РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Полонця С.М.,

секретаря с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на ? частину житлового будинку в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку №24 по вул. Камянській (Басова) в місті Житомирі, посилаючись на те, що позивач та її чоловік ОСОБА_5, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі спільно побудували житловий будинок за вищезазначеною адресою. Після будівництва на цій же земельній ділянці ще одного житлового будинку і дарування його чоловіком позивача синову ОСОБА_4 за рішенням міськвиконкому будинкам присвоєно нові адреси. Чоловік позивача своєчасно не звернувся до відповідних органів за видачею нового правовстановлюючого документу, а тому після його смерті позивач позбавлена можливості оформити своє право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя у позасудовому порядку.

В судове засідання позивач, її представник та відповідач ОСОБА_3 не зявилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач не заперечувала щодо задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в період перебування позивача ОСОБА_2 із ОСОБА_5 в зареєстрованому шлюбі ними було збудовано житловий будинок №34 по вулиці Басова в м. Житомирі. Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб від 25.11.1957 року та свідоцтвом про право власності від 29.07.1977 року №5-625.

Після будівництва на цій же земельній ділянці ще одного житлового будинку і дарування чоловіком позивача ОСОБА_5 новозбудованого будинку сину ОСОБА_4, рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 12.06.2008 року №423 було затверджено ОСОБА_1 державної комісії про прийняття закінчених будівництвом будинків в експлуатацію, в тому числі, згідно п.1.3. зазначеного рішення, житлового будинку №22 по вул. Басова в м. Житомирі, який належить ОСОБА_4

Згідно зведеного оціночного акту від 14.11.2008 року житловому будинку було змінено №34 на №24 одночасно з присвоєнням відчуженому житловому будинку, який належить ОСОБА_4 №22 по вул. Басова в м. Житомирі (нова адреса вулиці Камянська) .

Згідно рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 27.12.2000 року №185 двом житловим будинкам по вул. Басова, 34 було присвоєно нові адреси: вул. Басова, 22 та вул. Басова, 24.

ОСОБА_4 отримав на житловий будинок №22 по вул. Басова в м. Житомирі взамін договору дарування від 14.09.1998 року №2-4053 свідоцтво про право власності від 16.12.2008 року, яке було видано на підстав рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 11.12.2008 року №922.

ОСОБА_5 своєчасно не звернувся до компетентних органів за видачею на житловий будинок по вул. Басова, 24 в м. Житомирі взамін свідоцтва про право власності від 29.07.1977 року №5-625 на житловий будинок №34 по вул. Басова в м. Житомирі нового правовстановлюючого документу із врахуванням згідно зведеного оціночного акту від 14.11.2008 року зміни нумерації садиби.

26.07.2014 року чоловік позивача ОСОБА_5 помер.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18.01.2017 року визнано за ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності за кожним на 1/6 частини будинку за адресою: м. Житомир, вул. Басова, 24 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 26.07.2014 року. При цьому судом встановлено, що ? частина будинку за адресою: м. Житомир, вул. Басова, 24 належить ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності, а решта ? частина вищевказаного будинку є спадщиною після смерті ОСОБА_5, яка підлягає спадкуванню спадкоємцями першої черги, якими є ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3.

Згідно ст.16 Закону України «Про власність», майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю та відносини щодо здійснення ними свого права регулюються Законом України «Про власність» і Кодексом про шлюб та сімю України.

Відповідно ч. 1 ст.22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

За положеннями ч. 2 ст.60 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.2 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.71 СК України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними та шлюбним договором.

Згідно ч.1 ст.372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, встановлених законом, а на підставі ч.2 тієї ж статті у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Постановою приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_6 від 27.10.2015 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на ? частку у спільному майні, набутому подружжям за час шлюбу, відносно якого (майна) не було подано правовстановлюючий документ щодо належності цього майна спадкодавцеві ОСОБА_5

За таких обставин, позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на ? частину вищевказаного житлового будинку підлягають до задоволення, оскільки будинок побудовано під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, а тому позивач є співвласником спірного будинку і має право на ? його частини.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку №24 по вулиці Камянській (Басова) в місті Житомирі.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: