Номер провадження: 22-ц/785/5716/17
Номер справи місцевого суду: 6/1521/18/12
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Громік Р. Д.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Черевка П.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 квітня 2012 року у справі за поданням ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за кордон, -

встановила:

28.03.2012 року виконавча служба звернулася до суду з вищеназваним поданням, в якому вказувала, що у відділі ДВС на примусовому виконанні знаходиться виконавчий лист № 2-2104/10 від 17.11.2010 року, виданий Овідіопольським районним судом Одеської області про стягнення грошової суми з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Ощадбанк»в розмірі 1156506,62 грн.

02.02.2011 р. за вказаним виконавчим листом відкрито виконавче провадження та боржнику наданий добровільний строк для виконання рішення суду до 09.02.2011 року.

Боржник вимоги в добровільному порядку не виконав.

З вказаних підстав відділ ДВС звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника ОСОБА_2.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 квітня 2012 року Подання ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської області задоволено. Тимчасово заборонено виїзд за межі України громадянину України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до повного погашення заборгованості за виконавчим листом № 2-2104/10, виданим Овідіопольським районним судом від 17.11.2010 року.

Не погодившись з вказаною ухвалою ОСОБА_2 в особі свого представника звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій ставиться питання про скасування зазначеної ухвали та постановлення нової, якою відмовити в задоволенні подання, посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Згідно ст. 311 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до у загальнень судової практики щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, зроблених Верховним Судом України 01.02.2013 року, подання повинно містити:

а) найменування суду, до якого направляється подання;

б) реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні;

в) реквізити виконавчого провадження;

г) прізвище, ім'я та по батькові особи (боржника), дату народження (число, місяць, рік);

ґ) підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань.

Через відсутність чіткого визначення у ст. 377-1 ЦПК порядку прийняття подання державного виконавця судом до розгляду, з урахуванням особливостей внесення даних до автоматизованої системи документообігу суду, на думку Верховного Суду України, після перевірки дотримання державним виконавцем вимог щодо форми та змісту подання, необхідним буде постановлення суддею ухвали про відкриття провадження та призначення подання до розгляду в судовому засіданні, в якій слід зазначати час і місце розгляду та спосіб повідомлення суб'єкта внесення подання.

Під час звернення до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України та при відкритті провадження у справі доцільно зобов'язувати державного виконавця, суб'єкта звернення, здійснити та подати до суду опис документів виконавчого провадження.

У зв'язку із необхідністю оперативного розгляду подання суб'єкт його внесення може бути повідомлений про час і місце розгляду в порядку, передбаченому ч. 6 ст. 74 ЦПК.

Неявка державного виконавця не перешкоджає розгляду подання. Проте у випадку необхідності з'ясування судом обґрунтованості внесеного подання явку державного виконавця до суду може бути визнано обов'язковою.

У випадку неявки до суду державного виконавця, якщо його явка визнана судом обов'язковою, та/або неподання до суду витребуваних документів виконавчого провадження суд відмовляє в задоволенні подання.

За змістом ч. 2 ст. 377-1 ЦПК вирішення питання про тимчасове обмеження конституційного права за поданням державного виконавця за відсутності останнього не є виправданим, оскільки саме він зобов'язаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційного права боржника у виконавчому провадженні.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали справи не містять ухвали про відкриття провадження та призначення подання до розгляду в судовому засіданні, в якій слід зазначати час і місце розгляду та спосіб повідомлення суб'єкта внесення подання, а також докази його сповіщення.

Більш того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Суд порушив вказані вимоги закону, так як подання надійшло до суду 28.03.2012 року, дата розподілення на відповідного суддю у матеріалах справи відсутня.

По суті подання було розглянуто лише 10 квітня 2012 року.

Задовольняючи зазначене вище подання, суд першої інстанції виходив з того, що «відділом ДВС відкрито виконавче провадження по вищевказаним виконавчим листом. Боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання покладених на нього зобов`язань рішенням суду», однак, при цьому суд не навів жодного обґрунтування цього висновку, не вказав яким чином боржник ухиляється, які конкретні дії свідчать про таке ухилення.

Вказані вище обставини суд першої інстанції належним чином не зясував, а тому судова колегія приходить до висновку, що винесена ухвала Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 квітня 2012 року не може вважатися законною та обґрунтованою, вона винесена передчасно, у звязку з чим вона підлягає скасуванню з направленням матеріалів до того ж суду першої інстанції для нового розгляду заяви іншим складом суду.

Керуючись ст. ст. 303-304, 307, 311, 315, 317, 319, 324-325 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 10 квітня 2012 року скасувати, справу направити до того ж суду першої інстанції для нового розгляду подання по суті іншим складом суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та подальшому оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді М.М. Драгомерецький

ОСОБА_3