Справа № 502/2828/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді - Масленикова О.А.

за участю:

секретаря судового засідання - Скрипкіної А.Ю.

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

до

Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області

про визнання права власності

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_1, 27.12.2016 р. звернувся до суду з позовом до Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області про поділ житлового будинку в натурі між власниками та на обґрунтування позовних вимог в уточненій позовні заяві зазначив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 - десантників. Житловий будинок належить належить ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності на підставі договору дарування ? частки житлового будинку. З 1991 р. позивач зареєстрована за вищевказаною адресою. При оформленні технічної документації на житловий будинок від 24.06.2016 р. та проведенні оцінки житлового будинку, відображено, що фактично, житловий будинок поділений на дві частки, про це свідчить нумерація приміщень житлового будинку. Крім того, подвір'я ОСОБА_2 та подвір'я її батька відгороджено парканом та має окрему хвіртку. 17.04.1996 р. ОСОБА_2 приватизувала земельну ділянку площею 214,8 кв.м. ІНФОРМАЦІЯ_7 р. помер ОСОБА_3, та після нього залишилась частка будинку, яку позивач не може прийняти в зв'язку з відсутністю у батька документів на житловий будинок. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Зважаючи на вищевказане, позивач просила суд встановити факт прийняття спадщини та визнати за нею право власності за спадщиною на весь житловий будинок.

Після відкриття провадження у справі на дату судового розгляду представником позивача було надано заяву, відповідно до якої він підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу без його участі.

Представник відповідача - Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, в судове засідання не прибув, надав заяву про згоду з позовом та розгляд справи без його участі.

На підставі письмових заяв представника позивача та представника відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.169, 197 ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Вилківською міськрадою, запис акта про народження № 135, - рос. ОСОБА_3 та рос. «ОСОБА_5», записані батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, був укладений 03.10.1990 року виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 71. Після реєстрації шлюбу, ОСОБА_4 було присвоєне прізвище «ОСОБА_4».

Як вбачається з паспорту серії НОМЕР_1, виданого 1 лютого 2000 року Кілійським РВ УМВС України в Одеській області, місце проживання позивача по справі - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 з 29.05.1991 року.

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2, виданого повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 148 та зареєстрованого Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, ОСОБА_3, помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 90, ОСОБА_5, померла ІНФОРМАЦІЯ_8

Згідно актового запису про смерть № 77 від 03.05.2005 р., складеного Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, ОСОБА_6, померла ІНФОРМАЦІЯ_9

З довідки про склад сім'ї виданої Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області № 1046 від 22.06.2016 р. вбачається, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована одна за адресою: АДРЕСА_3

Відповідно довідки, наданої КП «Зміїний» № 856 від 26.08.2016 р. ОСОБА_2 з 05.05.2003 р. є абонентом КП «Зміїний» по водопостачанню за адресою: АДРЕСА_3

25.01.1960 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 видано акт закінчення будівництва та вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_4

Згідно договору, посвідченого секретарем Вилківської міськради від 10.08.1993 р., ОСОБА_3 подарував ОСОБА_6 та ОСОБА_2 1/2 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_6

З рішення виконкому Вилківської міської ради народних депутатів № 54, вбачається, що ОСОБА_2 передано присадибну ділянку для обслуговування житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_5

Відповідно до витягу з рішення сесії № 42-VII-IV від 28.01.2016 р., АДРЕСА_7 Одеської області, перейменовано на АДРЕСА_7

Відповідно до технічного паспорту, складеного Кілійським районним бюро технічної інвентаризації, на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_8 складається з: житлового будинку, 1958 року побудови - літ. А, загальною площею 99,0 кв.м, житловою площею 42,5 кв.м; літньої кухні - літ. Б; сараю - літ. В; убиральні - літ. Г; навісу - літ. Д; сараю - літ. Ж; убиральні - літ. З, надвірних споруд - № 1, І-ІІ.

З довідки КПКРР «Районне бюро технічної інвентаризації» № 489 від 14.09.2017 р. вбачається, що станом на 31.12.2012 р. право власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_9) зареєстровано за ОСОБА_3, ОСОБА_5.

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 46958706 від 03.03.2017 р. сформованої Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою, заповідачем є ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, номер заповіту 43573365, номер в реєстрі нотаріальних дій 574, дата посвідчення 17.02.2007 р. та номер заповіту 51433381, номер в реєстрі нотаріальних дій 574, дата посвідчення 16.07.2007 р. А згідно відповіді нотаріальної контори від 11.03.2017 р. спадкова справа після ОСОБА_3 не заводилась.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 46958696 від 03.03.2017 р., сформованої Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою, відносно ОСОБА_3, інформація відсутня.

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 48644048 від 03.08.2017 р. сформованої Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою, заповідачем є ОСОБА_5, номер заповіту 60293865, номер в реєстрі нотаріальних дій 209, дата посвідчення 16.08.1989 р. А згідно відповіді нотаріальної контори від 09.08.2017 р. спадкова справа після ОСОБА_5 не заводилась.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 48644027 від 03.08.2017 р., сформованої Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою, відносно ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_10 року, інформація відсутня.

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно заповітів/спадкових договорів № 49247979 від 27.09.2017 р. сформованої Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою, відносно ОСОБА_6, інформація відсутня.

З інформаційної довідки зі спадкового реєстру відносно спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтв про право на спадщину № 49247961 від 27.09.2017 р., сформованої Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою, відносно ОСОБА_6, інформація відсутня.

При розгляді і вирішенні справи судом враховано наступні положення законодавства:

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

У відповідності до п. 4 прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України від 16 січня 2003 року N 435-IV, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, даний Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Цивільний кодекс України набрав чинності з 01.01.2004 року, тому суд вважає, що спір слід вирішити як на підставі положень ЦК України, так і на підставі положень ЦК УРСР, дія якого розповсюджується на спірні правовідносини до 01.01.2004 р.

Ст. 122 ЦК УРСР закріплювала положення про те, що майно може належати на праві спільної власності кільком громадянам.

Зі ст. 243 ЦК УРСР вбачається, що за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність. Договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому. Дарування громадянами майна державним, кооперативним або іншим громадським організаціям може бути обумовлено використанням цього майна для певної суспільно корисної мети.

Згідно ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину , якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як вказано в ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом ycієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З досліджених доказів судом встановлено, що:

-власниками спірного житлового будинку на момент введення його в експлуатацію та прийняття виконкомом рішення про затвердження відповідного акту - були ОСОБА_3 та ОСОБА_5;

-ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_5 прийняв належну їй частку будинку на підставах ст. ст. 529, 549 ЦК УРСР та став володіти всім будинком, після чого подарував ? його частку позивачу та своїй наступній дружині - ОСОБА_6 які, відповідно, стали власниками по ? його частці;

-ОСОБА_3 на підставі ст. 1261 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину у вигляді ? частки будинку, якою на підставі договору дарування до дня своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_11 р. володіла ОСОБА_6, а отже, став володіти ? частками спірного будинку;

-позивач ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 на підставі ст. 1261 та ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла ? частки спірного будинку і з урахуванням належної на підставі договору дарування ? частки стала володіти всім спірним житловим будинком.

Таким чином, оскільки належна позивачу на підставі договору дарування ? частка будинку не виділялась, належним способом захисту її права, як співвласника та спадкоємця, є визнання на підставі ст. 16 ЦК України її права власності на зазначений будинок, а враховуючи, що факт прийняття спадщини в даному провадженні є обставиною, яка підлягала доказування позивачем та встановленню судом, вона як самостійна позовна вимога задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212-215, 256 ЦПК, ст. ст. 529, 549 ЦК УРСР, ст. ст. 16, 1261, ?1269-1270 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_10 який складається з: житлового будинку - літ. А, загальною площею 99,0 кв.м, житловою площею 42,5 кв.м; літньої кухні - літ. Б; сараю - літ. В; убиральні - літ. Г; навісу - літ. Д; сараю - літ. Ж; убиральні - літ. З, надвірних споруд - № 1, І-ІІ.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников