Єдиний унікальний номер 239/259/17 Номер провадження 22-ц/775/2138/2017
Головуючий у 1 інстанції: Грідяєва М.В. Єдиний унікальний номер 239/259/17
Доповідач: Новікова Г.В. Номер провадження 22-ц/775/2138/2017
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Новікової Г.В.,

суддів: Гапонова А.В., Кішкіної І.В.

за участю секретаря: Глушка С.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Новогродівського міського суду від 20 жовтня 2017 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вказаним позовом, в якому посилалось на те, що 07 жовтня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений договір, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Банк умови договору виконав і надав кошти, однак відповідач зобовязання по поверненню коштів не виконує, в результаті чого утворилася заборгованість станом на 30.04.2017 року в сумі 65564,45 грн., яка складається з: 3947,66грн. заборгованість за кредитом, 54070,53грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3947,95грн. заборгованість за пенею та комісією, 500грн. штраф (фіксована частина), 3098,31грн. штраф (процентна складова).

Просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 07.10.2010

року в розмірі 65564,45грн. та судовий збір в розмірі 1600грн.

Заочним рішенням Новогродівського міського суду від 20 жовтня 2017 року позовні вимоги задоволено частково. З ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» стягнуто всього: 9566, 17грн. заборгованості за кредитним договором від 07.10.2010 року, з яких: 3947,66грн. заборгованість за кредитом, 5170,56грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 447,95грн. - заборгованість за пенею та комісією. Вирішено питання сплати судового збору. В іншій частині позову ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

В апеляційній скарзі банк просить скасувати вказане рішення суду в частині зменшення заборгованості по процентам та ухвалити нове,яким стягнути заборгованість по процентам в розмірі 54070,53грн., в іншій частині залишити без змін.

Судом не прийнято до уваги те, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг,затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та тарифами Банку,які викладені на банківському сайті,складає між ним та Банком договір,що підтверджується підписом в заяві.

Зменшуючи заборгованість по процентам, суд здійснив розрахунок заборгованості по процентам за ставкою 30% річних,при цьому не взяв до уваги збільшення відсоткової ставки за договором. Банк надав суду докази на підтвердження позовних вимог-розрахунок заборгованості. Відповідач заперечень проти позову не надав, власного розрахунку заборгованості не навів, розмір обчисленої позивачем заборгованості не оспорював.

Суд першої інстанції самостійно здійснив розрахунок заборгованості по процентам за власною формулою,чим вийшов за межі своїх повноважень.

Підписавши анкету заяву від 07.10.2010 року та засвідчивши згоду з Умовами та Правилами надання послуг ОСОБА_1 приєднався до вказаних Умов та Правил, які по суті є публічною офертою.

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у

кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати процентну ставку відповідно до умов та в

порядку, встановлених кредитним договором.

31.07.2014 року, 31.08.2014 року, 30.04.2015 року та в інші дати Банк повідомив позичальника про збільшення відсоткової ставки у виписці по рахунку.

Також банк завчасно, за 15 днів, проінформував відповідача про зміну відсотків по кредиту шляхом направлення SMS-повідомлень на номер клієнта, який зазначений в анкеті-заяві, про що свідчать копії витягів про їх відправлення від 15 серпня 2014 року та 15 березня 2015 року.

Оскільки збільшення розміру процентної ставки ПАТ КБ «Приватбанк» відбулось у строки та у спосіб, що передбачені кредитним договором, відповідач погодився зі змінами (збільшенням) розміру процентної ставки запропонованої банком, у суду не було правових підстав для зменшення заборгованості по процентам.

В судове засідання сторони не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується телефонограмою, отриманою представником банку ОСОБА_2 та ОСОБА_1 особисто ( а.с.105). Від представника Банку надійшла заява про слухання справи у його відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які не зявилися до суду, оскільки вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи і від них не надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням поважності причин.

Апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині нарахованих процентів за кредитом, суд першої інстанції виходив з того, що підвищення відсоткової ставки банком є порушенням вимог ч.2 ст.1056-1 ЦК України, банком суду не надано доказів про інформування відповідача про збільшення процентної ставки. Крім того,відповідно до положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» забороняється з 14.04 2014 року Банку нарахування пені,штрафів на основну суму заборгованості, так як відповідач проживає на території, де здійснюється антитерористична операція.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та грунтуються на вимогах закону.

Згідно частини 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 07 жовтня 2010 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якої погодився на те, що ця заява, разом з пам'яткою клієнта, запропонованими банком Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідач зобовязання по поверненню коштів не виконує, в результаті чого утворилася заборгованість.

Згідно наданого Банком розрахунку заборгованості за періоди з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року відсоткова ставка нараховувалась в розмірі 34,80 %, з 01.04.2015 року по 30.04.2017 року- в розмірі 43,20 % . Відповідно до умов договору, кредитна лінія відкрита на умовах 2,5 % щомісячно, тобто 30% річних, що і зазначено позивачем у позовній заяві.

Згідно умов, укладеного між сторонами, кредитного договору ОСОБА_1 отримав платіжну картку "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" та отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Саме про таку процентну ставку для ОСОБА_1 зазначено і в довідці про умови кредитування (а.с.53)

Відповідно до частини 4 статті 1056-1 ЦК України в разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу

такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі за № 6-1374цс17.

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що Банк не надав належних та допустимих доказів належного повідомлення відповідача про збільшення процентної ставки за кредитним договором, не довів факт його вручення адресатові під розписку і правильно в цій частині відмовив в задоволенні позовних вимог.

Посилання Банку на те,що Банк має право для різних цілей, зокрема про зміну тарифів, встановити контакт з клієнтом, використовуючи будь-які канали зв'язку: відправлення смс-повідомлення на мобільний телефон Клієнта, авторизація за допомогою мобільного телефону і ОТР-паролю, поштовий лист, телеграма, повідомлення по електронній пошті, повідомлення в банкоматах і терміналах самообслуговування, друк на чеках терміналів, інші засоби комунікації, і відповідача було повідомлено шляхом направлення СМС, судом правильно не прийняті до уваги, оскільки це суперечить положенням статті 1056-1 ЦК України, яка передбачає.

Доводи про те, що ОСОБА_1 не виконав свій обовязок з отримання виписок про стан карткового рахунку і не предявив вимоги щодо незгоди з підвищенням процентної ставки, також не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки отримання виписок про стан карткового рахунку не впливає на правильність висновків суду першої інстанції.

Вказівка на те, що здійснюючи самостійно розрахунок,суд вийшов за межі своїх

повноважень, так як відповідачем розрахунок не оспорювався, є необґрунтованою, оскільки предметом спору є стягнення заборгованості за договором кредиту і при вирішенні спору суд зобовязаний перевірити правильність наданого стороною розрахунку. Докази того, що відповідач визнавав позовні вимоги і погоджувався з наданим Банком розрахунком, відсутні.

Апелянт вважає, що належним доказом на спростування розрахунку заборгованості банку є висновок економічної експертизи. Однак сторонами не заявлялося клопотання про призначення та проведення такої експертизи.

Посилання на те, що підписавши анкету-заяву, відповідач погодився з такими умовами та розміром і порядком зміни процентів за користування кредитом, не може бути прийнятим до уваги, оскільки суперечить положенням Закону.

Відповідно до ч.1ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням наведеного та враховуючи, що позивач в односторонньому порядку з порушенням умов договору і положень закону збільшив розмір відсотків, суд першої інстанції обґрунтовано частково задовольнив позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по відсотках.

Постановлене судом рішення є законним і обґрунтованим, вимоги матеріального і процесуального права при розгляді справи додержані.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права,яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.308, 315 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» відхилити.

Заочне рішення Новогродівського міського суду від 20 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: