Справа № 464/8783/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Горбань О.Ю.
Провадження № 22-ц/783/4540/17 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. і Шеремети Н.О.,

при секретарі Цапові П.М.,

за участю ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

ОСОБА_6 і його представника ОСОБА_7,

Лещук Б.М. - представника Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Сихівського районного суду м.Львова від 31 травня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_5 і ОСОБА_9, треті особи - Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, Львівське комунальне підприємство «Житловик-С», орган опіки та піклування в особі Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, про визначення порядку користування житловими приміщеннями квартири, розподіл особових рахунків та визначення суми заборгованості, в кінцевій редакції позовних вимог якого просив суд ухвалити рішення, яким виділити в його користування дві житлові кімнати площами 18,2 кв.м. і 14,1 кв.м., а відповідачам виділити житлову кімнату площею 18,6 кв.м у квартирі АДРЕСА_1 (в подальшому - „спірна квартира").

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що він разом з дружиною ОСОБА_4 донькою ОСОБА_10 проживають у спірній квартирі, яка складається з трьох кімнат, кухні, коридору, туалету і ванни. Разом з ними в цій квартирі проживає сім'я відповідача ОСОБА_6 (він, його дружина ОСОБА_5 та діти ОСОБА_9 і ОСОБА_11). Кожна із сімей веде окреме господарство, відповідачі користуються двома кімнатами, а він із сім'єю користується однією кімнатою, оплачує комунальні послуги за площу 29,1 кв.м.

Крім того, покликався на те, що він є інвалідом ІІ ї групи та потребує за станом свого здоров'я ізольовану від інших членів своєї сім'ї кімнату, а саме - площею 14,1 кв.м, яку тривалий час самочинно займають відповідачі. Вважає, що його проживання з дружиною і дочкою в одній житловій кімнаті площею 18,2 кв.м, а проживання відповідачів у двох житлових кімнатах є несправедливим та таким, що обмежує його право на житло (т.1, а.с. 1-4, 40-41, 81-82, 222).

Відповідач ОСОБА_6 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 і ОСОБА_10, третя особа - Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, в кінцевій редакції позовних вимог якого просив суд визначити порядок користування спірною квартирою, виділивши в користування сім'ї ОСОБА_6 дві кімнати площею 18,6 кв.м. і площею 14,1 кв.м, а в користування сім'ї ОСОБА_3 - кімнату площею 18,2 кв.м, та залишити в спільному користуванні сторін місця загального користування: кухню, коридор, ванну, туалет.

Крім того, просив розподілити особові рахунки по оплаті на утримання квартири, за теплову енергію (опалення), газове постачання, водопостачання та водовідведення, вивезення твердих побутових відходів, послуги з утримання будинків і споруд, прибудинкових територій з виділенням їх на два окремі особові рахунки: на ОСОБА_6 і членів його сім'ї та ОСОБА_3 та членів його сім'ї.

Позовні вимоги за зустрічним позовом обгрунтовувалися тим, що ОСОБА_6 зареєстрований у спірній квартирі з 2002 року, хоча проживає в ній після одруження ще з 1997 року, і після смерті у 2000 році основного квартиронаймача ОСОБА_12 склався наступний порядок користування помешканнями спірної квартири: він зі своєю сім'єю користується двома житловими кімнатами, а сім'я первісного позивача ОСОБА_3 в складі трьох осіб займає одну житлову кімнату.

ОСОБА_6 також покликався на те, що він є інвалідом 2-групи, не перебуває на обліку як такий, що потребує поліпшення житлових умов, іншого житла в нього немає. Вважає, що визначення запропонованого ним порядку користування квартирою з урахуванням існуючого тривалого користування квартирою, незначного перевищення часток жилої площі, які припадають на кожного із членів сім'ї, буде відповідати інтересам сторін (т.1, а.с. 54-55, 114-116).

Оскаржуваним рішенням суду в задоволенні, як первісного, так і зустрічного позову відмовлено (а.с. 247-255, том 1).

Дане рішення оскаржили ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Апелянт ОСОБА_3 просить оскаржуване рішення в частині вирішення позовних вимог за первісним позовом скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, а в частині вирішення позовних вимог за зустрічним позовом залишити без змін, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм матеріального і процесуального права (т.2, а.с. 3-5).

Апелянт ОСОБА_6 в поданій ним апеляційній скарзі просить оскаржуване рішення в частині вирішення позовних вимог за зустрічним позовом скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, а в решті рішення суду залишити без змін, покликаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Вважає, що відмовляючи в задоволенні зустрічних позовних вимог суд першої інстанції не врахував, що саме такий порядок користування квартирою існує тривалий час, проте між сторонами є постійні конфлікти, відповідачі постійно влаштовують скандали, створюють нестерпні умови для спільного проживання, а тому без встановлення порядку користування квартирою в судовому порядку це ще більше загострить конфлікти та призведе до негативних наслідків.

Крім того, звертає увагу на те, що сім'я ОСОБА_3 перебуває на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, а його сім'я на такому обліку не перебуває.

Також зазначає, що між сторонами не досягнуто згоди щодо оплати житлово-комунальних послуг і лише встановлення порядку користування квартирою може вирішити це питання, оскільки відповідачі за зустрічних позовом не дають можливості оформити субсидії, так як відмовляються надати свої довідки про доходи. (а.с. 16-18, том 2).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на підтримання доводів апеляційної скарги ОСОБА_3 та заперечення доводів апеляційної скарги ОСОБА_6; пояснення ОСОБА_5, ОСОБА_6 і його представника ОСОБА_7, представника Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради Лещук Б.М. на підтримання доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 та заперечення доводів апеляційної скарги ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, стверджується матеріалами справи та визнається сторонами спору, що спірна квартира АДРЕСА_1знаходиться у комунальній власності (не є приватизованою) та складається з трьох житлових кімнат площею 18,2 кв.м., 18,6 кв.м. і 14.1 кв.м., кухні, коридору, ванни та туалету (а.с. 13, 72, том 1).

Приблизно з 2000 року склався наступний порядок користування спірною квартирою: сім'я ОСОБА_3 (в складі - на час ухвалення судом оскаржуваного рішення - трьох осіб: він, його дружина ОСОБА_4 і донька ОСОБА_10) користуються житловою кімнатою 18,2 кв.м., а сім'я ОСОБА_6 (в складі 4 осіб: він, дружина ОСОБА_5, діти ОСОБА_9 і ОСОБА_11) користується 2-ма житловими кімнатами площею 18,6 кв.м. і 14,1 кв.м.

Кухня, коридор, ванна і туалет знаходяться у спільному користуванні сімей ОСОБА_3 та ОСОБА_6, між якими тривалий час існує конфлікт з приводу користування вище згаданими житловими кімнатами спірної квартири.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ще у серпні 2000 року зверталися до суду з позовом до ОСОБА_5 про розподіл спірної квартири (у якому також просили суд залишити їм у користування 2 кімнати цієї квартири, а сім'ї ОСОБА_6 - одну кімнату), однак рішенням Місцевого суду Галицького району м. Львова від 24.10.2002 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 10.02.2003 року та ухвалою Верховного Суду України від 09.02.2005 року, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 було відмовлено у задоволенні позовних вимог: з тих підстав, що розподіл спірної квартири призведе до створення двох комунальних квартир (зі спільною кухнею та комунальними вигодами), які не будуть відповідати санітарно-технічним нормам та будівельним правилам і нормам, що погіршить житлові умови всіх мешканців спірної квартири (т.2, а.с. 41-43).

Заявляючи свої позовні вимоги, ні позивач за первісним позовом ОСОБА_3, ні позивач за зустрічним позовом ОСОБА_6, вище наведені висновки судів трьох інстанцій не спростували і нових аргументів, які б могли слугувати правовою підставою для задоволення їхніх позовних вимог про поділ спірної квартири, в поданих ними позовах не навели, а відтак суд прийшов до вірного висновку про те, що в задоволенні цих позовних вимог, як позивачу за первісним позовом, так і позивачу за зустрічним позовом, слід відмовити і доводи поданих ними апеляційних скарг цього висновку не спростовують.

За вище наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційні скарги на нього, доводи яких не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити та залишити рішення Сихівського районного суду м.Львова від 31 травня 2017 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: