Справа № 639/3875/17
17 листопада 2017 року Жовтневий районний суд м. Харкова
у складі: головуючого судді Іванової І.В.,
за участю секретаря Тущенко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, -
29 червня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який в подальшому було уточнено та просить ухвалити рішення, яким визначити, що її частка у праві спільної сумісної власності на 3-кімнатну квартиру за адресою: місто Харків, вулиця Клапцова (ОСОБА_3)АДРЕСА_1 становить 1/3 (одну третю) частину, визнавши за нею право власності на цю частку.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила. За таких обставин, на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
17 липня 2014 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7).
Після померлого ОСОБА_4 в Пятій Харківській державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 22/2015 року. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину відповідачу було відмовлено, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на це майно. У звязку з цим, в 2015 році відповідач звернувся з позовом до неї про визнання права власності.
Відповідно до ч. 2 ст. 370 ЦК України вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Згідно Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини.
З викладених норм вбачається, що оскільки рішенням суду було припинено право спільної сумісної власності, позивачу належить 1/3 частина квартири за адресою: м. Харків, вул. Клапцова, б. 7, кв. 133.
Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Таким чином, не підлягає доказуванню той факт, що позивач позбавлений в позасудовому порядку зареєструвати за собою право власності на належну йому частку квартири, у звязку з втратою правовстановлюючого документа.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особо, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Верховний Суд України 04.04.2011 року при розгляді справи №3-18гс11 ухвалив постанову , в якій зробив такий правовий висновок , що згідно з вимогами статті 392 цього ж Кодексу власник майна може предявити позов про визнання його права власності , якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа , який засвідчує його право власності . За змістом вищевказаної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не підтверджена відповідними доказами підлягає сумніву , не визнається іншими особами або оспорюється ними.
Оскільки, право спільної сумісної власності на квартиру було припинено, однак не визначено частку позивача у праві власності на цю квартиру, а правовстановлюючий документ втрачено, позовні вимоги є обґрунтованими. У звязку з цим, суд приходить до висновку, що частка позивача у праві власності на квартиру становить 1/3 частину та підлягає визнанню за позивачем на праві власності. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 370, 372, 392 ЦК України, ст. 3, 4, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Визначити, що частка ОСОБА_1 (відповідно до паспорту громадянина ОСОБА_5 Chudinova Elena, ІПН НОМЕР_1) у праві спільної сумісної власності на 3-х кімнатну квартиру, загальною площею 65,1 кв.м., житлова площа 44 кв.м., за адресою: місто Харків, вулиця Клапцова (ОСОБА_3)АДРЕСА_1, становить 1/3 (одну третю) частину.
Визнати за ОСОБА_1 (відповідно до паспорту громадянина ОСОБА_5 Chudinova Elena, ІПН НОМЕР_1) право власності на 1/3 (одну третю) частину 3-х кімнатної квартири, загальною площею 65,1 кв.м., житлова площа 44 кв.м., за адресою: місто Харків, вулиця Клапцова (ОСОБА_3)АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, суму судового збору в розмірі 640,00 грн. (шістсот сорок гривень 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільно-процесуальним законодавством.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з моменту одержання його копії.

Суддя І.В. Іванова