АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/5620/17 Головуючий 1-ї інстанції - Григор'єв Б.П.
Справа №641/1909/17 Доповідач - Овсяннікова А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

В обґрунтування позову зазначає, що з 27 серпня 1994 року вони з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі. 01 березня 2017 року їх шлюб розірвано. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час перебування у шлюбі 22 березня 2013 року вони з дружиною за сумісні кошти придбали 3/5 частки двокімнатної квартири АДРЕСА_1.

Просить розділити майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, виділивши йому у власність 3/10 частин двокімнатної квартири АДРЕСА_1, залишивши у власності ОСОБА_1 після розподілу 3/10 частин вказаного житлового приміщення, стягнути з відповідачки судові витрати.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позов не визнав, заперечував проти його задоволення.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2017 року позов ОСОБА_3 - задоволено.

Розділено майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, виділивши ОСОБА_3 у власність 3/10 частин двокімнатної квартири АДРЕСА_1, залишивши у власності ОСОБА_1 після розподілу 3/10 частин вказаного житлового приміщення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір у розмірі 1829,60грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Зазначає, що рішення суду є незаконним, ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права без врахування фактичних обставин справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд з'ясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядженням майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи з 27 серпня 1994 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі.

01 березня 2017 року шлюбу між ними розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_1, видане Комінтернівським районним у м. Харкові відділом РАЦС ГТУЮ у Харківській області.

Під час шлюбу сторони за договором купівлі-продажу від 22 березня 2013 року, посвідченого ПН ХМНО Руденко О.Є. за реєстровим №927, придбали 3/5 часток двокімнатної квартири АДРЕСА_1.

Згідно договору ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 продали, а ОСОБА_1 придбала на своє ім'я 3/5ч спірної квартири. Продаж за домовленістю сторін провадився за 144000грн. Купівля частки квартири здійснювалася за згодою чоловіка покупця, тобто ОСОБА_3

Згідно з п.22, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст.69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжями, а при недосягнення згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч.З ст.368 ЦК), відповідно до частин 2,3 ст.325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Відповідно до ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.

За положеннями ч. 1 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Положеннями ч. 1 ст.70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Домовленості стосовно добровільного поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, та шлюбний договір між сторонами відсутні.

Отже рішення суду про поділ майна подружжя та визнання за кожним з них право власності по 1/2ч. придбаної частки квартири, а саме по 3/10ч. (3/5 : 2) є законним та обґрунтованим.

Посилання відповідачки, що позивачем не надано доказів щодо джерела коштів на придбання квартири - безпідставне.

Згідно договору купівлі-продажу вартість продажу квартири становить 144000грн; покупка вчинена зі згоди чоловіка покупця, а саме ОСОБА_3 і жодного посилання, що це є чиїсь особисті кошти (дружини або чоловіка) договір не містить.

За таких обставин, суд дійшов правомірного висновку, що це є спільне майно подружжя і воно підлягає розподілу.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив надані сторонами докази, їм дана належна правова оцінка, правильно визначено природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює і на підставі встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст. 10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, суттєвими не являються і не дають колегії суддів підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення, яке ухвалено з дотриманням вимог закону.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1, 308, 313, 314ч.1п.1, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 серпня 2017 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: