Справа № 127/8285/17 Провадження № 22-ц/772/2698/2017Головуючий в суді першої інстанції Гуменюк К. П.
Категорія 47Доповідач Рибчинський В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого судді Рибчинського В.П.,

суддів Берегового О.Ю., Денишенко Т.О.,

за участі секретаря Топольської В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Вінницької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Вінницької міської ради № 1388 від 19 жовтня 2007 року, визнання недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації,-

встановила:

18 квітня 2017 року до Вінницького міського суду Вінницької області звернулась ОСОБА_2 з позовом до Вінницької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Вінницької міської ради № 1388 від 19 жовтня 2007 року, визнання недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що на підставі рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 24 березня 1995 року вона стала власником 79/100 частки будинку у АДРЕСА_1. 01 жовтня 1999 року вона на підставі договору купівлі-продажу набула право власності на 21/100 зазначеного будинковолодіння та стала його одноосібним власником. За зазначеним будинковолодінням було закріплено земельну ділянку площею 2476 кв.м., на яку вона автоматично набула право власності. Відповідно до довідки наданої Староміською районною радою м. Вінниці від 04 березня 2005 року площа земельної ділянки закріпленої за її будинковолодінням чомусь становить 2089 кв. м. Крім того, відповідно до довідки КП ВМБТІ від 11 лютого 2013 року, розмір земельної ділянки закріпленої за її будинковоодінням станом на 1999 рік становить також 2089 кв. м., що не відповідає наявним обставинам. В подальшому, при проведенні обміру земельної ділянки техніком, їй було повідомлено, що розмір земельної ділянки вже становить 1875 кв. м. Такі зміни розміру земельної ділянки відбулись внаслідок прийняття Вінницькою міською радою 19 жовтня 2007 року № 1388 про безоплатну передачу (шляхом приватизації) у спільну сумісну власність земельної ділянки громадянам ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_4 площею 1611 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1, в тому числі і частину земельної ділянки в розмірі 214 кв. м., що перебуває у її користуванні. За наведених обставин просить визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 19 жовтня 2007 року № 1388 в частині безоплатної передачі у спільну сумісну власність земельної ділянки у АДРЕСА_2, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку від 29 лютого 2008 року та скасування його державної реєстрації.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним, оскільки прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі зазначила, що внаслідок протиправного зменшення належної їй земельної ділянки без погодження з нею було заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам, що підтверджується наступними доказами у справі:

-Акт обстеження комісією Староміського райвиконкому м. Вінниці від 11 травня 2005 року земельної ділянки будинковолодіння по АДРЕСА_1, оформлений без погодження з ОСОБА_2;

-Рішення 19 сесії 5 скликання Вінницької міської ради №1388 від 19 жовтня 2007 року прийняте з грубим порушенням чинного законодавства України, а саме без попереднього скасування рішення, яким закріплена за будинковолодінням ОСОБА_2 земельна ділянка площею 2089 кв.м.

Вважає, що на підставі вище прийнятих документів виконкомом Вінницької міської ради було прийнято рішення, яким порушено норми ст.ст. 19, 41 Конституції України, ст.ст. 80, 81, 90, 116 ЗК України.

Просить суд скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2017 року та постановити нове, яким позовні її вимоги задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2017 року вказаним вимогам відповідає.

Так, судом встановлено, що:

Рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 06 жовтня 1955 року № 28/950, затверджені наслідки обміру земель по будівельному кварталу № 136-141 м. Вінниці та зареєстровано за землекористувачами земельні ділянки, зокрема і земельна ділянка площею 2476 кв. м. за адресою: АДРЕСА_3 (а. с. 10-11).

Відповідно до листа КП «ВМБТІ» від 11 лютого 2013 року по АДРЕСА_1, у м. Вінниця нумерація будинку змінювалась наступним чином: 1955 рік - АДРЕСА_3, 1959 рік - АДРЕСА_4, 1987 рік - АДРЕСА_1, 1987 рік - АДРЕСА_1 (а. с. 17).

Рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 24 березня 1995 року за ОСОБА_2 визнано право власності на 79/100 частки будинку по АДРЕСА_1, в м. Вінниця в порядку спадкування (а. с. 8-9).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 01 жовтня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 8143, ОСОБА_7 продав, а ОСОБА_2 купила 21/100 частку будинковолодіння по АДРЕСА_1, у м. Вінниця. Право власності на вказану частку будинковолодіння за зазначеною адресою зареєстроване за ОСОБА_2 ДКП «ВОБТІ» 11 листопада 1999 року, про що міститься відмітка на договорі купівлі-продажу (а. с. 6, зворот).

Відповідно до листа виконавчого комітету Староміської районної ради м. Вінниці від 04 березня 2005 року № 152, за будинковолодінням належному ОСОБА_2 рішенням від 1955 року закріплена земельна ділянка площею 2089 кв. м. Розмір і площа земельної ділянки відповідає технічній документації (а. с. 18).

Відповідно до листа виконавчого комітету Староміської районної ради м. Вінниці від 06 грудня 2006 року № 289, у ОСОБА_2 відсутні юридичні підстави для користування земельною ділянкою площею 2476 кв. м. (а. с. 20).

Рішенням Вінницької міської ради від 19 жовтня 2007 року № 1388, затверджено технічну документацію із землеустрою та передано у власність та оренду ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_4 земельну ділянку по АДРЕСА_1, площею 1611 кв. м.. Одночасно прийнято рішення про видачу державного акту на право власності на земельну ділянку (а. с. 7).

Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства Вінницької облдержземінспекції від 19 грудня 2008 року ОСОБА_2 використовує земельну ділянку площею 0,1875 га. Із земель житлової та громадської забудови Вінницької міської ради (а. с. 16).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції прийшов висновку, що позивачем не доведено, що рішенням відповідача від 19 жовтня 2007 року порушено її права, а передача земельної ділянки у власність в порядку приватизації громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8 здійснено відповідачем відповідно до положень ст. 118 ЗК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ні позивачем, ні попереднім власником будинковолодіння, проектна документація на відведення даної земельної ділянки не виготовлялась, на момент набуття ОСОБА_2 права власності на цілий будинок, рішенням виконавчого комітету земельна ділянка не виділялась, її конфігурація у встановленому законом порядку не визначалась.

Набувши права власності на будинок, ОСОБА_2 не оформила право користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1, тобто свідомо не реалізувала своє право стосовно користування відособленою земельною ділянкою.

Земельна ділянка по АДРЕСА_1 (163), фактично перебуваючи в користуванні ОСОБА_2 та попередніх власників будинковолодіння, юридично відносилась до земель комунальної власності, що не потребувало попереднього позбавлення позивача прав землекористувача, оскільки ОСОБА_2 такою не була.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що земельна ділянка по вул. Маяковського в м. Вінниці являється комунальною власністю. Набувши права власності на будинок, ОСОБА_2 не реалізувала право на отримання земельної ділянки по АДРЕСА_1, в м. Вінниці, у користування чи власність.

А тому, доводи позивача про те, що рішенням виконкому Вінницької міської ради депутатів трудящих №28/950 від 06.10.1955 року їй було виділено у користування земельну ділянку площею 2476 кв.м. є безпідставними, оскільки вказаним рішенням було зафіксовано наслідки обміру земель по будівельному кварталу 136-141 міста Вінниці, земельна ділянка по АДРЕСА_1 ,в м. Вінниці, площею 2476 кв.м. була лише зареєстрована за землекористувачем. Виділення і відведення, як і встановлення меж в натурі зазначеної земельної ділянки відповідно до вказаного рішення виконкому не здійснювалось.

Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України міські ради здійснюють повноваження щодо розпорядження землями територіальної громади, передають земельні ділянки комунальної власності у власність громадян, надають земельні ділянки у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

За правилами положень статтей 116, 118 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації. Громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. У разі згоди зазначених органів на передачу земельної ділянки у власність громадянам, вони дають дозвіл на розробку проекту її приватизації

Статтею 125 Земельного кодексу України встановлено, що право власності та право користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що підтверджує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Доводи позивача про те, що рішення 19 сесії 5 скликання Вінницької міської ради №1388 від 19 жовтня 2007 року прийняте з грубим порушенням чинного законодавства України, а саме без попереднього скасування рішення, яким закріплена за будинковолодінням ОСОБА_2 земельна ділянка, є помилковим, оскільки рішення про передачу земельної ділянки ОСОБА_2 та попереднім власникам будинковолодіяння , виконавчим комітетом не приймалось.

Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства Вінницької облдержземінспекції від 19 грудня 2008 року зафіксовано, що ОСОБА_2 використовує земельну ділянку площею 0,1875 га. із земель житлової та громадської забудови Вінницької міської ради (а. с. 16).

Колегія суддів вважає, що Вінницька міська рада приймаючи рішення №1388 від 19.10.2007 року та вирішуючи питання про надання ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_8 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, не порушила права ОСОБА_2 та дотрималась вимог земельного законодавства чинного на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні майнових вимог.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повно та об'єктивно дослідив всі обставини справи, надав належну оцінку доказам у справі, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вірних висновків суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 19 вересня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий /підпис/ Рибчинський В.П.

Судді /підпис/ Береговий О.Ю.

/підпис/ Денишенко Т.О.

Згідно з оригіналом.

Суддя Рибчинський В.П.