УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2017 року Іллічівський районний суд м.Маріуполя під головуванням судді Кузнецова Д.В. при секретарі Мащенко Д.О., за участю представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання недійсним кредитного договору,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про визнання недійсним кредитного договору від 29 липня 2008 року №0307/08/15-Z із змінами та доповненнями №1 від 18.07.2012 року, укладеного між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3

В судовому засіданні до початку розгляду справи по суті представник позивача ОСОБА_1 подав письмову заяву про відвід судді Кузнецова Д.В. по даній справі, посилаючись на те, що в провадженні Іллічівського районного суду м.Маріуполя перебувала цивільна справа за позовом ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №0307/08/15-Z від 29 липня 2008 року, по якій суддя Кузнецов Д.В. приймав рішення про часткове задоволення позову. Обидві справи повязані між собою колом сторін та однорідними правовідносинами, які випливають з кредитного договору. На думку заявника суддею вже було зроблено свій висновок щодо обсягу прав та обовязків сторін по зазначеному кредитному договору та його відповідність діючому законодавству. Такі обставини відповідно до пункту 4 частини 1 статті 20 ЦПК України заявник вважає такими, що викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді. У звязку із цим просив відвести суддю Кузнецова Д.В. від розгляду даної справи.

Представник відповідача ПАТ «Банк Форум» ОСОБА_2 заперечував проти відводу.

Суд, вислухавши думку осіб, що приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає заяву про відвід судді необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню за таких підстав.

Стаття 20 ЦПК України передбачає підстави для відводу судді. Зокрема згідно з п.4 ч.1 вказаної статті суддя не може брати участь у справі і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Так, суддя під час здійснення судочинства зобовязаний бути неупередженим та незалежним, керуватися під час прийняття рішення лише вимогами Закону та фактами, які ним встановлені.

У своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, неодноразово звертав увагу на дотримання правил неупередженості (безсторонності) судами, як складової права на справедливий судовий розгляд, визначеного ст. 6 Європейської конвенції з прав людини.

Так, у справі «Пєрсак проти Бельгії» від 01.10.1982 року Європейський суд зазначив, що субєктивний підхід до неупередженості відображає особисті переконання цього судді у конкретній справі, обєктивний визначає, чи мали місце достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Презумпція особистої неупередженості діє до тих пір, поки не доведено інше.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин справи, які мають значення для справи.

Розгляд суддею іншої справи, по якій приймалось рішення по суті спору між тими ж сторонами, але про інший предмет спору (про стягнення заборгованості за кредитним договором) не може свідчити про наявність будь-якого висновку по суті цієї справи, предметом якої є визнання недійсним спірного кредитного договору, тобто вирішення однієї цивільної справи між тими ж сторонами але по іншому предмету спору не може свідчити про упередженість або необєктивність судді при розгляді іншої справи між тими ж сторонами.

Фактично підставою для заявлення представником позивача відводу судді стала незгода із прийнятим рішенням по іншій цивільній справі, яке може бути оскаржене в установленому законом порядку до апеляційного суду.

Отже, доводи представника позивача не свідчать про упередженість або необєктивність судді та, відповідно до п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України, не є підставами для її відводу.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді Кузнецова Д.В. при вирішенні даної цивільної справи, відсутні. Жодних доказів, які б достовірно свідчили про упередженість судді, суду не надано.

Керуючись ст.ст. 20, 24 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про відвід судді відмовити.

Судовий розгляд продовжити у тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_4