником вказаного житла (квартири). Виходячи із правових норм ч. 1 ст. 810 ЦК України, проаналізувавши надані сторонами докази, суд вважає, що у спірних правовідносинах, що виникли між ОСОБА_4 і ОСОБА_2, права та законні інтереси позивача ОСОБА_4 не є порушеними. Тому, у задоволенні позову про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 орендної плати у розмірі 4800.00 гривень, пені за прострочення сплати орендної плати у розмірі 8448.00 гривень і заборгованості по сплаті комунальних виплат у розмірі 278.16 гривень необхідно відмовити.

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді адвокатом визначені у п. 2 ч. 3 ст. 79, ст.ст. 84, 88 і 89 ЦПК України.

Відповідно до Правил адвокатської етики і Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» єдиною допустимою формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар. Гонорар, отримуваний адвокатом за надання правової допомоги, повинен бути законним за формою та порядком внесення й розумно обґрунтованим за розміром. Отже, вище вказані правові норми визначають, що отримання адвокатом гонорару повинно бути законним за формою та порядком внесення, і зводиться до того, що підтвердженням сплати гонорару має бути фінансовий документ.

05 серпня 2017 року між ОСОБА_4 і адвокатом ОСОБА_1 укладений договір № 05/08/17ц про надання правової допомоги адвокатом. За розрахунками, складеними адвокатом ОСОБА_1, позивачем ОСОБА_4 понесені витрати в розмірі 6500.00 гривень. Враховуючи, що у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено, понесені позивачем ОСОБА_4 витрати не підлягають стягненню із відповідача ОСОБА_2

25 жовтня 2017 року між ОСОБА_2 і адвокатом ОСОБА_3 укладена угода про надання правової допомоги. За розрахунком, складеним адвокатом ОСОБА_3, відповідачем ОСОБА_2 понесені витрати в розмірі 5760.00 гривень.

Квитанція про оплату послуг адвоката за 22 листопада 2017 року, що надана адвокатом ОСОБА_3, не є належним фінансовим документом, який підтверджує оплату його праці. Будь-яких інших фінансових документів про те, що адвокат ОСОБА_3 отримав гонорар у вказаному розмірі, не надано. Тому, відсутні правові підстави для стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрат, повязаних із наданням правової допомоги.

Керуючись ст.ст. 316-321, 325, 810-813, 815, 820 і 821 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 69, 79, 84, 88, 89, 209, 212, 214, 215, 218, 294, 295 і 296 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення орендної плати та пені відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області через суд першої інстанції протягом десяти днів із дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів із дня отримання копії цього рішення.

Суддя