Провадження по справі № 2-н/752/972/17
У Х В А Л А

17.11.2017 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Мирошниченко О.В., ознайомившись з матеріалами заяви Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з ОСОБА_1,

в с т а н о в и в:

КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» звернулося із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг відносно ОСОБА_1

Як видно зі змісту заяви та доданих до неї додатків, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» просить видати судовий наказ про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з ОСОБА_1, що надавалася останнім за адресою - АДРЕСА_1, на підтвердження заявлених вимог до заяви додано розрахунок заборгованості.

Проте, відповідно до рекомендацій, що містяться в п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення і радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК України), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Між тим, звертаючись в суд з заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу, відносно ОСОБА_1 не додано до заяви відповідних договорів про надання послуг за зазначений період або ж інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг.

Відповідно до п.2 ч. 3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

П. 9 зазначеної вище Постанови визначено, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором).

Враховуючи викладене вище, а також відсутність правовстановлюючих документів на квартиру, суддя із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів вбачає спір про право, а тому приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 101, 209 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити у прийнятті заяви Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м.Києва» про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з ОСОБА_1.

Роз'яснити заявникові, що відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя