Ухвала

Іменем України

23 жовтня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Гримич М.К.,

Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Харківгаз» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 27 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він працював на посаді начальника Височанської дільниці Мерефянського управління експлуатації газового господарства публічного акціонерного товариства «Харківгаз» (далі - ПАТ «Харківгаз») та 29 вересня 2016 року був звільнений на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штату працівників. Про звільнення він дізнався з листа Мерефянського управління експлуатації газового господарства від 29 вересня 2016 року.

Посилаючись на те, що у день звільнення він знаходився на лікарняному, про що 29 вересня 2016 року надіслав відповідачу відповідну телеграму, ОСОБА_2, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати його звільнення незаконним та поновити його на посаді начальника Вовчанської дільниці газопостачання Мерефянського управління експлуатації газового господарства ПАТ «Харківгаз», а також стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 9 309,30 грн.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 27 березня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Судами встановлено, що з 12 березня 2015 року ОСОБА_2 працював на посаді начальника Височанської дільниці Мерефянського управління експлуатації газового господарства ПАТ «Харківгаз».

Наказом ПАТ «Харківгаз» № 361 від 30 червня 2016 року було затверджено та введено в дію з 01 липня 2016 року зміни до штатного розпису працівників підприємства та затверджено план впровадження нової організаційної структури ПАТ «Харківгаз» (а.с.134).

Наказом від 25 липня 2016 року зі штатного розпису товариства було виведено, зокрема, посади керівників управлінь з експлуатації газового господарства. Згідно з додатком № 1 до вказаного наказу із штатного розпису товариства виведено посаду начальника дільниці Мерефянського УЕГГ (а.с.23, 24-25). На копії цього наказу міститься підпис ОСОБА_2 про ознайомлення 26 липня 2016 року.

Також, 25 липня 2016 року видано наказ ПАТ «Харківгаз» № 1021-II про попередження про майбутнє звільнення 29 вересня 2016 року у зв'язку зі скороченням штату працівників (а.с.26).

Наказом ПАТ «Харківгаз» № 470 від 19 серпня 2016 року було затверджено штатні розписи працівників ПАТ «Харківгаз» та зобов'язано виконуючого обов'язки заступника начальника управління з персоналу та соціальної політики начальника відділу кадрів ознайомити працівників ПАТ «Харківгаз» зі змінами у штатному розписі (а.с. 136).

Протоколом № 20 засідання профспілкового комітету працівників ПАТ «Харківгаз» від 27.09.2016 року зафіксовано факт відмови ОСОБА_2 від запропонованих вакансій та виявлення його бажання на звільнення за скороченням штату працівників (а.с.67).

Наказом ПАТ «Харківгаз» від 27 вересня 2016 року ОСОБА_2 звільнено з посади начальника Височанської дільниці газопостачання Мерефянського УЕГГ з 29 вересня 2016 року за згодою первинної профспілкової організації Мерефянської філії ПАТ «Харківгаз» (протокол № 20 від 27 вересня 2016 року) на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку із скороченням штату працівниківз виплатою вихідної допомоги (а.с.28).

Актом від 29 вересня 2016 року зафіксовано, що ОСОБА_2 був у відділі кадрів, отримав обхідний лист і був повідомлений про необхідність з'явитися в кінці дня для отримання трудової книжки, проте станом на 17 год. до відділу кадрів не з'явився, на неодноразові телефонні дзвінки не відповідав (а.с.69).

Крім того, листом ПАТ «Харківгаз» від 29 вересня 2016 року ОСОБА_2 був повідомлений про необхідність з'явитися до відділу кадрів для отримання трудової книжки та остаточного розрахунку (а.с.2).

Разом з тим, о 12-50 год. 29 вересня 2016 року ОСОБА_2 надіслав на ім'я начальника Мерефянського УЕГГ телеграму з повідомленням про перебування на лікарняному (а.с.3).

Так, він перебував на лікарняному з 29 вересня по 13 жовтня 2016 року включно (а.с.11). При цьому з відповіді завідуючого комунального закладу охорони здоров'я «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Мерефа» від 25 жовтня 2016 року вбачається, що ОСОБА_2 звернувся за медичною допомогою до лікаря о 08-40 год. 29 вересня 2016 року (а.с.74).

Наказом ПАТ «Харківгаз» від 13 жовтня 2016 року було анульовано наказ від 27 вересня 2016 року про звільнення ОСОБА_2 у зв'язку із початком хвороби з 29 вересня 2016 року (а.с.29). Запис у трудовій книжці ОСОБА_2 під номером 26 (запис про його звільнення) визнано недійсним, про що на підставі п. 2.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерством юстиції України, Міністерством соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, внесені відповідні відомості до трудової книжки (а.с.132).

Крім того, актом від 13 жовтня 2016 року зафіксовано, що ОСОБА_2 після 14 год. 13 жовтня 2016 року надав до відділу кадрів ПАТ «Харківгаз» листок тимчасової непрацездатності, у зв'язку з чим йому було повідомлено про анулювання наказу про його звільнення та про те, що 17 жовтня 2016 року (понеділок) для нього є робочим днем (а.с.72).

Актом від 17 жовтня 2016 року зафіксовано факт відсутності ОСОБА_2 на робочому місці (а.с.73).

Листом ПАТ «Харківгаз» від 18 жовтня 2016 року ОСОБА_2 був повідомлений про необхідність надання підтвердження поважності причин неявки на роботу 17 та 18 жовтня 2016 року (а.с.138).

Відмовляючи у задоволенні позову, суди на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли обґрунтованого висновку про те, що звільнення ОСОБА_2 29 вересня 2016 року на підставі п. 1 ст. 40 КзПП України у зв'язку зі скороченням штату працівників не відбулося, наказ про його звільнення був анульований у відповідності до Інструкції і позивач був повідомлений про необхідність виходу на роботу.

Крім того, зазначене було предметом позапланової перевірки Головного управління Держпраці у Харківській області дотримання вимог законодавства України про працю у ПАТ «Харківгаз» у листопаді 2016 року на підставі звернення ОСОБА_2 від 14 жовтня 2016 року, під час якої порушень вимог законодавства не встановлено, що підтверджується актом перевірки та листом Головного управління держпраці у Харківській області від 04 листопада 2016 року (а.с.92-100).

Вимога позивача про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідною від поновлення позивача на роботі, тому, у зв'язку з тим, що наказ про звільнення позивача анульовано і ОСОБА_2 не був звільнений з посади начальника Височанської дільниці газопостачання Мерефянського УЕГГ, підстав для виплати йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу немає.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України), висновків судів не спростовують і на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 27 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: М.К. Гримич

І.М. Фаловська