Справа № 404/9197/14-ц
Номер провадження 2/404/15/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2017 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Галагана О.В.,

при секретарі - Туровської О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Іпотечний центр Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» про поділ спільного майна подружжя, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1звернулась до суду з вищевказаним позовом, після остаточного уточнення позовних вимог просила:

- в порядку поділу майна подружжя визнати право особистої приватної власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2, припинивши право спільної часткової власності на вказану квартиру із ОСОБА_1, стягнувши з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в розмірі ? частини квартири в сумі 60000 грн.;

- судові витрати залишити по фактично понесеним.

На обґрунтування позову зазначено, що 27.09.1997 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, який розірвано. Від шлюбу сторони мають доньку.

27.02.2004 року укладено кредитну угоду № 188/1 між Кіровоградським регіональним відділення Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» з ОСОБА_2 про отримання від Фонду пільгового довготермінового кредиту молодій сім'ї, як прямий адресний кредит в сумі 86258 грн., згідно з проектом за адресою: АДРЕСА_2. В подальшому сума кредиту була збільшена на 36697 грн., згідно додаткового договору № 1 від 20.12.2006 року до цієї кредитної угоди. отримані в кредит кошти повертались подружжям спільно.

В той час, в 2004 році сторони уклали із забудовником договір про дольову участь у будівництві житла в багатоквартирному будинку АДРЕСА_1

В 2006 році вказаний будинок було здано в експлуатацію. В цей же період між сторонами цього договору було підписано акт приймання-передавання квартири НОМЕР_1

В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитною угодою № 188/1 від 27.02.2004 року та додаткового договору № 1 від 20.12.2006 року до неї та на виконання п. 3.1 Угоди 12.01.2009 року між Фондом та відповідачем укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки спірного майна.

Відповідно до п. 2.1 Договору іпотеки ОСОБА_2 стверджує, що нерухоме майно, яке є предметом іпотеки є спільною сумісною власністю їхнього шлюбу.

Дружина Іпотекодавця ОСОБА_2 - ОСОБА_1 дала згоду чоловіку на предмет в іпотеки зазначеної квартири, що складає предмет іпотеки, набутого ними за час шлюбу.

Отже, вказана квартира АДРЕСА_3 є спільною сумісною власністю подружжя.

За таких підстав позивач вважає, що спільне майно подружжя має бути поділено між сторонами з урахуванням тієї обставини, що за кредит майже повністю розраховувалась позивач.

06.11.2017 року ухвалою на задоволення заяви ОСОБА_2 залишено без розгляду його зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Іпотечний центр в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої установи «державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та Кіровоградське регіональне відділення Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про поділ майна подружжя, припинення права спільної сумісної власності на квартиру.

Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, уточненні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Відповідач надав заяву про розгляд справи без його участі, уточненні позовні вимоги позивача визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Представник третьої особи про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не відомо.

Суд дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.09.1997 році між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб (а.с. 6, т. 1).

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7, т. 1).

12.02.2015 року згідно рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 221-222, т. 1).

27.02.2004 року між Кіровоградським регіональним відділення Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та ОСОБА_2 укладено кредиту угоду № 118/1 про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, кредит у сумі 86258 грн. з терміном повернення 30 років з дати укладення кредитної угоди (а.с. 8-10, т. 1).

Згідно до п. 1.2 кредитної угоди № 18/1 від 27.02.2004 року кредит цієї угодою надається на будівництво (реконструкцію) житла загальною площею 66,69 кв.м., згідно з проектом за адресою: АДРЕСА_4.

20.01.2009 року укладено договір іпотеки між Кіровоградським регіональним відділення Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» та ОСОБА_1, предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира, що знаходить за адресою: АДРЕСА_5 (а.с. 19-22, т. 1).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 17.09.2007 року квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 (а.с. 15, 16, т. 1).

Згідно до п. 2.1 договору іпотеки від 20.01.2009 року Іпотекодавець, ОСОБА_2, стверджує, що нерухоме майно, який є предметом іпотеки, є спільною сумісною власністю їхнього з ОСОБА_4 подружжя, оскільки було придбане за час шлюбу.

03.11.2015 року рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда у задоволенні вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Іпотечний центр в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», Державна спеціалізована фінансова установа » Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» про визнання за ОСОБА_2 право особистої власності на квартиру, розташовану за адресою АДРЕСА_6 - відмовлено (а.с. 176-183, т. 1).

08.12.2015 року ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03.11.2015 року залишено без змін (а.с. 170-174, т. 1).

Згідно до висновку експертів № 3 від 28.07.2017 року ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 станом на момент проведення експертизи, а саме 28.07.2017 року може складати 775923,54 грн. Вартість матеріалів, відповідно до підсумкової відомості ресурсів житлового будинку АДРЕСА_7 складає 204369,44 грн., в дану вартість не входить зазначена в ухвалі суду охоронна система. Вартість кошторисної забортної плати складає 33938,85 грн., в дану вартість не входить зазначена в ухвалі суду виконана робота з монтажа охоронної системи, так як в локальному кошторисі, та акту виконаних робіт ця позиція відсутня. Ремонтно-будівельні та оздоблювальні роботи виконані в квартирі АДРЕСА_1 вплинули на подорожчання до її аналогу без аналогічного обсягу робіт. Ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 (без урахування ремонту), станом на момент проведення експертизи, а саме 28.07.2017 року може складати 640498,66 грн. (а.с. 35-47, т. 3).

Відповідно до ч.1 ст. 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вказана норма кореспондується із положенням ч.3 ст. 368 ЦК України якою передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 70 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Згідно ч.1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.1 ст.365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена у натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника його сім'ї.

Виходячи із змісту ст. 365 ЦК України для постановлення судом рішення про припинення права особи на частку у спільному майні достатньо лише однієї підстави, передбаченої цією статтею.

Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно частин 4, 5 статті 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

В межах заявлених позовних вимог квартиру, яка є предметом поділу, слід присудити відповідачу. На користь позивача слід стягнути грошову компенсацію замість її частки у праві спільної сумісної власності на майно в розмірі 60000 грн.

Згідно з частиною третьою статті 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку про можливість припинення права власності позивача на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та компенсації його частки грошовою сумою.

Судові витрати вважати по фактично понесеним.

Згідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 154, 212-214, 218, 293 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Іпотечний центр Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» про поділ спільного майна подружжя- задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1в рахунок компенсації 1/2 частини вартості майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя - квартири АДРЕСА_1 в розмірі 60 000 грн.

Припинити право спільної власності ОСОБА_1на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

В порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2право власності на квартиру АДРЕСА_1.

Після набрання рішенням законної сили, скасувати заходи забезпечення позову накладені ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.11.2014 року по справі № 404/9197/14-ц, номер провадження 2/404/15/17.

Судові витрати вважати по фактично понесеним.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського О. В. Галаган

районного суду

м.Кіровограда