Справа №167/1511/17
Провадження №2/167/489/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2017 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Сіліча І.І.

при секретарі Форсюк Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рожище справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що з 01 вересня 2002 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 18 квітня 2008 року розірвали. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На даний час з відповідачем проживають окремо, діти перебувають на її утриманні, відповідач будь-якої участі у вихованні дітей не приймає, матеріальної допомоги на їх утримання добровільно не надає.

Покликаючись на викладені обставини, просила стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 900 грн. на кожну дитину, починаючи з 01 вересня 2017 року до досягнення дітьми повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, суду надала заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, суду надана заява про визнання позову та розгляд справи у його відсутності.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

З матеріалів справи судом встановлено, що шлюб між сторонами розірваний 18 квітня 2008 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Рожищенського районного управління юстиції Волинської області було складено відповідний актовий запис №23, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюб серії І-ЕГ №027471 (а.с.7).

В шлюбі народилися діти: син ОСОБА_5, 20 січня 2003 року та дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідач є батьком дітей, що стверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.2, 3).

Згідно копії заяви про видачу паспорта вбачається, що відповідач змінив прізвище Кобач на ОСОБА_6 (а.с.18).

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За положеннями ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини і не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на одну дитину.

Судом встановлено також, що сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, малолітні діти: ОСОБА_6 та ОСОБА_5 проживають з позивачем за адресою: м.Рожище, вул.Драгоманова,24, Волинської області та перебувають на її утриманні, відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає.

Із довідок поліклініки Рожищенської центральної районної лікарні встановлено, що діти: ОСОБА_6 та ОСОБА_5 здорові, на диспансерному обліку не знаходяться (а.с.4,5).

Із свідоцтва про шлюб встановлено, що ОСОБА_7 26.03.2010 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_8, після реєстації шлюбу дружина змінила прізвище на Балабус (а.с.11).

Також встановлено, що домовленості між батьками щодо участі в утриманні малолітніх дітей не досягнуто, а позивач наполягає на стягненні аліментів в примусовому порядку.

На підставі наведеного, враховуючи матеріальне становище сторін, що відповідач визнав позов, інших осіб на утриманні немає, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, оскільки відповідач дійсно ухиляється від обовязку по утриманню малолітніх дітей, хоча зобовязаний їх утримувати до досягнення повноліття, є працездатним і це гарантує стабільне надходження коштів на повсякденні потреби дітей і відповідає їх інтересам, а тому з ОСОБА_2 слід стягнути в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі по 900 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тому вимога позивача про стягнення аліментів на утримання дітей починаючи з 01 вересня 2017 року не підлягає до задоволення, оскільки позов предявлено до суду 16 листопада 2017 року. Крім того, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати в звязку з ухиленням останнього від їх сплати, проте ОСОБА_1 відповідних доказів суду не представила.

При цьому частиною другою статті 184 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Тому суд вважає за необхідне стягувати аліменти з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Частиною третьою статті 88 ЦПК України визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позивач в силу пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір за цю вимогу слід стягнути з відповідача на користь держави.

На підставі ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання.

На підставі ст.ст.180, 182, 181, 184,191 СК України, керуючись ст.ст.10, 60, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 в твердій грошовій сумі в розмірі 900 (дев'ятсот) грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 листопада 2017 року і до досягнення дітьми повноліття з врахуванням індексації стягуваних сум відповідно до ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 640 (шістсот сорок) грн. судового збору.

Рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Рожищенський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: І.І.Сіліч