Справа № 342/786/17
Провадження № 2/342/564/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Городенківської РДА про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, в якому просить надати їй - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованій АДРЕСА_1, дозвіл на оформлення закордонного паспорта та всіх необхідних документів для тимчасового виїзду за межі України неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4; надати дозвіл неповнолітній дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на тимчасовий виїзд за межі України - до Чеської Республіки, Болгарії, Туреччини, Єгипту та країн Шенгенської зони, на період з часу набрання рішенням законної сили по 01 вересня 2018 року включно, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 17 грудня 2002 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2. За рішенням Городенківського районного суду від 15.07.2011 року їхній шлюб розірваний. Під час шлюбу у сторін народилася дочка - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. Згідно судового рішення після розірвання шлюбу доньку залишено проживати біля позивача. 24.03.2016 року ОСОБА_2 змінив прізвище на «ОСОБА_2», що доводиться свідоцтвом про зміну імені. Мати позивача - ОСОБА_4 працює та постійно проживає в Чеській Республіці. Час від часу вона запрошує ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 погостювати в неї. Так, позивач з донькою ОСОБА_3 перебували в Чеській Республіці у серпні 2012 року та в серпні 2013 року і по завершенні відпустки поверталися в Україну, що доводиться відмітками в закордонному паспорті позивача. Для попередніх поїздок відповідач у справі надавав позивачу письмову нотаріально посвідчену згоду на тимчасову поїздку їхньої доньки ОСОБА_3 у супроводі матері в Чеську Республіку. В цьому році мама позивача - ОСОБА_4 знову надіслала ОСОБА_1 та її доньці ОСОБА_3 запрошення до Чеської Республіки терміном на 40 днів в період з 02.05.2017 року по 02.11.2017 року. Згідно з листом-запрошенням ОСОБА_4 гарантує їм легальне проживання в будинку по АДРЕСА_2 та бере на себе всі матеріальні витрати, пов»язані з їхнім перебуванням в Чехії. Позивач вважає, що ця поїздка відповідає правам та охоронюваним законом інтересам її неповнолітньої доньки ОСОБА_3, так як має на меті оздоровлення дитини, а також її особистісний розвиток. Враховуючи погодні умов та періоди навчання доньки в школі, доцільність поїздки припадає на липень або серпень 2017 року. В цьому році позивач декілька разів телефонувала відповідачу з приводу надання доньці дозволу на виїзд, проте він залишив її звернення без задоволення та почав ігнорувати телефонні дзвінки. ОСОБА_1 вважає, що ця поїздка ОСОБА_3 принесе їй користь, так як вона матиме змогу поспілкуватися з бабусею, яку рідко бачить, відвідає культурні пам»ятки Чеської Республіки, розширить свій кругозір з приводу історії та звичаїв цієї країни, відпочине після тривалого навчального процесу та оздоровиться. В ході поїздки виникає потреба перетинати території інших держав, для чого теж необхідний дозвіл. До того ж, в позивача є матеріальна можливість оздоровити доньку на морському курорті. ОСОБА_3 вписана у закордонний паспорт позивача, термін дії якого закінчується у липні 2020 року. Вона вже двічі їздила за кордон за згодою відповідача. По завершенні канікул позивач поверталася разом з дитиною в Україну. З того часу ніякі обставини не змінилися, а тому для ОСОБА_1 є незрозумілим небажання відповідача надати згоду на тимчасову поїздку дитини за кордон. Вважає, що така його поведінка суперечить інтересам дитини, яка бажає їхати та з нетерпінням чекає на цю поїздку. В силу вимог частин 1 та 2 статті 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

11.09.2017 року ухвалою суду до участі в справі залучено орган опіки та піклування Городенківської РДА, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Позивач в судове засідання не з'явилася. Представник позивача - ОСОБА_5 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, хоча про час та місце судового розгляду був належним чином повідомлений, що стверджено поштовими повідомленнями при матеріалах справи.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування Городенківської РДА в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи без їхньої участі. Надали суду рішення органу опіки та піклування РДА щодо надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 № 01-29/624 від 09.10.2017 року, згідно якого не заперечують щодо оформлення закордонного паспорта та необхідних документів для тимчасового виїзду за межі України малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та на тимчасовий виїзд за межі України - до Чеської Республіки, Болгарії, Туречинни, Єгипту та країн Шенгенської зони в період з 06.10.2017 р. по 01.09.2018 р. у супровіді матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4

Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи , суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 17.12.2003 року. Від спільного проживання у подружжя народилася донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2, виданого 09.07.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 10.

На підставі рішення Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 15.07.2011 року, шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 було розірвано; дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 залишено на проживанні із ОСОБА_1.

Згідно копії свідоцтва про зміну імені серія НОМЕР_3, виданого 24.03.2016 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, відповідач змінив прізвище «ОСОБА_2» на «ОСОБА_2», про що 24.03.2016 року зроблено відповідний актовий запис за № 9.

