Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2017 р. Справа153/1246/17

Провадження2/153/432/17-ц

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Дзерина М.М.

за участю секретаря судового засідання Гулковської Т.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області цивільну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до юридичної особи Ямпільської міської ради Ямпільського району Вінницької області про визнання права власності в порядку набувальної давності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом до Ямпільської міської ради Ямпільського району Вінницької області про визнання права власності в порядку набувальної давності. Вказав, що починаючи з 2007 року і по сьогоднішній день, він відкрито, безперешкодно та безперервно користується та проживає в житловому будинку АДРЕСА_1. За час свого проживання в будинку він проводив капітальні та поточні ремонти. Тому, враховуючи вище викладене, він вимушений звернутися до суду і просити суд винести рішення, яким визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку набувальної давності.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав суду заяву вхід. № 8055 від 05 грудня 2017 року про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Ямпільської міської ради Ямпільського району Вінницької області -Житар Д.О., який діє на підставі доручення на ведення справи в суді №02-12/550 від 29.09.2017 року у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву за вхід. № 8045 від 05 грудня 2017 року з клопотанням справу розглянути у відсутність представника відповідача. Проти позову не заперечують.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі - копії паспорту ОСОБА_1 зареєстрований по АДРЕСА_1(а.с.4). Із копії договору купівлі продажу від 16 червня 1969 року народження встановлено, що власником житлового будинку по АДРЕСА_1 є ОСОБА_4 (а.с.5-6). Із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_4 (а.с.8). Із повідомлення Ямпільської державної нотаріальної контори Вінницької області № 1434/01-16 встановлено, що згідно архівних даних заяви про прийняття чи відмову від спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 до нотаріальної контори не подавалися. Спадкової справи не заведено. Із копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 встановлено, що він був виготовлений на ім'я ОСОБА_1.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні беззаперечно доведено, що з 2007 року по даний час позивач добросовісно відкрито володіє майном, у виді: житлового будинку, без належної державної реєстрації у встановленому законом порядку; згідно запису в паспорті у даному домоволодіння позивач зареєстрований з 29 листопада 2007 року і по даний час проживає там, фактично здійснюючи функції володільця; своїми правомірними діями позивач заволодів майном і продовжує відкрито, безперервно володіти ним.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб'єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Перебіг строку набувальної давності починається від моменту виникнення володіння.

З аналізу вказаної норми можна зробити висновок, що набувальна давність - це спосіб набуття права власності на нерухомість, який не базується на попередній власності та відносинах правонаступництва, а виникає із сукупності певних обставин, а саме: майно може бути об'єктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Позивачем у справах про набуття права власності за набувальною давністю є володілець чужого майна.

Також, згідно з п.9, 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні встановити, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Позивач довів факт набуття ним права власності в порядку набувальної давністі, оскільки він добросовісно і відкрито користується нерухомим майном на протязі більше десяти років, отже визнання права власності не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Таким чином суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі і є підстави для визнання права власності в порядку набувальної давністю за позивачем.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 58, 60, 61, 64, 212, 213, 214, 215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст.328, 344 ЦК України, Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР, постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суд

В И Р І Ш И В :

Заявлені позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку набувальної давності.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області через Ямпільський районний суд Вінницької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий М.М. Дзерин