Справа № 323/2456/17
№ провадження 2/323/836/17
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

12.12.2017 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді Фісун Н.В., при секретарі Сабліній А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнського банку розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, "04" лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський банк розвитку" та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № ІСКGМСUІ.90496.003.

Банк в повній мірі виконав умови кредитного договору, встановивши "04" лютого 2013 року кредитний ліміт у розмірі 2000,00 гривень на рахунок НОМЕР_2, який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 30.08.2017 року має заборгованість, яка складається: прострочена заборгованість за кредитом - 2372,79 грн.; прострочена заборгованість по процентам кредиту - 4699,71 грн.; заборгованість за штрафами або пенею -12331, 40 грн.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного Акціонерного Товариства "Всеукраїнський банк розвитку" заборгованість за Кредитним договором № ICKGMCUI.90496.003 від 04.02.2013, що станом на 30.08.2017 становить 19 403,90 грн. (дев'ятнадцять тисяч чотириста три грн. 90 коп.) у тому числі: прострочена заборгованість за кредитом - 2 372,79 грн., прострочена заборгованість за процентами по кредиту - 4 699,71 грн.; заборгованість за штрафами та/або пенею - 12 331,40 грн.

У судове засідання представник позивача не з'явився, просить розглянути справи без його участі, прохає суд позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував частково, прохав суд застосувати строк позовної давності та стягнути відсотки за період з 30.08.2014 року по 30.08.2017 року в розмірі - 3798, 58 грн., зменшити розмір неустойки з 4271, 02 грн. до 2135, 51 грн.

Суд, заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що "04" лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Всеукраїнський банк розвитку" та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № ІСКGМСUІ.90496.003.

Відповідно до кредитного договору, банк зобов'язується, протягом 60 днів з моменту укладення цього договору, встановити кредитний ліміт у розмірі 2000,00 гривень на рахунок № НОМЕР_2, який відкритий на підставі приєднання Позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг. Банк нараховує проценти в розмірі 36% річних за користування кредитом, крім пільгового періоду. Нарахування процентів здійснюється щоденно, при цьому, проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з розрахунку: рік - триста шістдесят днів, місяць - рівний кількості календарних днів. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Щомісячний мінімальний платіж складає 10% від суми заборгованості, підлягає сплаті Позичальником щомісячно до 25-го числа за попередній місяць. Заборгованість, що підлягає сплаті, не сплачена у встановлений строк вважається простроченою. У рамках Кредитного договору, Банк встановлює поновлюваний пільговий період кредитування. Пільговий період складає 45 днів, по кожній платіжній операції. Пільговий період поширюється на всі операції по картці. Процентна ставка під час пільгового періоду кредитування, складає 0,0001% річних. При непогашенні заборгованості за Кредитом у повному у повному обсязі по закінченню пільгового періоду, проценти за користування кредитом нараховуються і сплачуються згідно з п. 2.3. та 2.5. які встановлені Кредитним договором.

Кредит надавався на підставі кредитного договору позичальника з лімітом, зазначеним в п. 2.2. на споживчі цілі. Кредитний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє протягом 3 років, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов'язань за Кредитним договором Підписання Кредитного договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, у період обслуговування кредитного договору .

Банк в повній мірі виконав умови кредитного договору, встановивши "04" лютого 2013 року кредитний ліміт у розмірі 2000,00 гривень на рахунок НОМЕР_2, який відкритий на підставі приєднання позичальника до Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 30.08.2017 року має заборгованість, яка складається: прострочена заборгованість за кредитом - 2372,79 грн.; прострочена заборгованість по процентам кредиту - 4699,71 грн.; заборгованість за штрафами або пенею -12331, 40 грн.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Згідно ст.1050 ЦК України наслідками порушення кредитного договору є зобов'язання позичальника сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України та проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.

За вимогами ст.549 ЦК України неустойкою / штрафом , пенею/ є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні прохав суд застосувати ст.ст. 258 та 551 ЦК України, стягнути відсотки за період з 30.08.2014 року по 30.08.2017 року в розмірі - 3798, 58 грн., зменшити розмір неустойки з 4271, 02 грн. до 2135, 51 грн.

Згідно зі ст.ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Зі ст.267 ЦК України вбачається, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Суд вважає, що до вимоги банку щодо стягнення відсотків за користування кредитом (які є періодичними платежами) необхідно застосувати строк позовної давності. Тому стягненню підлягає сума нарахованих відсотків за користування кредитом за останні 3 роки (відповідно до наданого банком розрахунку), а саме з 30.08.2014 року по 30.08.2017 року в розмірі - 3798.58 грн.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Тому стягненню підлягає сума нарахованих штрафів та/або пені за останній рік, а саме з 30.08.20165 року по 30.08.2017 року в розмірі - 4271, 02 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України суд має право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір у тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, тобто зменшити розмір штрафних санкцій (неустойки) через її неспівмірність із розміром основного зобов'язання.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що прострочення станом на 30.08.2017 рік боржника завдало збитків або зумовило інші суттєві негативні наслідки. Відповідачем не надано також доказів суду того, що у нього скрутне матеріальне становище.

Розмір заборгованості та штрафних санкцій (розмір неустойки), їх співмірність, обставини, які дають суду право застосувати або не застосувати ч. 3 ст. 551 ЦК України, є фактичними обставинами справи, встановлення яких судом, відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 214 ЦПК України, є обов'язковою умовою при розгляді справи та ухваленні судового рішення у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним в постанові від 03 вересня 2014р. (справа № 6-100цс14), ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України, а саме: з урахуванням того, що розмір пені та штрафів, нарахованої позивачем, значно перевищує розмір збитків( на момент розгляду справи вони сплачені у повному обсязі) та виходячи з засад виваженості, розумності та справедливості, яка впливає на здатність сплачувати борг в обумовленому розмірі, суд вважає доцільним зменшити розмір стягненої з відповідача неустойки до 3000,00гр.

Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір у сумі 1600, 00 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 57-60,192,196, 208-209, 213-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 258, 267, 525, 526, 549,551, 625,629,651, 1048, 1050,1054, 1049 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнського банку розвитку» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Кірове, Оріхівського району Запорізької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнського банку розвитку» (), заборгованість за кредитним договором № ІСКGМСUІ.90496.003 від 04.02.2013 р. в розмірі 9171 (дев'ять тисяч сто сімдесят одна гривня) грн. 00 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 2372, 79 грн., заборгованість за процентами по кредиту - 3798, 58 грн., заборгованість за штрафами або пенею - 3000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Кірове, Оріхівського району Запорізької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 1600 грн. 00коп. у доход держави ( Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/ 22030106, ; банк отримувача: Головне управління Державної казначейської служби України у м.Києві, код банку отримувача: 820019, рахунок отримувача: 0001,код класифікації доходів бюджету: 22030106).

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляцій скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області Н.В.Фісун