Справа №621/1613/17
27 листопада 2017 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді- Шахової В.В.,
за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
01 серпня 2017 року, ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3, в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування у будинку №17 по вул.1-го Травня, м.Змієва, Харківської області. В обгрунтування позову вказав, що він є власником будинку 17 по вул. 1-го Травня у м. Змієві, Харківської області. Вказану квартиру будинок ним було придбано поза шлюбом, а саме 29.06.2006 року, а тому він є його особистою приватною власністю. Відповідачка у справі - ОСОБА_3 - є колишнім власником будинку. При цьому, колишній власник зареєстрований у належному йому на праві приватної власності будинку. Однак, не дивлячись на свою реєстрацію у будинку, відповідачка з червня 2014 року не проживає у ньому, а фактично проживає за іншою адресою, яка йому не відома. У будинку відсутні особисті речі колишнього власника. Відносин з відповідачкою позивач не підтримує.Через реєстрацію відповідачки, позивач позбавлений можливості на власний розсуд розпоряджатися належним йому на праві власності майном та вимушений сплачувати за неї певні комунальні послуги. Крім того, в звязку з реєстрацією відповідача є складнощі у оформленні субсидії.
Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце проведення судового розгляду повідомлені належним чином.
Позивач до суду подав заяву про розгляд справи без його участі. Заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачка про час і місце судового засідання повідомлялась своєчасно та належним чином відповідно до ч.9 ст.75 ЦПК України.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, по наявним в матеріалах справи доказам, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
У зв'язку з неявкою учасників судового засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису.
Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які особи, які беруть участь у справі посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов наступних висновків.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 29.06.2006 року ОСОБА_4 прийняв у власність у ОСОБА_3 будинок №17 по вул.1-го Травня у м.Змієві, Харківської області.
Факт того, що відповідачка ОСОБА_3 дійсно не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, підтверджується актом від 23 червня 2017 року про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
У зв'язку з тим, що в будинку позивачки зареєстрований відповідач, який фактично там не проживає, позивачка, як власник, не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та законом на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засаді суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб 'єктів права власності.
Виходячи з вказаних положень Конституції України та Цивільного кодеку України, Позивач, як власник майна має права безперешкодно користуватись своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі порушення права власника держава, зокрема, в особі судів, забезпечує захист права власності від порушень з боку іншої особи.
Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згіно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу відповідно до положень Цивільного кодексу України.
У разі створення перешкод у користуванні власністю, позивач може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій, необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.
Реєстрація відповідача у будинку перешкоджає позивачу у володінні розпорядженні його власністю.
Таким чином, відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.
Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Позивачем при подачі позову до суду не сплачено судовий збір, оскільки він є інвалідом 2 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням, отже відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 386, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 15, 88, 118, 119, 120, 215, 218 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування будинком розташованого за адресою: вул. 1-го Травня, 17 м. Зміїв, Харківської області.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії відповідачем.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя