Ухвала іменем україни 01 листопада 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Червинської М.Є., суддів: Коротуна В.М., Писаної Т.О., Мазур Л.М., Попович О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 15 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 23 квітня 2015 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем ЗАЗ 110308, номерний знак НОМЕР_1, допустив зіткнення з належним йому транспортним засобом «Dacia Sandero», номерний знак

НОМЕР_2, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК»), яке виплатило йому страхове відшкодування в розмірі 24 047 грн 19 коп. При цьому вартість матеріального збитку, завданого йому внаслідок зазначеного ДТП, становило 41 178 грн 13 коп.

Враховуючи зазначене та з урахуванням уточнень позовних вимог, ОСОБА_3 просив суд стягнути на його користь з ПрАТ «УПСК» залишок невідшкодованої майнової шкоди в розмірі 17 130 грн 94 коп., з

ОСОБА_4 - 20 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Берегівського районного суду Закарпатської області від

26 листопада 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_3 з ПрАТ «УПСК» 17 130 грн 94 коп. на відшкодування майнової шкоди, з ОСОБА_4 - 2 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Останнім рішенням апеляційного суду Закарпатської області від

15 серпня 2016 року рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від 26 листопада 2015 року скасовано в частині задоволення вимог про стягнення матеріальної шкоди та судових витрат, ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду Закарпатської області від 15 серпня 2016 року, залишити в силі рішення Берегівського районного суду Закарпатської області від

26 листопада 2015 року.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 до ПрАТ «УПСК», суд першої інстанції виходив із того, що матеріальний збиток, завданий позивачу, складає 41 178 грн 13 коп., однак ПрАТ «УПСК» сплатило страхове відшкодування в розмірі 24 047 грн 19 коп., а тому з останнього підлягає стягненню залишок невідшкодованої майнової шкоди в розмірі

17 130 грн 94 коп.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ПрАТ «УПСК» та ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що ПрАТ «УПСК» було виплачено страхове відшкодування в повному обсязі з урахуванням визначеного порядку, встановленого Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зокрема в межах визначеної після настання ДТП шкоди та з відповідним зменшенням на суму податку на додану вартість.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

Встановлено, що 23 квітня 2015 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем ЗАЗ-110308, номерний знак НОМЕР_1, рухався по автомобільній дорозі Київ - Чоп, не дотримався безпечної дистанції руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «Dacia Sandero», номерний знак

НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_3

Постановою Берегівського районного суду Закарпатської області від 28 травня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Останній повністю визнав свою провину в скоєнні вищевказаної ДТП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «УПСК», яке 19 червня 2015 року виплатило страхове відшкодування в розмірі 24 047 грн 19 коп.

Згідно з висновком судового експерта від 05 жовтня 2015 року № 83 матеріальний збиток, заподіяний власнику КТЗ марки «Dacia» моделі «Sandero», 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, складає

41 178 грн 13 коп. (без 20 % ПДВ), вартість ремонтно-відновлювальних робіт складає 38 855 грн 90 коп. (без 20 % ПДВ).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Так, правовідносини, що виникли між позивачем та ПрАТ «УПСК» не є деліктними, отже, Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має пріоритет і розмір страхового відшкодування визначається на підставі цього Закону.

У п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Положенням п. 34.2 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Згідно із п. 34.3 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.

Так, керуючись вимогами законодавства, ПрАТ «УПСК» протягом 10 робочих днів, 28 квітня 2015 року, направило осіб, для визначення розміру шкоди.

При цьому позивач погодився з переліком пошкоджень, зазначених експертом, підписавши акт огляду транспортного засобу.

Позивачу, як того вимагає Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 24 047 грн 19 коп., яке було обчислено виходячи із визначеної вартості відновлювальних робіт після настання ДТП та з урахуванням відповідного зменшення на суму податку на додану вартість відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Враховуючи, що розмір страхового відшкодування, виплаченого позивачу від ПрАТ «УПСК», був обчислений відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та умов договору страхування, правильним є висновок суду апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ПрАТ «УПСК».

Доводи касаційної скарги зазначених висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, зводяться виключно до переоцінки доказів щодо розміру матеріального збитку, завданого йому внаслідок ДТП, та незгоди з висновками суду щодо їх оцінки.

При цьому безпідставними є доводи ОСОБА_3 щодо позбавлення його права на відшкодування шкоди в повному обсязі, враховуючи, що відповідно до положень ст. 1194 ЦК України у разі недостатності страхового відшкодування для повного відшкодування завданої шкоди він має право стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням з винної у ДТП особи.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про те, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 343-345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 15 серпня

2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

Т.О.Писана

О.В. Попович