Справа № 337/4472/17
Провадження № 2н/337/814/2017
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 року Суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя Гнатик Г.Є., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ЖБК № 355 «Запоріжсталь-30» заборгованості по заробітної платі,
в с т а н о в и л а :
Заявник звернувся до суду із вказаною заявою.
Статтею 96 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.
Так, відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 98 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються.
Як роз'яснено у п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 23 грудня 2011 року за №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (пункт 1 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати (Закон України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці», Закон України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати»). До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо.
Пунктом 5 Постанови Пленуму ВССУ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2011 року вказано, що за змістом статті 98, пункту 2 частини третьої статті 100, статті 103 ЦПК до заяви про видачу судового наказу додаються оригінали або належним чином завірені копії документів, які підтверджують матеріально-правову вимогу заявника. На такі документи поширюються вимоги статей 57 і 59 ЦПК щодо належності та допустимості доказів.
При подачі заяви заявником не було виконано вимоги ст.. 119 ЦПК України, а тому ухвалою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 24.11.2017 року заява була залишена без руху та заявнику наданий строк для усунення недоліків. Копія ухвали була направлена за адресою яка зазначена у заяві, замовленою поштою. Як вбачається з матеріалів справи, заявник отримав копію зазначеної ухвали суду - 30.11.2017 року. Строк для усунення недоліків закінчився 04.12.2017 року.
Відповідно до ч.6 ст.70 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами звязку. Але до теперішнього часу ніякого листа від заявника до суду не надходило.
В установлений судом строк заявник не надав суду докази перебування з боржником у трудових відносинах.
Відповідно до ч.1 ст.100 ЦПК України, суддя повертає заяву про видачу судового наказу, якщо заявник у встановлений судом строк не усунув недоліки заяви про видачу судового наказу.
Попередити заявника, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Керуючись ст. ст. 100, 119 ЦПК України,
Заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ЖБК № 355 «Запоріжсталь-30» заборгованості по заробітної платі, вважати не поданою та повернути заявнику.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі у 5-денний строк апеляційної скарги.

Суддя: Г.Є. Гнатик