Справа № 573/1281/16-ц
Номер провадження 2/573/2/17
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2017 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Сітало Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі усне клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,- про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль, заборони користуватися автомобілем та передання автомобіля позивачу на зберігання,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Білопільського районного суду Сумської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третьої особи: Сумського обласного державного нотаріального архіву, - про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя та про визнання права власності на майно, та зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третьої особи: ОСОБА_4,- про встановлення факту проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 однією сімєю без реєстрації шлюбу з 21 серпня 2007 року по 20 грудня 2011 року та визнання права спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_7 на обєкт нерухомості однокімнатну квартиру загальною площею 39,45 кв.м.,житловою площею 16, 9 кв.м., розташовану за адресою: м.Суми, вул. Заливна, буд.№ 1АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представником позивача ОСОБА_1,- ОСОБА_2 було заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль « RENAULT Master 2,5D,2006 року випуску, який знаходиться у ОСОБА_3, шляхом заборони користуватися автомобілем та передання зазначеного автомобіля позивачу ОСОБА_1 на зберігання.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_8 заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

З системного аналізу ст.151 ЦПК України можна зробити висновок, що єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову здійснюється за письмовою заявою особи, яка бере участь у справі. З власної ініціативи суд забезпечувати позов не може. В заяві про забезпечення позову обов'язково зазначаються: а) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме. При цьому заявник виходить з припущення про ймовірність таких дій і не зобов'язаний подавати суду докази; б) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який, на думку заявника, є найбільш адекватним; в) інші відомості, потрібні для забезпечення позову (наприклад, якщо заявник просить суд застосувати такий вид забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії, то в заяві необхідно зазначити, про які саме дії йде мова; місцезнаходження майна; найменування осіб, в яких знаходиться майно, тощо).

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №9 від 22 грудня 2006 року при розгляді заяви про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 6 зазначеної Постанови визначено, що особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або повязані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

З поданої позовної заяви та долучених до неї матеріалів вбачається, що позивач заявляє про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя та про визнання права власності на це майно.

В порушення вимог ч.1 ст.151 ЦПК України позивач та її представник не подали до суду мотивованої заяви про забезпечення позову, а клопотання про забезпечення позову заявлено усно.

У поданій позовній заяві позивачем також не наведено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме.

За таких обставин суд приходить до висновку, що заявлене у судовому засіданні усне клопотання про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151-153,208-210 ЦПК України,-

у х в а л и в :

У задоволенні усного клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2,- про забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль, заборони користуватися автомобілем та передання автомобіля позивачу на зберігання,- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали

Суддя