АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 594/376/17Головуючий у 1-й інстанції Зушман Г.І.
Провадження № 22-ц/789/1160/17 Доповідач - Міщій О.Я.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Міщія О.Я.

суддів - Ходоровський М. В., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю представника ТзОВ "Мрія Центр"

ОСОБА_1, представника ТзОВ

"Борщівська аграрна компанія" Уварової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Центр" на рішення Борщівського районного суду Тернопільської області від 23.08.2017 р. по справі за позовом ТОВ "Мрія Центр" до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю "Борщівська аграрна компанія" про визнання недійсним договору оренди землі, визнання договору оренди землі поновленим,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Центр» (далі - ТзОВ «Мрія Центр») звернулось до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю "Борщівська аграрна компанія" (далі - ТОВ "Борщівська аграрна компанія") з позовом про визнання недійсним договору оренди землі, визнання договору оренди землі поновленим.

Позов обґрунтовує тим, що 10 травня 2009 року між ним та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 0,99 га строком на п'ять років з моменту його державної реєстрації, яка була здійснена 10 грудня 2009 року.

Позивач вказував, що після отримання земельної ділянки в оренду, належним чином виконував всі взяті на себе договірні зобов'язання, вчасно виплачував орендну плату.

Після закінчення строку оренди даної земельної ділянки, ТОВ "Мрія Центр" мало намір скористатися своїм переважним правом перед іншими особами на поновлення договору оренди землі. З цією метою, протягом часу дії договору, позивач двічі, не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку договору, 05 березня 2014 року та 07 серпня 2014 року направляв орендодавцю листи-повідомлення від 04 березня 2014 року та від 06 серпня 2014 року про наміри скористатися своїм переважним правом на поновлення договору на новий строк, долучивши до них відповідні додаткові угоди.

Позивач також вказав, що після закінчення строку дії договору оренди землі продовжував користуватись земельною ділянкою, обробляв її у 2015 році та виплатив ОСОБА_3 орендну плату за користування землею.

Незважаючи на викладене, 01 червня 2015 року ОСОБА_3 уклала з ТзОВ "Борщівська аграрна компанія" новий договір оренди цієї земельної ділянки та у липні 2015 року за ТзОВ "Борщівська аграрна компанія" було зареєстроване право оренди земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Таким чином, діями відповідачів щодо укладення між ними нового договору оренди землі було порушено переважне право ТзОВ "Мрія Центр" на поновлення договору, яке підлягає захисту.

Рішенням Борщівського районного суду від 23.08.2017 р. в задоволенні позову ТзОВ "Мрія Центр" до ОСОБА_3, ТзОВ "Борщівська аграрна компанія" про визнання недійсним договору оренди землі, визнання договору оренди землі поновленим - відмовлено. Судові витрати по справі покладено на сторони в межах, в яких вони їх понесли.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ТОВ "Мрія Центр" подав апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність і необґрунтованість рішення суду, порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Вказав, що ТОВ "Мрія Центр" дотримано усіх необхідних умов для поновлення договору оренди землі на підставі свого переважного права, передбаченого умовами договору та ст. 33 ЗУ "Про оренду землі". Не погоджується з висновками суду про те, що лист-повідомлення про намір продовжити договір оренди земельної ділянки повинен направлятись рекомендованим листом, оскільки чинним законодавством це не передбачено. Вважає достатнім доказом письмового повідомлення про намір продовжити договір оренди список на відправлення простих відправлень, тому що працівниками поштового відділення при прийманні даних відправлень на списках проставлено відбиток поштового штемпелю ПАТ "Укрпошта". Представник вказав, що помилковим є висновок суду про те, що надані письмові докази і договір про надання послуг із використанням сільськогосподарської техніки від 1 квітня 2015 року, акти розподілу земельних ділянок по посівних площах на території Циганівської сільської ради, акти виконаних робіт з додатками, статистична звітність та сплата орендної плати не підтверджують факту продовження використання спірної земельної ділянки. Звертає увагу на те, що ТОВ "Мрія Центр" запропонувало у надісланому відповідачу проекті додаткової угоди аналогічні умови оренди, а також зазначило в листі-повідомленні, що у разі незгоди останнього із запропонованими умовами оренди, він має право надати прийнятні для нього умови або власний проект додаткової угоди.

Представник ТОВ «Борщівська аграрна компанія» апеляційної скарги не визнала та зіслалась на заперечення проти апеляційної скарги, надані суду. Пояснила, що списки простих поштових відправлень (які можуть бути складені лише на рекомендовану відправку), в яких протиправно описано вкладення цих відправлень без наявності розрахункового документу, є такими, що складені не у відповідності до вимог діючого законодавства і тому є недопустимим доказом відправлення поштових листів. На її думку, порушення переважного права орендаря на поновлення договору оренди землі має місце виключно за умови отримання листа-повідомлення про намір реалізувати таке переважне право, а не просто їх відправлення, і до того ж, без належного підтвердження такого відправлення. Позивач не виконав вимог ЗУ "Про оренду землі" щодо звернення протягом місяця після спливу строку дії договору до власника з пропозицією укласти додаткову угоду, тому механізм поновлення договору оренди землі шляхом продовження користування земельною ділянкою, передбачений ч. 6, 8 ст. 33 Закону, не реалізований, а значить, відсутнє порушення переважного права на поновлення договору оренди.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не подав суду доказів направлення орендодавцю повідомлення про намір скористатися переважним правом щодо укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк з відповідним проектом додаткової угоди та отримання орендодавцем такого повідомлення. Також, ТзОВ «Мрія Центр» не уклало з орендодавцем обов'язкової додаткової угоди до договору оренди землі і не подало доказів використання земельної ділянки відповідачки після закінчення строку договору оренди землі від 10.05.2009 р. Тому, безпідставними є доводи позивача про порушення переважного права на укладення договору оренди землі з власником земельної ділянки ОСОБА_3 на новий строк та визнання цього договору недійсним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Судом установлено, що відповідач ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 виданого 05.02.2002 р. Циганською сільською радою Борщівського району Тернопільської області, є власником земельної ділянки площею 0,99 га, розташованої на території Циганської сільської ради Борщівського району Тернопільської області (а.с. 9).

10 травня 2009 року між ТОВ «Мрія Центр» та відповідачкою укладено договір оренди землі, земельної ділянки площею 0,99 га, строком на 5 років з моменту його державної реєстрації. Державна реєстрація зазначеного договору здійснена 10 грудня 2009 року (а.с. 8).

Умовами договору (пункт 8) передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

За пунктом 9 цього договору орендна плата вноситься орендарем у розмірі 3 % від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, у тому числі 384,74 грн. в грошовій формі, або в натуральній формі 5 ц зерна щорічно.

01 червня 2015 року між ОСОБА_3 та ТОВ «Борщівська аграрна компанія» укладено договір оренди належної відповідачці ОСОБА_3 земельної ділянки строком на 7 років, державну реєстрацію якого проведено 16 липня 2015 року (а.с. 69-98, 14).

Умовами оспорюваного договору та додатковою угодою до договору оренди землі від 01 червня 2015 року встановлено орендну плату в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік у грошовій формі, або в натуральній формі 1000 кг зерна. Таким чином, умови даного договору є більш вигідними для ОСОБА_3, про що вона пояснила у своїх запереченнях на позовну заяву.

Під час розгляду справи в апеляційному суді ОСОБА_3 підтвердила наведене та пояснила, що повністю задоволена новим договором оренди землі, укладеним з ТзОВ "Борщівська аграрна компанія" і категорично заперечила вимоги ТзОВ «Мрія Центр» щодо поновлення попереднього договору. ОСОБА_3 також зазначила, що ТзОВ «Мрія Центр» в даний час обробляє її земельну ділянку, сплачуючи орендну плату протягом декількох років.

Частиною четвертою статті 124 Земельного Кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного Кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до вимог частини другої статті 792 Цивільного Кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним Кодексом України, Законом України «Про оренду землі».

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

Так, відповідно до частин першої - п'ятої статті 33 цього Закону, (яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин), по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що в разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 Цивільного Кодексу України.

Тобто, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін (ст. 319, 626 ЦК України).

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно ч. ч. 2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Такі висновки викладені в постановах Верховного суду України від 25.02.2015 року в справі №6-10цс15, 18.03.2015 року в справі №6-4цс15, 15.04.2015 року в справі №6-55цс15, 23.03.2016 року в справі №6-146цс16, 13.04.2016 року в справі №6-2027цс15, 23.11.2016 року в справі №6-2540цс16, які є обов'язковими для врахування іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України.

Судом встановлено, що ТОВ «Мрія Центр» не подало доказів виконання вказаних вимог закону та договору оренди землі від 10.05.2009 р. і дотримання визначеної процедури повідомлення про свій намір реалізувати переважне право на укладення нового договору оренди земельної ділянки із ОСОБА_3

Зокрема, ТОВ «Мрія Центр» не подало доказів того, що воно не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору оренди від 10.05.2009 р. повідомило орендодавця про намір продовжити дію договору оренди.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 пояснила, що ні вона, ні члени її сім'ї не отримували від орендаря будь - яких листів чи повідомлень з приводу продовження дії договору оренди. (а.с. 79).

В апеляційному суді ОСОБА_3 вказала, що у зв'язку із невизначеністю у відносинах із орендарем, вона, як і інші орендодавці ТзОВ «Мрія Центр», шукали можливості укладення договорів оренди на новий строк.

Як зазначив представник ТОВ «Мрія Центр», товариство направило орендодавцю листи-повідомлення з додатковими угодами, у яких повідомило про свій намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк (а.с. 12, 13). Разом з тим, позивач надав суду лише копії цих листів, а у суді представник позивача пояснила, що оригінали цих лисів - повідомлень відсутні. Вказані листи не реєструвались у вихідній кореспонденції товариства, їм лише присвоювались порядкові номера відповідно до алфавітного списку власників земельних ділянок, номер вихідної кореспонденції на листах відсутній.

Як на доказ підтвердження направлення вказаних листів-повідомлень позивач послався на списки відправлення простих поштових відправлень із штампом ВПЗ Оришківці Гусятинського району, у яких зазначено фамілію відповідача та назву документа, що відправлявся (а.с. 49-50).

Колегія суддів вважає, що суд прийшов до правильного висновку про те, що подані позивачем списки відправлення простих поштових відправлень не можуть бути доказом належного повідомлення ОСОБА_3 про намір реалізувати переважне право на поновлення договору оренди землі, оскільки вони не підтверджують факт відправлення кореспонденції відповідачці ОСОБА_3

Порядок надання послуг поштового зв'язку встановлено Правилами надання послуг поштового зв'язку, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року (далі Правила), якими визначено порядок відправлення поштової кореспонденції в Україні.

Так, абзацом 8 п.2 Правил визначено, що згруповані поштові відправлення, поштові перекази, це внутрішні реєстровані поштові відправлення, поштові перекази, кількість яких становить п'ять і більше, що одночасно передаються для пересилання одним відправником.

Абзацом 25 п.2 Правил визначено, що реєстроване поштове відправлення - це поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку.

Отже, згруповані поштові відправлення це обов'язково зареєстровані відправлення, на які видаються відповідні розрахункові документи та вручаються одержувачу.

Однак, позивач зазначив, що 05.03.2014 р. та 07.08.2014 р. відправив прості (не зареєстровані на пошті) поштові відправлення листів - повідомлень про намір продовжити дію договору оренди землі, на які складення списку та завірення його підписом працівника поштового зв'язку з відбитком штемпеля не передбачено.

Як вбачається із листа Тернопільської дирекції ПАТ "Укрпошта" від 23 серпня 2017 року №301-31/1-455, згруповані поштові відправлення для пересилання (списком) у надходженні до відділення поштового зв'язку Оришківці ТД ПАТ "Укрпошта" за березень та серпень 2014 р. не значаться. Надати інформацію про відправлення за 07 серпня 2014 року - четвер неможливо, оскільки цей день у даному відділенні поштового зв'язку був вихідним.

Інших доказів щодо направлення ОСОБА_3 листів-повідомлень з додатковими угодами позивачем не надано.

Крім того, за змістом ч. 2 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" встановлено обов'язок орендаря, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, повідомити про це орендодавця. Тобто, цьому випадку слід розуміти не тільки направлення, а й отримання орендарем відповідного листа - повідомлення, що відповідає правовим позиціям, викладеним у постановах Верховного Суду України від 25.02.2015 р. у справі № 6-10цс15, від 13.04.2016 р. у справі № 6 - 2988 цс 15.

Однак, ТзОВ «Мрія Центр» не подало суду не тільки доказів щодо отримання, а й доказів щодо відправлення орендодавцю зазначених листів - повідомлень.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Як пояснила представник ТОВ "Мрія Центр", після закінчення строку договору оренди землі із ОСОБА_3 товариство продовжувало користуватись спірною земельною та сплатило орендну плату за 2015 р., тобто вчинило конклюдентні дії, які є підставою для визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

При цьому позивач послався на копію відомості з виплати орендної плати (а.с.24-25), договір на надання послуг із використанням сільськогосподарської техніки №01/04/2015-16/ОГ від 01.04.2015 року, укладеним із ТОВ «Райз М» (а.с.28-31), актом розподілу земельних ділянок по посівних площах на території Циганської сільської ради Борщівського району від 01.04.2015 року, який є додатком до даного договору (а.с.32-33), акти виконаних робіт із додатками до них (а.с.34-48) .

Однак, із цих документів неможливо однозначно зробити висновок, що в 2015 році позивачем оброблялася саме земельна ділянка відповідачки ОСОБА_3, оскільки вони складені на загальну площу земельних ділянок, на яких надавались послуги, і не містять інформації щодо конкретної земельної ділянки відповідачки.

Крім того, подані позивачем докази стосуються лише використання землі з квітня 2015 р. ТОВ "Мрія Центр" не подало доказів користування спірною земельною ділянкою на час закінчення договору оренди землі із ОСОБА_3, тобто станом на грудень 2014 р.

Також, позивач не подав жодних доказів щодо укладення у місячний строк додаткової угоди із ОСОБА_3 про поновлення договору оренди від 10.05.2009 р., що є обов'язковою умовою, визначеною законом, для поновлення договору оренди землі з підстав, які визначені ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Представник позивача не заперечувала у суді тих обставин, що додаткова угода про поновлення договору оренди від 10.05.2009 р. не укладалась.

Що стосується доводів представника ТОВ "Мрія Центр" щодо виплати відповідачці в 2015 році орендної плати, то вказана обставина не може бути підставою для скасування рішення суду, оскільки ця виплата здійснювалась за користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди від 10.05.2009 р., а також після укладення договору оренди з ТзОВ "Борщівська аграрна компанія".

Таким чином, відповідач ТОВ "Борщівська аграрна компанія" на час укладення оспорюваного договору оренди землі мав правові підстави вважати, що договір оренди землі, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Мрія Центр», припинений 10 грудня 2014 року у зв'язку із закінченням строку його дії, а позивач на власний розсуд розпорядився своїм переважним правом на поновлення договору оренди землі, тобто не скористався ним.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду не відповідає постанові Верховного Суду України від 06.09.2017 р. у справі № 6 - 2539цс16, оскільки у цій справі судом встановлено інші обставини. Зокрема, місцевим судом встановлено, що орендар направив у встановлений законом строк орендодавця пропозицію про поновлення договору оренди з проектом додаткової угоди, обробляв землю після закінчення договору оренди.

Отже, позивач не подав доказів щодо недійсності договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_3 та ТОВ "Борщівська аграрна компанія", тому підставно відмовив у задоволенні позову ТОВ "Мрія Центр".

Рішення суду є обґрунтованим і законним і підстав для його скасування, у тому числі з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не має.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія Центр" - відхилити.

Рішення Борщівського районного суду від 23.08.2017 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.Я. Міщій