Копія листа-запрошення CZE 1690131 від 27.04.2017 року стверджує, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_9, яка проживає в АДРЕСА_2, запрошує до Чеської Республіки на 40 днів з 02.02.2017 до 02.11.2017, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (дочку); діти у віці до 15 років, якщо вони записані в паспорті для виїзду закордон іноземця: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_4 зобов'язується відшкодувати згідно Закону № 326/3999 Зб. "Про перебування іноземців на території Чеської Республіки та про внесення змін до деяких законів", з поправками, витрати, пов'язані з утриманням іноземця протягом періоду його перебування в країні, аж до виїзду з території; витрати, пов'язані із проживання іноземця протягом періоду його перебування в країні, аж до виїзду з території; витрати, пов'язані з наданням медичної допомоги протягом періоду його перебування в країні, аж до виїзду з території, також у випадках перевезення хворого або останків померлого; витрати, пов'язані з перебуванням застрахованого іноземця в країні та його виїздом з території.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з донькою ОСОБА_3 перебували вже в Чеській Республіці, що доводиться відмітками в закордонному паспорті позивача. Для попередніх поїздок відповідач у справі надавав позивачу письмову нотаріально посвідчену згоду на тимчасову поїздку їхньої доньки ОСОБА_3 у супроводі матері в Чеську Республіку.

Згідно рішення Органу опіки та піклування Городенківської РДА № 01-29/624 від 09.10.2017 року встановлено, що 06.10.2017 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини розглядалось питання щодо надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон, оформлення закордонного паспорта та необхідних проїзних документів для тимчасового виїзду за межі України малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 Орган опіки та піклування Городенківської РДА не заперечує щодо оформлення закордонного паспорта та необхідних документів для тимчасового виїзду за межі України малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та на тимчасовий виїзд за межі України - до Чеської Республіки, Болгарії, Туречинни, Єгипту та країн Шенгенської зони в період з 06.10.2017 р. по 01.09.2018 р. у супровіді матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4

Пунктом 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 встановлено, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; 2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства" батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

Як зазначено ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Позивач, як мати дитини, зобов'язана згідно ст. ст. 150, 180 СК України утримувати та виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати її до самостійного життя.

Позивач виконує та бажає виконувати і в подальшому свій материнський обов'язок і, як мати неповнолітньої дитини бажає, з метою оздоровлення, духовного та фізичного розвитку дитини, здійснити подорож з донькою за кордон.

Згідно ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзних документів дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання її батьків. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду.

Для виїзду неповнолітньої дитини, доньки позивача за межі України необхідна згода батька, відповідача по справі ОСОБА_2, який згоди на виїзд дитини не надає. Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 155 Сімейного кодексу України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 59 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників у їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними (част.3).

Згідно до п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України №231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду.

Відповідно до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України № 724 від 25 серпня 2010 року «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків можливий за рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач, діючи в інтересах неповнолітньої доньки, просить надати дозвіл на виїзд за межі України до Чеської Республіки, Болгарії, Туреччини, Єгипту та країн Шенгенської зони, на період з часу набрання рішенням законної сили по 01 вересня 2018 року включно, неповнолітній доньці ОСОБА_3 у її супроводі без згоди та супроводу батька дитини.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що закордонна поїздка до Чеської Республіки, Болгарії, Туреччини, Єгипту та країн Шенгенської зони, сприятиме розумовому та духовному розвитку неповнолітньої дитини, дозволить належно відпочити та пізнати культуру, традиції іншого народу, однак не позбавить батька права брати належної участі у вихованні дитини, тому слід дозволити тимчасовий виїзд за межі України до Чеської Республіки, Болгарії, Туреччини, Єгипту та країн Шенгенської зони, на період з часу набрання рішенням законної сили по 01 вересня 2018 року включно, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно з ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст. 58, 60 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтується на припущеннях. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відтак, оцінюючи зібрані у справі докази, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, діючи з метою якнайкращого забезпечення охоронюваних законом прав та інтересів неповнолітньої ОСОБА_3, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги в частині надання ОСОБА_1 відповідного дозволу на оформлення закордонного паспорта та всіх необхідних документів для тимчасового виїзду за межі України неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

На підставі наведеного та ст.ст. 3, 18 Конвенції про права дитини, ст.ст. 1, 2 Закону України "Про охорону дитинства", ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", ст.ст. 3, 151, ч. 2 ст. 155, ч. 3 ст. 157 Сімейного кодексу України, керуючись ст. ст. 11, 60, 209, 214-215, 223, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Надати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрованій АДРЕСА_1, дозвіл на оформлення закордонного паспорта та всіх необхідних документів для тимчасового виїзду за межі України неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Надати дозвіл неповнолітній дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на тимчасовий виїзд за межі України - до Чеської Республіки, Болгарії, Туреччини, Єгипту та країн Шенгенської зони, на період з часу набрання рішенням законної сили по 01 вересня 2018 року включно, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Федів Л.М.