Справа № 676/4138/17
Номер провадження 2/676/2172/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ(заочне)

30 листопада 2017 р. Кам'янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючого судді Вдовичинського А.В., секретаря Роговської О.О.

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Камянець-Подільський справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що 06 серпня 2016 р. між ним та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до умов якого відповідач отримав від нього грошові кошти в сумі 10000,00 (десять тисяч) доларів США, а повернути відповідач мені зобов'язувався 16000,00 (шістнадцять тисяч) доларів США. Різниця в 6000,00 доларів США - це плата за користування позикою (проценти), розмір яких за домовленістю визначено в грошовому еквіваленті, що відповідає нормам ЦК України. На підтвердження цих обставин ними складено розписку, в якій також погодили, що відповідач зобов'язується повернути ці кошти частинами (періодичними платежами) до 06 серпня 2017 року. До цього часу відповідач коштів не повернув. Загальна сума заборгованості за розпискою так і залишалась на рівні 16000,00 доларів США. З метою досудового врегулювання спору неодноразово звертався до відповідача, однак він свої зобов'язання так і не почав виконувати. Внаслідок цього відповідач порушив його право власності на грошові кошти, а тому це право підлягає захисту. Позивач просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на його користь 16000,00 (шістнадцять тисяч) доларів США, з яких 10000,00 доларів США - заборгованість за договором позики, 6000,00 доларів США - проценти за користування позикою, які стягнути у гривні, виходячи з розміру офіційного курсу гривні до долара США на день ухвалення рішення, відстрочити сплату судового збору в сумі 3484,80 грн. до ухвалення судового рішення по справі, стягнути з відповідача понесені судові витрати. В суді позивач та його представник позов підтримали, просять його задоволити, не заперечили щодо заочного розгляду справи в звязку із неявкою відповідача в судове засідання.

Відповідач в судове засідання не зявився, про розгляд справи неодноразово повідомлявся судовими повістками, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе справу розглянути без його участі на підставі наявних в справі доказів оскільки відносно цього в суді не заперечили позивач та його представник.

Заслухавши пояснення позивача та його представник, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

06 серпня 2016 р. між сторонами було укладено договір позики згідно якого позивач позичив відповідачу строком на один рік до 06.08.2017 р. 10000,00(десять тисяч) доларів США зі сплатою відсотків за користування коштами в розмірі 6000,00(шість тисяч) доларів США р., що підтверджується оригіналом розписки який приєднаний до матеріалів справи. Із змісту розписки вбачається, що сторони погодили сплату щомісячних платежів в рахунок повернення коштів згідно укладеного договору в розмірі по 500,00 доларів щомісячно та зі сплатою до 06.08.2017 р. 10500,00 доларів США.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ч.1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Ч.1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідачем не було повернуто позивачу своєчасно, а саме до 06.08.2017 р., запозичені кошти, не повернуті кошти і на час розгляду справи в суді.

Згідно з правової позиції висловленої Верховним Судом України у справі № 6-79 цс 14 від 02 липня 2014 року «незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобовязання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобовязання і його виконання є національна валюта України гривня. Відповідно, у національній валюті України підлягають обчисленню і стягненню і інші складові грошового зобовязання (пеня, штраф, неустойка, проценти) та виплати, передбачені ст. 625 ЦК України.»

В п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що оскільки ч. 1 ст. 192 ЦК визначає законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, грошову одиницю України гривню, то при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, грошову одиницю України гривні (з наведенням розрахунків з переведенням іноземної валюти (яка була предметом позики) в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення).

Враховуючи, що позивач просив суд стягнути борг за договором позики в розмірі 16000,00 доларів США, в т.ч. 10000,00 доларів США розмір позики та 6000,00 доларів США відсотки за користування позикою, що в еквіваленті на національну валюту на день розгляду справи складає 432222,40 грн.(на день розгляду справи офіційний курс НБУ складає 100 доларів США еквівалентно 2701,3930 грн.; 2701,3930 грн. х 160 = 432222,40), а тому позов підлягає до задоволення.

Оскільки позивачем було сплачено при подачі позову до суду 640,00 грн. судового збору, позов задоволено, а тому з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача зазначена сума судового збору, та на користь держави 3682,22 грн. судового збору(432222,40 грн. % 100= 4322,22 грн; 4322,22 грн. 640,00 грн. = 3682,22 грн.)..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 192, 193, 533, 625, 627, 1046-1051 ЦК України, ст.ст. 11, 60, 88, 213-215, 218, 226 ЦПК України,

вирішив:

позов задоволити. Стягнути з ОСОБА_3(ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 06.08.2016 р. в сумі 432222,40 грн., 640 грн. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3(ІПН НОМЕР_1) на користь держави 3682,22 грн. судового збору.

Відповідач має право в десятиденний термін з дня отримання копії рішення подати в Кам`янець-Подільський міськрайонний суд заяву про скасування заочного рішення в порядку ст.ст. 228-229 ЦПК України.

На рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів до апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд.

Суддя Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Вдовичинський А.В