Справа № 369/6986/17 Головуючий у І інстанції Ковальчук Л. М.
Провадження № 22-ц/780/5140/17 Доповідач у 2 інстанції Іванова І. В.
Категорія 26 14.11.2017
УХВАЛА

Іменем України

14 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Гуля В.В., Сліпченка О.І.

при секретарі - Тимошевській С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 вересня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення нарахованої пені за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2017 року позивач ПАТ «ВБР» звернувся до суду з даним позовом мотивуючи тим, що 01 листопада 2013 року між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № IKAPNABG.189390.001, відповідно до якого банк надав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 150 687,24 грн. на придбання автомобіля за процентною ставкою 18,6 %, до 31 жовтня 2020 року. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором був укладений договір поруки № PX029031/189411/001 між банком та ОСОБА_3 Банк свої умови договору виконав, а відповідач не виконував належним чином, в результаті чого станом на 23 червня 2017 року виникла заборгованість, яка складається з пені, у розмірі 24 600 грн. і нарахована відповідно до п.6.3 кредитного договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом в розмірі 0,5 % від суми простроченої заборгованості за кожен день такої прострочки. Таким чином, банк просив стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором у сумі 24 600 грн. та судові витрати у розмірі 2 026,34 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 вересня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду банк подав апеляційну скаргу посилаючись на те, що судом не досліджено в повному обсязі матеріали справи, рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначали, що відповідно розрахунків станом на 12.02.2015 року за відповідачем існувала заборгованість по сплаті відсотків за кредитом в результаті чого і була нарахована пеня, тому вважають, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, представник позивача зазначив, що в порушення вимог п.4.2.9 кредитного договору позичальником після закінчення строку дії договорів страхування не було продовжено їх строк у зв'язку з чим позичальнику 04.05.2016 року було нараховано штраф у розмірі 24 600 грн., тому Банк просить вийти за межі позовних вимог та прийняти нове рішення, яким стягнути цей штраф з відповідачів.

Колегія суддів, заслухавши суддю доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 01 листопада 2013 року між ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № IKAPNABG.189390.001, відповідно до умов п. 1.1 - 1.7, 2.4 якого банк на умовах, визначених цим договором надав позичальнику у тимчасове користування грошові кошти в сумі 150687,24 грн. на придбання позичальником автомобіля на строк до 31 жовтня 2020 року.

01 листопада 2013 року між ПАТ «ВБР» та ОСОБА_3 був укладений договір поруки № PX029031/189411/001, відповідно до умов п. 2 якого поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на час звернення з позовом до суду позичальник виконав у повному обсязі своє зобов'язання за кредитним, при цьому позивачем не доведено, що відповідачі не належним чином виконували зобов'язання за вказаним кредитним договором.

Враховуючи пояснення представника позивача про те, що заборгованість виникла не у вигляді пені, яка нарахована відповідно до п.6.3 кредитного договору, а у вигляді штрафу за невиконання вимог п.4.2.9 кредитного договору, проте з такими позовними вимогами банк не звертався й суд першої інстанції таких вимог не розглядав, судова колегія вважає, що висновок суду про відсутність підстав для задоволення позову є обґрунтованим.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону та обставинам справи, доводи апеляційної скарги не можуть бути підставою для його скасування.

Судові витрати у розмірі 2706 грн., які були відстрочені до прийняття судового рішення у справі підлягають стягненню з позивача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 308,314,315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» відхилити.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 вересня 2017 року залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» на користь держави судові витрати у розмірі 2706 грн.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :