УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючогоКафідової О.В.,
суддів: Гримич М.К., Маляренка А.В.,Іваненко Ю.Г., Писаної Т.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, товариства з обмеженою відповідальністю «Агроком Центр» про визнання права спільної сумісної власності, визнання недійсним рішення зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Агроком Центр» та скасування свідоцтва про право власності, застосування наслідків недійсності правочину, за касаційною скаргою ОСОБА_7 рішення апеляційного суду Львівської області від 11 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроком Центр» (далі - ТОВ «Агроком Центр»), який в подальшому уточнила, та просила:

- визнати за нею право спільної сумісної власності на цех по забою та переробці м'яса, птиці, на майстерню з офісними приміщеннями, на будівлю прохідної, споруди, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1;

- визнати недійсним рішення, прийняте на зборах учасників ТОВ «Агроком Центр», оформлене протоколом № 3 від 30.10.2012 року і Додатком № 1 до Протоколу № 3 зборів учасників ТОВ «Агроком Центр» від 30.10.2012 року, в частині передачі ОСОБА_7 до статутного капіталу ТОВ «Агроком Центр» та прийняття ТОВ «Агроком Центр» від ОСОБА_7 майнового внеску у вигляді нерухомого майна: цех по забою та переробці м'яса птиці, майстерню з офісними приміщеннями, прохідну, споруди загальною вартістю 1760000,00 грн., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1;

- скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 415379 від 11.02.2013 року;

- застосувати наслідки недійсності правочину.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з 30 червня 1990 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_7

У період шлюбу за рахунок спільних зусиль і коштів вони з відповідачем придбали, а згодом збільшили за рахунок добудови, площу придбаних споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, зокрема: цеху по забою та переробці м'яса, птиці, майстерню з офісними приміщеннями, будівлю прохідної, споруд.

Рішенням Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 29 червня 2011 року за ОСОБА_7 визнано право власності на вищезазначені споруди.

Позивач зазначала, що у березні 2013 року їй стало відомо, що вказані об'єкти нерухомого майна, ОСОБА_7 без її згоди на це, вніс до статутного фонду ТОВ «Агроком Центр». Рішенням, зборів учасників ТОВ «Агроком Центр» від 30 жовтня 2012 року вклад ОСОБА_7 збільшено до 2 000 000 грн.

Згідно до 1 протоколу № 3 зборів учасників ТОВ «Агроком Центр» від 30 жовтня 2012 року, Товариством прийнято додатковий майновий внесок ОСОБА_7 в сумі 1 760 000 грн у вигляді нерухомого майна: цеху по забою й переробці м'яса птиці, майстерні з офісними приміщеннями, прохідної, споруд. Позивач вважає, що своїми діями ОСОБА_7 порушив її права та інтереси як суб'єкта права спільної сумісної власності.

Посилаючись на вказані обставини, просила позов задовольнити.

Рішенням Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 27 березня 2014 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_6 право спільної сумісної власності на цех по забою та переробці м'яса, птиці; на майстерню з офісними приміщеннями, на будівлю прохідної, споруди, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Визнано недійсним рішення, прийняте на зборах учасників ТОВ «Агроком Центр», що оформлене протоколом від 30 жовтня 2012 року № 3 і додатком № 1 до протоколу № 3 зборів учасників ТОВ «Агроком Центр» від 30 жовтня 2012 року, в частині передачі ОСОБА_7 до статутного капіталу ТОВ «Агроком Центр» та прийняття ТОВ «Агроком Центр» від нього майнового внеску у вигляді нерухомого майна: цех по забою та переробці м'яса птиці, майстерню з офісними приміщеннями, прохідну, споруди загальною вартістю 1 760 000 грн, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Скасовано свідоцтво про право власності на нерухоме майно індексний номер 415379 від 11 лютого 2013 року.

Застосовано наслідки недійсності правочину.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 11 листопада 2015 року задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_8, особи, яка не брала участь у справі, рішення районного суду скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Допущено поворот виконання рішення Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 27 березня 2014 року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив з того, що спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя і відповідач ОСОБА_7 розпорядився спільним сумісним майном подружжя шляхом внесення до статутного капіталу ТзОВ «Агроком Центр» без згоди дружини.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, апеляційний суд, виходив з того, що майно фізичної особи-підприємця, яке придбане та використовується в його підприємницької діяльності з метою одержання прибутку, слід розглядати як його особисту приватну власність, відповідно до ст. 57 СК України, а не як об'єкт спільної сумісної власності подружжя, який підпадає під регулювання ст. ст. 60, 61 СК України.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 02 жовтня 2013 року у справі № 6-79цс13, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на підставі договору купівлі-продажу від 08 лютого 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 116, посвідченого приватним нотаріусом Кам'янка-Бузького районного нотаріального округу ОСОБА_9, Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергія-78» продало, а ОСОБА_7 купив нежитлову будівлю будинок тваринника площею 270, 3 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1, для здійснення підприємницької діяльності (а.с. 9-10).

Рішенням Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області у справі за позовом ОСОБА_7 до Убинівської сільської ради, третя особа - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області, за відсутності рішення Убинівської сільської ради щодо відведення земельної ділянки для обслуговування об'єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, визнано за ОСОБА_7 одноособово право власності на самочинне будівництво, а саме: нежитлові будівлі: цех по забою та переробці м'яса птиці площею 1319,1 кв.м., майстерню з офісним приміщенням площею 125,5 кв.м. та будівлю прохідної площею 19,6 кв.м. по АДРЕСА_1 (а.с. 121).

Також встановлено, що на час звернення з позовом до суду у 2011 році ОСОБА_7 мав статус фізичної особи-підприємця та включений у Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 05 вересня 2008 року № запису 0034043.

На Зборах учасників ТОВ «Агроком Центр» 30 жовтня 2012 року було прийнято рішення про збільшення розміру статутного капіталу Товариства за рахунок додаткових майнових внесків учасників Товариства, та затверджено перелік майна, що передавалось від кожного учасника Товариства до статутного капіталу Товариства після державної реєстрації відповідних змін до Статуту Товариства, а також вартість цього майна; було затверджено нову редакцію Статуту ТОВ «Агроком Центр» й уповноважено директора Товариства Яремка В.С. прийняти по відповідних актах передачі-приймання майно від учасників Товариства, що передаватиметься учасниками у якості збільшення статутного капіталу Товариства.

Згідно затвердженого учасниками Товариства переліку в якості додаткових майнових внесків учасниками Товариства внесено: ОСОБА_8 - обладнання на загальну суму 528 000,00 гривень; ОСОБА_11 - обладнання на загальну суму 176 000,00 гривень та ОСОБА_7 - цех по забою та переробці м'яса птиці вартістю 1 601 390 грн 10 коп., майстерня з офісними приміщеннями вартістю 22 580 грн 53 коп., прохідна вартістю 143 616 грн 57 коп. та споруди вартістю 12 412 грн 80 коп., а всього на загальну суму 176 000 грн.

11 лютого 2013 року було проведено державну реєстрацію прав власності на нежитлові будівлі, які вказані вище, за ТОВ «Агроком Центр» (а. с. 81).

Зокрема, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що згода іншого з подружжя на внесення майна до статутного фонду товариства, учасником якого він є, не потребувалась.

Колегія суддів погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, оскільки підстави для скасування рішення апеляційного суду відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 11 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.В. Кафідова
Судді:М.К. Гримич Ю.Г. Іваненко А.В. Маляренко Т.О. Писана