РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/1600/17

01 листопада 2017 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Цвіркун О. С.

з участю секретаря Забейди А.В.

позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_2, в якому просить розірвати шлюбу між нею та відповідачем, який було зареєстровано 27 лютого 1994 року Костопільським районним відділом ЗАГС Рівненської області, актовий запис № 39.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, всебічно, обєктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 лютого 1994 року у Костопільському районному відділі ЗАГС Рівненської області, про що складено актовий запис № 39, що стверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ №255039 (а.с.6). Від подружнього життя сторони мають двох дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7) та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8).

Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.

Судом встановлено, що сторони мають різні характери, різні погляди на життя та сімейні цінності, спільного господарства не ведуть, шлюб має формальний характер, сторони не бажають надалі проживати разом однією сім'єю, примирення є неможливим.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 24, 105, 110-112 СК України, ст. 10, 11, 60, 174, 212, 214-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб, зареєстрований 27 лютого 1994 року Костопільським районним відділом ЗАГС Рівненської області, за актовим записом № 39, між ОСОБА_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - Варман) ОСОБА_5 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_6