РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді Тимощука О.Я.,

при секретарі Рибачик О.А.

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків виплати середнього заробітку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів», в якому просить, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог стягнути на її користь компенсацію втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків виплати середнього заробітку у сумі 122282,22 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.09.2017 року по 16.11.2017 року відповідно до ст. 117 КЗпП України в сумі 87672,78 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 03.03.2015 року у справі № 569/19577/14-ц та від 23.09.2015 року у справі № 569/10012/15-ц.

Зазначає, що так як дані рішення не виконані, внаслідок цього відбулося знецінення доходу, встановленого рішеннями суду у вигляді середнього заробітку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає, просить суд вімовити у задоволенні позову в частині стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків виплати середнього заробітку у сумі 122282,22 грн . та частково задоволити вимоги щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 в частині стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків виплати середнього заробітку у сумі 122282,22 грн. є необґрунтованими, а тому не підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що рішенням Рівненького міського суду Рівненської області від 03.03.2015 року у справі № 569/19577/14-ц стягнуто заборгованість по заробітній платі згідно з актом звірки від 23.09.2010 року в сумі 21146 грн. 80 коп.; компенсацію втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків виплати заробітної плати у розмірі 21 146,80 грн. з жовтня 2010 року по січень 2015 року у сумі 7862 грн. 38 коп.; компенсацію втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків виплати заробітної плати у розмірі 19100 грн. з жовтня 2009 року по січень 2013 року в сумі 3325,31 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст 117 КЗпП України за період з 01.02.2013 р. по 03.03.2015 р. в розмірі 84 443 грн. 58 коп., а всього заборгованості на загальну суму 116 778,07 грн., та від 23.09.2015 року у справі № 569/10012/15-ц, яким стягнуто з ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 04.03.2015 р. по 18.09.2015 р. в розмірі 21 635 грн. 64 коп. та збільшений розмір позовних вимог згідно розрахунку, наявного в матеріалах справи в загальному складає 33 506 грн. 35 коп.

Дані рішення не виконані.

Конституційний Суд України своїм рішенням від 15 жовтня 2013 року № 9рп/2013 визначив, що положення ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати, саме як складових належної працівнику заробітної плати, без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Відповідно до ст. 2 Закону України компенсація громадянам втрати частини доходів у

зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру:

пенсії;

соціальні виплати;

стипендії;

заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Нарахування ж компенсації за затримку виплати заробітної плати за період з 01.01.2001 року здійснюється згідно Постановою КМУ від 21.02.2001 року № 159.

Згідно п.2,3,4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення). Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Верховний Суд України дійшов висновку, що статті 116, 117 КЗпП України структурно віднесені до розд. VII «Оплата праці» указаного Кодексу. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобовязання. Це компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 14.11.2012р. у справі № 6-139цс12).

За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку та не є заробітною платою визначеною як періодичний платіж і законодавством про працю строки його виплати не визначені, тому компенсація, передбачена ст.34 Закону України «Про оплату праці» на середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні не нараховується.

Доводи сторони позивача про те, що компенсація нараховується на середній заробіток, не грунтуються на нормах матеріального права.

В частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 19.09.2015 року по 16.11.2017 року відповідно до ст. 117 КЗпП України в сумі 87672,78 грн., то дані вимоги підлягають задоволенню частково.

26.09.2017 року постановою господарського суду Рівненської області у справі № 9/83 Відкрите акціонерне товариство «Рівненський завод тракторних агрегатів» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Частиною 1 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачається, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Оскільки постанова про визнання боржника банкрутом винесена 26.09.2017р. та відкрита ліквідаційна процедура, у банкрута не виникає додаткових зобов'язань.

Середній заробіток після відкриття ліквідаційної процедури, так само як і будь-які інші зобов'язання, не нараховується.

Оскільки відповідачем - ВАТ «РЗТА» розрахунок по виплаті заробітної плати при звільненні не проведений, то це є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 19.09.2015 р. по 25.09.2017 р. в розмірі 81 537 (вісімдесят одна тисяча пятсот тридцять сім) грн. 30 коп. (161,46 грн. (середньоденна заробітна плата) * 505 робочих днів = 81 537 грн. 30 коп.)

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214, 215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів» про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням строків виплати середнього заробітку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів» ( ) на користь ОСОБА_3 ( ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 19.09.2015 р. по 25.09.2017 р. в розмірі 81 537 (вісімдесят одна тисяча пятсот тридцять сім) грн. 30 коп.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів» ( ) в прибуток держави судовий збір в розмірі 640 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення виготовлений 05.12.2017 року.

Суддя : О.Я.Тимощук