Справа № 645/2719/17
Провадження № 2/645/1734/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2017 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Горпинич О.В.,

за участю секретаря судового засідання Погрібняк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові в цивільну справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення способу участі батька у вихованні дитини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в якому з урахуванням прийнятих судом уточнень просив суд усунути перешкоди у спілкуванні спільної з відповідачем дитиною ОСОБА_3 та участі у її вихованні. Також, просив суд визначити наступний спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з дитиною: встановити побачення з дитиною кожну першу і третю суботу місяця з 10 години по 19 годину; кожну другу і четверту неділю місяця з 10 години по 19 годину; встановити побачення з дитиною 13 липня кожного року, з 12 години по 20 годину; встановити побачення з дитиною в дні народження батька, 11 січня кожного року з 12 години по 20 годину; встановити побачення з дитиною 02 січня та 03 січня кожного року з 12 години по 16 годину - вказані побачення проводити за місцем на розсуд батька з можливістю відвідування ОСОБА_3 місця проживання батька, театрів, кіно та інших розважальних установ та заходів, які відповідають її віку і духовному розвитку, до 12 липня 2018 року в присутності матері, з 12 липня 2018 року без присутності матері. Крім того, позивач просив суд встановити спільний відпочинок дитини з батьком протягом двох тижнів з 01 серпня по 14 серпня кожного року з можливістю виїзду за кордон.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебував з відповідачкою у шлюбі, який був розірваний 09.11.2016 року. Від спільного подружнього життя у сторін народилась дитина ОСОБА_3, яка після розірвання шлюбу залишилась проживати з відповідачкою. Проте, ще до моменту розірвання шлюбу відносини між сторонами погіршились, що відобразилось і на спілкуванні з дитиною. Позивач зазначає, що відповідач перешкоджає його спілкуванню з дитино, ігнорує телефонні дзвінки, забороняє відвідувати дитину, не відводить її до дитячого садку, щоб позивач був позбавлений можливості відвідати дитину. Позивач зазначає, що погіршення стосунків з відповідачкою не впливає на його ставлення до спільної дитини та його батьківських обовязків відносно неї, у звязку із чим просить суд усунути перешкоди з боку відповідачки у спілкуванні з дитиною та участі у її вихованні.

Позивач та його представник в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Від позивача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він підтримав заявлені позовні вимоги з урахуванням прийнятих судом уточнень та просив суд їх задовольнити.

Відповідачка та її представник в судове засідання не зявились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Від відповідачки через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій вона визнала уточнений позов.

В матеріалах справи міститься письмова заява відповідачки про визнання уточненого позову в повному обсязі.

Представник третьої особи Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься заява заступника директора Департаменту начальника Управління служб у справах дітей ОСОБА_4 про розгляд справи без участі представника третьої особи, в якій вона просила суд при винесенні рішення врахувати інтереси малолітньої дитини ОСОБА_3

У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку про те, що вимоги позовної заяви підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 29 квітня 2011 року перебували в зареєстрованому шлюбі.

Від спільного подружнього життя 12.07.2011 року у сторін народилась дитина ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії 1-ВЛ № 246388 від 29.07.2011 року, виданого Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 09.11.2016 року, яке набрало законної сили, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Позивач зазначає, що відповідач перешкоджає його спілкуванню з дитиною, ігнорує телефонні дзвінки, забороняє відвідувати дитину, не відводить її до дитячого садку, щоб позивач був позбавлений можливості відвідати дитину.

Згідно з ч. 8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Преамбулою, ст.ст. 5, 9 Конвенції про права дитини встановлено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточені, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Держава поважає відповідальність, права і обов'язки батьків належним чином управляти і керувати дитиною щодо здійснення прав дитини і робити це згідно зі здібностями дитини, що розвиваються, держава поважає право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками підтримувати на регулярній основі відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Частиною 1 ст. 150 СК України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях повазі до інших людей, любові до членів своєї сім'ї, родини. Брак любові у дитячі роки це духовний дисбаланс на усе життя.

Згідно зі ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини (ст. 157 СК України).

