Рішення

Іменем України

28 листопада 2017 року м. Теребовля Теребовлянський районний суд

Тернопільської області

у складі:

головуючого Малярчука В.В.

при секретарі Зіньковській Н.Д.

розглянувши письмово, заочно у відкритому судовому засіданні в м. Теребовлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повнолітнього віку, посилаючись на мотиви викладенні у позовній заяві.

В судове засідання позивачка не з'явилася, однак в матеріалах справи міститься її заява, згідно якої вона позов підтримує та просить справу слухати в її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але не повідомив суд про причини своєї неявки.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і не з'явився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, яка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Відповідно до ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи зазначені вимоги закону, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 23 жовтня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області.

В свідоцтві про народження серії НОМЕР_3 зазначено, що ОСОБА_3, народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 року, в графі «Батьки» батьком записано ОСОБА_2 матір'ю - ОСОБА_5.

Однак, відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст.184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

На підставі викладеного, суд дійшов до переконання, що позов слід задоволити, стягнувши з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_3, ідентифікаційний код НОМЕР_1 в користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_1, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з 14 вересня 2017 року до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Керуючись ст. 10, 60, 174, 179 ЦПК України, ст. 181 ст. 182, ст. 183, СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 в користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_1, аліменти на утримання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1500 грн., щомісячно, починаючи з 14 вересня 2017 року до досягнення дитиною повнолітнього віку.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп. в дохід держави.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення, до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

Головуючий: В.В. Малярчук