н/п 2/174/424/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

17 листопада 2017 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Борцової А.А.,

за участю секретаря Заіки А.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

третьої особи - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, третя особа - ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, вказуючи, що проживали з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2007 року по 19 вересня 2017 року, а 03 серпня 2008 року, у них народилася дочка ОСОБА_4. Після народження дочки, вона та відповідач подали відповідну спільну заяву до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільногірського міського управління юстиції Дніпропетровської області, і відповідно відповідач був записаний батьком їхньої дитини. Дочка мешкає разом з нею та перебуває на її утриманні, дочка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, і він повинен надавати таку допомогу на її утримання. Вона не може забезпечувати дитину всім необхідним самотужки, так як працює продавцем у фірмі «Заря» і щомісячно отримую заробітну плату у розмірі 3200,00 грн. Відповідач працює у ПАТ «Обєднана гірничо- хімічна компанія», де він щомісячно отримує заробітну плату, розмір 10000 грн.

Відповідач фізично здоровий та сплачує аліменти у розмірі ? частки свого щомісячного доходу на утримання своєї дитини від першого шлюбу. Вона вважає, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на її користь на утримання їхньої дитини і просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, посилаючись на вищевказані обставини. Додатково пояснила, що дитина проживає з нею, відповідач допомоги на утримання дитини не надає, іноді приносив цукерки, печиво. Вона інших доходів крім заробітної плати не має, земельної ділянки та іншого нерухомого майна, вкладів в банку теж не має. Просить позов задовольнити.

Відповідач позов визнав частково, та пояснив, що з позивачкою проживали однією сімєю без реєстрації шлюбу, на даний час шлюбно-сімейні стосунки припинені, мають спільну дитину, яка проживає з позивачкою. Він не заперечує про сплату аліментів, однак їх розмір, на якому наполягає позивачка вважає завеликим, згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини його заробітку, так як розмір його заробітної плати в середньому складає 7000-8000 грн., він проживає разом з матірю, яка є пенсіонеркою, хворіє і йому потрібно за нею доглядати та витрачати кошті на ліки. Так як він вже платить аліменти на дитину від першого шлюбу, то у разі стягнення з нього аліментів на утримання другої дитини у розмірі ? частини заробітку, йому не буде вистачати коштів на власні витрати. Інших доходів, майна, вкладів у банках не має, стан його здоровя добрий. Просить позов задовольнити частково.

Третя особа позов підтримала, пояснила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано, мають спільну дитину на утримання якої відповідач сплачує аліменти у розмірі ? частини його заробітку. Вважає, що відповідач може і повинен забезпечувати однаково обох дітей, діти повинні бути в рівних умовах, тому оскільки вона отримує від відповідача аліменти на дитину у розмірі ? частини його заробітку, вважає, що дитина позивачки також повинна отримувати аліменти у такому ж розмірі. Загальний розмір аліментів буде складати 50% заробітку відповідача, і суми, яка залишиться, йому буде достатньо для забезпечення власних потреб, так як його мати отримує пенсію.

Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

Так, факт батьківства відповідача щодо ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 435497 (а.с. 4) згідно з яким ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками вказаної дитини.

Факт припинення між позивачкою та відповідачем шлюбно-сімейних стосунків та факт проживання дитини з матірю сторонами не заперечується.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум дітей, віком від 6 до 18 років, з 1 травня 2017 року складає 1777 грн.

Згідно з ст. 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч.3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 року загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2, перебували у фактичних шлюбних відносинах, які припинені і є батьками неповнолітньої дитини доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, донька проживає разом з матірю і знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги позивачці на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, оскільки працює та має сталий дохід, тому з нього на утримання неповнолітньої доньки на користь позивачки слід стягнути аліменти.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з вимог розумності, справедливості та захисту прав дитини, і вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини його доходів, що, з врахуванням стягнення з нього аліментів на утримання дитини від першого шлюбу, не буде перевищувати максимального розміру відрахувань з його заробітної плати, встановленого ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», а з врахуванням розміру заробітної плати відповідача, стану його здоровя та складу сімї, залишку заробітної плати відповідачу буде достатньо для забезпечення його життєвих потреб.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі ст. ст. 91, 84, 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, ст. 27 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» і керуючись ст.ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, третя особа - ОСОБА_3 - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, який народився в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянина України, працює ПАТ «Обєднана гірничо-хімічна компанія», зареєстрований та проживає адресою: вул. Молодіжна, буд. 60 «а»АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1) аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на користь матері ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_4, яка народилася в с. Нова Чара Каларського району Читинської області, ІНН НОМЕР_2, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5), починаючи з 09 жовтня 2017 до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 22 листопада 2017 року.

Головуючий - суддя : А.А.Борцова