Справа № 712/9620/17
Провадження № 2/712/2316/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Пересунька Я.В.,

при секретарі - Сагун Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаської міської ради, ОСОБА_2, треті особи: Перша черкаська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

31 липня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, просить встановити юридичний факт прийняття ОСОБА_4 спадщини у вигляді 3/8 частин житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5; встановити юридичний факт, що ОСОБА_6 постійно проживав із спадкодавцем ОСОБА_4 у будинку № АДРЕСА_1 станом на ІНФОРМАЦІЯ_5 року; визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 3/4 частини житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року померла її баба ОСОБА_4.

Після смерті баби відкрилась спадщина на 3/8 частин житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1, що належала бабі на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 12 грудня 2001 року.

26 вересня 2012 року батько позивача та син ОСОБА_4 - ОСОБА_6 подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті своєї матері, хоча й так прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований та проживав разом із нею за однією адресою у спадковому будинку.

Обставина прийняття батьком позивача спадщини після смерті його матері може бути підтверджена документами про реєстрацію місця його проживання та домовою книгою, але домову книгу на будинок АДРЕСА_1 після смерті баби забрала собі відповідач ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6 помер.

Після смерті ОСОБА_6 позивач 7 грудня 2016 року звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Оскільки її батько за життя не оформив спадкових прав після смерті своєї матері, будучи єдиним спадкоємцем першої черги, то позивач вважає, що вона є єдиним спадкоємцем 3/8 частин житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1.

Крім того, на думку позивача, до успадкованого нею майна також необхідно включити ще 3/8 частин житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 з наступних підстав.

Рідний брат її баби ОСОБА_4 - ОСОБА_5 успадкував разом із бабою 3/4 частин житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1, але свідоцтва про право на спадщину за заповітом не отримував і в установленому законом порядку право власності на нерухоме майно не зареєстрував, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, яке зареєстровано в реєстрі за № 4-2133 від 12 грудня 2001 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 помер, спадщину після нього ніхто не оформив. Наскільки позивачу відомо, то єдиним спадкоємцем після його смерті була її баба, яка з ним фактично проживала та вела спільне господарство, разом утримувала будинок, внаслідок чого фактично прийняла спадщину та вступила в управління спадковим майном.

За таких обставин, на думку позивача, її баба стала власником 3/4 частин житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1, які також успадкував після смерті баби її син і батько позивача - ОСОБА_6

Після звернення до нотаріальної контори нотаріус 2 червня 2017 року відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно та роз'яснила право звернутись із позовом до суду.

Тітка позивача, яка є рідною сестрою її батька - відповідач ОСОБА_2, чинить позивачу перешкоди у здійсненні права на прийняття спадщини, оскільки забрала правовстановлюючі документи та домову книгу на будинок по АДРЕСА_1, а також свідоцтва про народження та смерть баби й батька.

ОСОБА_2 також звернулась до нотаріально контори із заявою про прийняття спадщини після його смерті. Проте вона не проживала разом із батьком позивача та їх матір'ю в одному будинку, відноситься до другої черги спадкоємців після смерті батька позивача, до того ж звернулась до нотаріальної контори зі спливом шестимісячного строку на прийняття спадщини.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 15 серпня 2017 року закінчено підготовку справи до судового розгляду та цією ж ухвалою зобов'язано ОСОБА_2 в судове засідання 5 жовтня 2017 року надати суду для огляду оригінал домової книги на будинок АДРЕСА_1, а також оригінал технічного паспорту та правовстановлюючих документів на цей будинок (а.с. 38-39).

Копію цієї ухвали ОСОБА_2 отримала 23 серпня 2017 року (а.с. 58), але вимог суду не виконала.

У судовому засіданні 31 жовтня 2017 року суд постановив ухвалу, яку внесено до журналу судового засідання, відповідно до якої залучив до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_3, яка є вдовою після смерті ОСОБА_5 (а.с. 93).

У судовому засіданні 29 листопада 2017 року представник позивача - ОСОБА_7 позов підтримала, надавши суду відповідні пояснення.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи її представники ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були повідомлені завчасно та належним чином (а.с. 105).

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_8 у судове засідання не з'явилась, подала заяву від 29 листопада 2017 року про перенесення розгляду справи у зв'язку із зміною представника та необхідністю вивчення матеріалів справи адвокатом.

Оскільки ОСОБА_8 сама є представником ОСОБА_2 на підставі довіреності, то суд визнав причини неявки сторони відповідача не поважними, відмовив у задоволенні такого клопотання та ухвалив розглядати справу за відсутності ОСОБА_2 та її представника.

Представник Черкаської міської ради подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Треті особи Перша черкаська державна нотаріальна контора та ОСОБА_3 у судове засідання не з'явились, повідомлялись судом про час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Із досліджених матеріалів інвентаризаційної справи на домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 65-85) встановлено, що на підставі постанови Черкаського міськвиконкому від 10 січня 1957 року № 2 про реєстрацію домоволодіння, домоволодіння по АДРЕСА_1, яке складається з одного будинку, належить ОСОБА_10 (а.с. 65).

Ухвалою народного суду 1 участку м. Черкаси від 6 червня 1957 року встановлено факт володіння домобудівництвом по АДРЕСА_1 на правах договору купівлі-продажу за ОСОБА_10 (а.с. 66).

Згідно з довідкою-характеристикою Черкаського ОБТІ № 418 від квітня 1989 року, ОСОБА_10 є власником домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва на право особистої власності № 1849, яке видано Черкаським ЖКХ 21 червня 1957 року (а.с. 71).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 5 травня 1989 року нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори, спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_10 є ОСОБА_11, що проживає АДРЕСА_1, та ОСОБА_4, що проживає там же. Спадкове майно складається з жилого будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 (будинок деревяний, обкладений цеглою, загальна жила площа якого 26,7 кв.м., два льоха літ. Г,Г-1, туалет, огорожа № 1-5, водо колонка № 6 та відмостка, розташовані на земельній ділянці площею 638 кв.м.) (а.с. 73-74).

Із змісту цього ж свідоцтва про право на спадщину за заповітом випливає, що на 3/4 частини жилого будинку з відповідною частиною господарських споруд свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не видано.

Таким чином, суд вважає, що це свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/4 частину домоволодіння АДРЕСА_1, що належало ОСОБА_12.

Це підтверджується також і тим, що згідно з довідкою-характеристикою Черкаського ОБТІ № 887 від березня 2000 року 1/4 частина домоволодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_11, а 3/4 - рахуються за померлим ОСОБА_10 (а.с. 76).

6 грудня 2001 року ОСОБА_4 для оформлення спадщини замовила в Черкаському ОБТІ довідку-характеристику на домоволодіння по АДРЕСА_1 (а.с. 78-79), після чого 12 грудня 2001 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/8 частин домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 80).

Відповідно до витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, станом на 23 грудня 2003 року співвласниками вказаного домоволодіння вважались: ОСОБА_13 (спадкоємець після ОСОБА_11) - 1/4, ОСОБА_4 - 3/8, ОСОБА_10 - 3/8 (а.с. 82).

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 307615 (а.с. 11).

Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Статтею 530 ЦК УРСР визначено, що при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

Згідно із ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначає про те, що її баба ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 року свого брата ОСОБА_5, оскільки проживала з ним однією за однією адресою, вела спільне господарство та разом утримувала будинок.

Проте суд критично відноситься до цих доводів позивача, оскільки ОСОБА_5 перебував у шлюбі із ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 9 серпня 1979 року (а.с. 93).

Згідно з довідкою комітету самоорганізації населення «Благовісний» від 24 жовтня 2017 року ОСОБА_14 на момент смерті ОСОБА_5 проживала АДРЕСА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_3 року по 4 травня 1995 року, користувалась спільним майном та зберкнижкою (а.с. 102).

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 відносилась до другої черги спадкування після смерті свого брата ОСОБА_5, то з урахуванням вказаних доказів, які підтверджують прийняття спадщини після його смерті його дружиною, яка відноситься до першої черги спадкування, суд робить висновок про відсутність підстав для задоволення позову в частині встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_5, а відтак - і в частині вимог про визнання за позивачем права власності на 3/4 частин домоволодіння по вул. Пролетарській, 17 у м.Черкаси.

Крім того, за відсутності домової книги на будинок по АДРЕСА_1, яка згідно з матеріалами справи перебуває у представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_8 (а.с. 18), суд також позбавлений можливості з'ясувати, чи прийняв ОСОБА_5 спадщину після смерті ОСОБА_10

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що 26 вересня 2012 року син позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 року його матері - ОСОБА_4 (а.с. 51).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 15).

У зв'язку із смертю ОСОБА_6, його паспорт було вилучено та знищено, тому суд, враховуючи також відсутність домової книги, безпосередньо не може перевірити відмітку про реєстрацію його місця проживання на день смерті ОСОБА_4

Проте із поданої ОСОБА_6 заяви про прийняття спадщини вбачається, що цю обставину перевіряла нотаріус, яка в заяві встановила, що факт прийняття спадщини спадкоємцем перевірено по паспорту ОСОБА_6 (серії НОМЕР_3, виданим Придніпровським РВ УМВС України в Черкаській області 12 липня 2002 року), де наявна відмітка про його прописку у спадковому будинку з 21 липня 2004 року і відсутні дані про виписку, що підтверджує факт сумісного проживання спадкоємця із спадкодавцем на день її смерті.

Таким чином, суд робить висновок про те, що цього доказу достатньо для встановлення того факту, що ОСОБА_6 проживав із ОСОБА_4 за однією адресою на день її смерті та фактично прийняв спадщину у вигляді 3/8 частин житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_6 його дочка ОСОБА_1, як єдиний спадкоємець першої черги, у встановлений ЦК України строк звернулась 7 грудня 2016 року до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с. 50).

2 червня 2017 року нотаріус Першої черкаської державної нотаріальної контори відмовила ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 24).

З огляду на викладене, за ОСОБА_6 необхідно визнати право власності на 3/8 частин житлового будинку з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6, який успадкував цю частину нерухомого майна після смерті своєї матері ОСОБА_4

У порядку ст. 88 ЦПК України із ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 640 грн.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 213-215, 218, 259 ЦПК України, ст. ст. 1218, ст.ст. 1218, 1223, 1258, 1261, 1262, 1268, 1269, 1297 ЦК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задоволити частково.

Встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_6 станом на ІНФОРМАЦІЯ_5 року проживав із ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/8 частин домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_6.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, РНОКПП: НОМЕР_1, зареєстрована за адресою: с.Синьооківка, Золотоніський район, Черкаська область) на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 640 грн 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене ОСОБА_1 до апеляційного суду Черкаської області, шляхом подання через Соснівський районний суд м. Черкаси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а ОСОБА_2 - з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після розгляду справи в апеляійному порядку апеляційним судом Черкаської області, якщо його не буде скасовано.

Суддя: Я.В. Пересунько