За частинами першою та другою ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов'язків щодо неї.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини», ст. ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Згідно частини 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001р. N 2402-III, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

У відповідності до ч. 2 ст. 15 цього ж Закону, батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватись з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Суд при встановленні способу спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Частиною 4 ст. 19 СК України визначено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки і піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Відповідно до положень ст. 214 СК України, ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» органами опіки та піклування є державні органи адміністрації районів, районів в містах Києві та Севастополі, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.

У Висновку заступника директора Департаменту начальника Управління служб у справах дітей ОСОБА_4 про визначення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.11.2017 року № 645, зазначено, що керуючись ст. ст. 19, 157, 159 СМ України та рекомендацією Комісії, в інтересах дитини, Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне встановлення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши час: перша, третя субота місяця та друга, четверта неділя місяця з 10:00 до 19:00; щороку 13 липня, 2 січня та 11 січня з 12:00 до 16:00; щороку 2 тижні в період літніх канікул для оздоровлення дитини за домовленістю між батьками.

Згідно з Актом обстеження умов проживання ОСОБА_1 № 150 від 01.11.2017 року, проведеного спеціалістами Служби у справах дітей по Шевченківському району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР, встановлено, що для виховання та розвиту дитини, створені всі необхідні умови.

Із наданих в судових засіданнях пояснень сторін вбачається, що сторони люблять дочку, кожен з них бажає якнайбільше приділяти їй уваги, піклуватися про неї та належним чином виконувати свої батьківські обов'язки.

Крім того, суд враховує, визнання відповідачем позову.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі Еріксон проти Швеції від 22 червня 1989 року зазначено, що взаємне спілкування батька та дитини є основним елементом сімейного життя навіть і в разі, якщо стосунки між батьками зіпсувались.

Суд вважає за необхідне врахувати інтереси малолітньої дитини, а також дотриматись розумного балансу участі кожного з батьків у вихованні дитини.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування по цивільній справі не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вік дитини, обставини справи, поведінку обох батьків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню та відповідають інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп. з відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 141, 157, 159 СК України, ст.ст. 3,7,10,11,57-61,88,209,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод у вихованні дитини та визначення способу участі батька у вихованні дитини задовольнити.

Усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зобовязавши ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та участі у вихованні малолітньої ОСОБА_3 відповідно до способу, визначеного рішенням суду.

Визначити наступний спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньої ОСОБА_3:

-встановити побачення з дитиною кожну першу і третю суботу місяця з 10 години по 19 годину за місцем на розсуд батька з можливістю відвідування ОСОБА_3 місця проживання батька, театрів, кіно та інших розважальних установ та заходів, які відповідають її віку і духовному розвитку, до 12 липня 2018 року в присутності матері, з 12 липня 2018 року без присутності матері;

-встановити побачення з дитиною кожну другу і четверту неділю місяця з 10 години по 19 годину за місцем на розсуд батька з можливістю відвідування ОСОБА_3 місця проживання батька, театрів, кіно та інших розважальних установ та заходів, які відповідають її віку і духовному розвитку, до 12 липня 2018 року в присутності матері, з 12 липня 2018 року без присутності матері;

-встановити побачення з дитиною 13 липня кожного року, з 12 години по 20 годину без присутності матері з можливістю відвідування ОСОБА_3 місця проживання батька, театрів, кіно та інших розважальних установ та заходів, які відповідають її віку і духовному розвитку;

-встановити побачення з дитиною в дні народження батька, 11 січня кожного року з 12 години по 20 годину за місцем на розсуд батька з можливістю відвідування ОСОБА_3 місця проживання батька, театрів, кіно та інших розважальних установ та заходів, які відповідають її віку і духовному розвитку, до 12 липня 2018 року в присутності матері, з 12 липня 2018 року без присутності матері;

-встановити побачення з дитиною 02 січня та 03 січня кожного року з 12 години по 16 годину за місцем на розсуд батька з можливістю відвідування ОСОБА_3 місця проживання батька, театрів, кіно та інших розважальних установ та заходів, які відповідають її віку і духовному розвитку, до 12 липня 2018 року в присутності матері, з 12 липня 2018 року без присутності матері;

-встановити спільний відпочинок дитини з батьком протягом двох тижнів з 01 серпня по 14 серпня кожного року з можливістю виїзду за кордон.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -