АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1317/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 53, 54, 55 Троян Т.Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоКарпенко О. В.
суддівБородійчука В. Г., Нерушак Л. В.
при секретаріОвчаренко І. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Черкаської міжрайонної торговельної оптової бази облспоживспілки про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористані відпустки, відшкодування моральної шкоди,

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_6, який підтримав апеляційну скаргу, колегія суддів ,-

в с т а н о в и л а :

У січні 2017 року ОСОБА_6 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до Черкаської міжрайонної торговельної оптової бази облспоживспілки про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку, відшкодування моральної шкоди, посилаючись в обґрунтування заявленого позову на те, що відповідно до наказу № 64 від 08 серпня 1978 року ОСОБА_6 був зарахований на роботу до Черкаської універсальної бази обласної спілки споживчих товариств, яка перейменована на Черкаську МТОБ ОСС на посаду товарознавця, а згодом на інші посади.

ОСОБА_6 вказує, що в січні 2014 року посаду начальника відділу оренди, яку він обіймав, було скорочено, а його переведено на посаду завідуючого складом з 03 лютого 2014 року.

Згідно наказу по базі № 112 від 26 грудня 2014 року позивача було безпідставно звільнено з роботи.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 26 грудня 2016 року, вказує ОСОБА_6, його було поновлено на роботі на посаді завідуючого складом та зобов'язано Черкаську МТОБ ОСС провести позивачу відповідні виплати.

Позивач вказує, що наказом № 119 від 27 грудня 2016 року його було поновлено на роботі, але фактично ухиляючись від виконання рішення суду, наказом № 120 від 27 грудня 2016 року позивача було знову безпідставно звільнено із займаної посади з порушенням трудового законодавства без попередження про наступне звільнення за два місяця, як вимагає ч.1 статті 40 КЗПП України.

Крім того, зазначає ОСОБА_6, йому при звільненні не було виплачено вихідну допомогу при звільненні в сумі 1240 грн., компенсацію за невикористану відпустку за 2015-2016 р.р. в сумі 674 грн., не виплачено в повному обсязі компенсацію за час вимушеного прогулу 2015-2016 р.р. в сумі 683,51 грн., а також незаконними діями відповідача йому спричинено значної моральної шкоди, яка полягала в порушенні його нормальних життєвих зв»язків та необхідності прикладення додаткових зусиль для відновлення попереднього стану.

З метою захисту своїх порушених трудових прав ОСОБА_6 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси із даним позовом та просив постановити судове рішення, яким поновити його на посаді начальника відділу Черкаської МТОБ ОСС із виконанням обов'язків згідно попередньої посадової інструкції начальника відділу від 2007 року. Стягнути із Черкаської міжрайонної торговельної оптової бази на його користь вихідну допомогу при звільненні в сумі 1240 грн., компенсацію за невикористану відпустку за 2015-2016 р.р. - 674,06 грн., недоотриману компенсацію за час вимушеного прогулу 2015-2016 р.р. в сумі 683,51 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 53 333,00 грн.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 квітня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_6 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та необгрунтованим, постановленим при неповному з»ясуванні обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення виниклого спору по суті, при невідповідності висновків суду фактичним обставинам даної справи, просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 квітня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити заявлені ним позовні вимоги.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає відхиленню, виходячи із наступного.

Згідно вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

При розгляді даної справи суд правильно встановив факти, відповідні їм правовідносини, постановив рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права, ґрунтується на зібраних по справі доказах, оцінивши які в сукупності, суд першої інстанції прийшов до аргументованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_6

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_6 про поновлення його на посаді начальника відділу оренди Черкаської міжрайонної торговельної оптової бази облспоживспілки .

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, а саме копії трудової книжки, ОСОБА_6 був переведений з 17 серпня 2007 року на посаду начальника відділу по оренді Черкаської універсальної торговельної бази відповідно до наказу № 244 від 17 серпня 2007 року.

Наказом №2 від 08 січня 2014 року було звільнено ОСОБА_6 із займаної посади начальника відділу по оренді у зв'язку із скороченням, згідно п.1ст.40 КЗпП України.

Згідно наказу №13 від 03 лютого 2014 року позивач був прийнятий на посаду завідувача складом господарства бази (склад №62).

Наказом №112 від 26 грудня 2004 року позивача було звільнено на підставі п.7 ст.36 КЗпП у зв'язку з набранням законної сили вироком суду, яким працівника засуджено до позбавлення волі або до іншого покарання, яке виключає можливість продовження даної роботи.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 26 грудня 2016 року ОСОБА_6 було поновлено на роботі на посаді завідуючого складом Черкаської міжрайонної торговельної оптової бази облспоживспілки та зобов'язано відповідача провести відповідні виплати.

Відповідно до наказу №119 від 27 грудня 2016 року ОСОБА_6 було поновлено на роботі.

Наказом №120 від 27 грудня 2016 року його було звільнено за ч.1 ст.40 КЗпП.

23 січня 2017 року відповідачем видано наказ №32, яким було визнано таким, що втратили силу накази №№119, 120, 121 від 27 грудня 2016 року.

23 січня 2017 року Черкаською міжрайонною торговельною оптовою базою видано наказ №33, яким ОСОБА_6 було поновлено на роботі з 27 грудня 2014 року на посаді завідуючого складом Черкаської МТОБ ОСС.

Є необґрунтованими посилання ОСОБА_6 у своїй позовній заяві про можливість поновлення його на посаді начальника відділу по оренді Черкаської МТОБ ОСС, оскільки відпали причини, за якими позивача було звільнено з даної посади начальнику відділу оренди, а саме: скасований вирок суду, яким ОСОБА_6 було заборонено обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а тому він підлягає поновленню саме на посаді начальника відділу із покладенням на нього обов'язків згідно попередньої посадової інструкції начальника відділу від 2007 року, оскільки дані твердження апелянта повністю спростовуються зібраними по справі доказами.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, в зв'язку з виробничою необхідністю проведення реорганізації структури Черкаської міжрайонної торгово - оптовою базою облспоживспілки на підставі наказу №186 від 20 вересня 2013 року «Про реорганізацію та попередження працівників Черкаської МТОБ ОСС про наступне вивільнення» згідно списку (Додаток №1) було попереджено працівників Черкаської МТОБ ОСС, в тому числі і позивача, про їх скорочення з 20 листопада 2013 року.

ОСОБА_6 був ознайомлений з даним наказом 25 вересня 2013 року, про що свідчить його особистий підпис у списку (Додатку №1).

Наказом № 2 від 08 січня 2014 року було звільнено ОСОБА_6 із займаної посади начальника відділу по оренді Черкаської МТОБ ОСС у зв'язку із скороченням, згідно п.1ст.40 КЗпП України, із проведенням позивачеві виплат, належних працівникові на момент звільнення.

Статтею 233 КЗпП України передбачено строки звернення працівника до суду для вирішення трудового спору - три місяці з дня, коли він дізнався про порушення свого права, а в справах про звільнення - місяць із дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Наказ № 2 від 08 січня 2014 року про звільнення позивача із посади начальника відділу по оренді Черкаської МТОБ ОСС у строки, передбачені ч.1 ст. 233 КЗпП України ОСОБА_6 не оскаржував, вважаючи своє звільнення з підстав, визначених п.1 статті 40 КзПП України законним, проведеним із дотриманням прав працівника та гарантій, передбачених чинним трудовим законодавством при звільненні працівника за вищевказаною підставою.

Після звільнення у січні 2014 році ОСОБА_6 з посади начальника відділу, він наказом №3 від 03 лютого 2014 року був прийнятий на посаду завідувача складом господарства Черкаської міжрайонної торговельної оптової бази облспоживспілки та після прийняття на посаду приступив до виконання своїх обов'язків саме завідуючого складом.

Враховуючи сукупність отриманих по справі доказів суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність правових передумов для поновлення ОСОБА_6 на посаді начальника відділу по оренді Черкаської МТОБ ОСС із виконанням ним обов'язків згідно попередньої посадової інструкції начальника відділу від 2007 року та стягнення із Черкаської міжрайонної торговельної оптової бази на його користь вихідної допомоги, компенсації за невикористану відпустку за 2015-2016 р.р, недоотриманої компенсації за час вимушеного прогулу 2015-2016 р.р.. а також моральної шкоди.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Підстав для скасування або зміни постановленого судом першої інстанції рішення колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну ОСОБА_6 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Черкаської міжрайонної торговельної оптової бази облспоживспілки про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, компенсації за невикористану відпустку та відшкодування моральної шкоди - відхилити, зазначене рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :