Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" листопада 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі головуючого: судді Гончарука В.П.

за яучасті секретарів Краснової І.В., Юдицького К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя мотивуючи свої вимоги тим, що 20.11.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області між нею та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27.07.2016 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано.

За час перебування у шлюбі було придбане майно, а саме : автомобіль Kia Carens 2008 року випуску д.н. НОМЕР_1 куз. НОМЕР_5, вартість якого відповідно до інформації яка міститься на сайті інтернет-ресурсу ,,Авто-базар" складає 9000 доларів США, що згідно курсу НБУ еквівалентно 236970 грн. (станом на 15.09.2016 року вартість 1 долар США - 26,33 грн.)

З урахуванням вищевикладеного позивач просить поділити спільне майно подружжя, яке є об'єктом спільної сумісної власності, залишити автомобіль у власності ОСОБА_2 та стягнути з нього на її користь вартість ? частки автомобіля у сумі 118485 грн.

В судовому засіданні позивача просила суд визнати автомобіль Kia Carens 2008 року випуску д.н. НОМЕР_1 спільною сумісною власністю подружжя, припинити право власності ОСОБА_1 на ? частину автомобіля та стягнути з ОСОБА_2 на її користь вартість ? частки автомобіля у сумі 114727,25 грн. відповідно до Висновку судово автотоварознавчої експертизи.

В судовому засіданні відповідач та представник відповідача в задоволенні позовних вимог просили відмовити в повному обсязі, вказуючи, що спірний автомобіль було придбано за особисті кошти відповідача, що були йому надані його родичами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, заслухавши свідків, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 20.11.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27.07.2016 року шлюб між сторонами було розірвано.

За час перебування у шлюбі, а саме 16.08.2013 року подружжям було придбано автомобіль Kia Carens 2008 року випуску, д.н. НОМЕР_1 куз. НОМЕР_5, право власності на який було зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2

Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволення частково.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини і навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.63 цього Кодексу дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до п.1 ст.61 Сімейного кодексу України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до п. 23, 24 постанови пленуму ВСУ від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60 СК України, ч.3 ст. 368 ЦК України), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім»я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартира, жилі й садові будинки, земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі, грошові кошти та майно, належне подружжю та іншими зобов»язальними правовідносинами, тощо..

При вирішенні питання про стягнення грошової компенсації необхідно враховувати і загальні засади цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності з врахуванням прав та інтересів усіх співвласників. За змістом ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно положень ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В ході розгляду справи відповідачем заперечувалося, що автомобіль НОМЕР_2 є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки позивачка не приймала участі коштами або працею у придбанні вказаного автомобіля. Відповідно до наданих суду заперечень автомобіль було придбано за особисті кошти відповідача які він отримав від продажу автомобіля яким володів до шлюбу та за кошти його батьків, а тому спірне майно не може вважатися спільною сумісною власністю подружжя, оскільки є особистою приватною власністю того з подружжя за кошти якого воно придбане. На підтвердження надання батьками коштів суду були надані копії квитанцій про переказ матір'ю ОСОБА_3 в період з 2012 року по 2014 роки готівки для ОСОБА_2 на загальну суму 75000 грн.

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст. 57 СК майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто є особистою приватною власністю дружини, чоловіка.

Разом з тим стороною відповідача не було надано суду належних та допустимих доказів того, що автомобіль НОМЕР_2 було придбано винятково за особисті кошти відповідача за набуті ним до шлюбу, та в ході судового розгляду було встановлено, що спірний автомобіль було придбано в інтересах та на благо сім»ї позивача та відповідача в тому числі і за кошти рідні як позивача так і відповідача, що допомагали сторонам в придбані спірного автомобіля, так -як було встановлено в ході судового засідання, що позивач та відповідач на час придбання спірного автомобіля не мали постійного сталого заробітку.

На підставі заявленого позивачем ОСОБА_1 клопотання, ухвалою суду від 15.12.2016 року по справі було призначено судово-товарознавчу експертизу для визначення ринкової вартості транспортного засобу Kia Carens д.н. НОМЕР_1.

Згідно Висновку за результатами проведення комісійної судово автотоварознавчої експертизи № 987/17-54 від 30.05.2017 року складеного Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, ринкова вартість транспортного засобу Kia Carens д.н. НОМЕР_1, 2008 року випуску на момент проведення експертизи склала 229448,49 грн.

За таких підстав суд приймає за основу оцінку автомобіля згідно висновку № 987/17-54 експертного авто товарознавчого дослідження від 30.05.2017 року.

Таким чином доля кожного співвласника становить 114724,25 грн.

У зв'язку з вищевикладеним суд взявши до уваги покази свідків, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які наявні у матеріалах справи вважає, що автомобіль НОМЕР_2 є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки було придбано за спільні кошти сторін та їх батьків в інтересах сім'ї.

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість визнання автомобіля Kia Carens 2008 року випуску д.н. НОМЕР_1 спільною сумісною власністю подружжя, припинення права власності ОСОБА_1 на ? частину автомобіля НОМЕР_2 та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вартість ? частки автомобіля у сумі 114727,25 грн.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 60,63,70,71 СК України, 317,325,368,365 ЦКУ , ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 179, 154, 208, 209, 212-215, 218, 293 ЦПК України; суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити частково.

Визнати автомобіль «KIA Carens» 2008 року випуску державний номерний знак НОМЕР_1 спільною сумісною власністю подружжя .

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_4 грошову компенсації за автомобіль «KIA Carens» 2008 року випуску державний номерний знак НОМЕР_1 в розмірі 114 724 грн. 25 коп. ( сто чотирнадцять тис. сімсот двадцять дві грн.. 25 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_4 1147 грн. 24 коп. витрат по сплаті судового збору та 3 303 грн. витрат пов»язаних з оплатою експертизи , а всього стягнути 4 450, 24 грн. ( чотири тис. чотириста п»ятдесят грн.24 коп.).

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 діб з дня проголошення рішення, а особами, що приймали участь у судовому розгляді але були відсутні під час проголошення рішення протягом 10 діб з дня отримання копії рішення.

Суддя: