27 листопада 2017 року
Справа № 2-1751/2010
Номер провадження 2-п/489/81/17
УХВАЛА

27 листопада 2017 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого - судді Тихонової Н.С.,

секретаря - Сироватки Т.О.,

без участі сторін ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 31.08.2010 р. по справі за позовом Кредитної спілки «Злагода» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на майно,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31.08.2010 р. по справі за позовом КС «Злагода» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на майно.

Вказував, що рішення Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлене 31.08.2010 р., однак з вказаним Рішенням суду відповідачка ознайомилась лише 26.10.2017 р. Заявник вважає, що при розгляді справи судом не було враховано всіх істотних обставин по справі та просить суд скасувати рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва по справі № 2-1751/10 від 31.08.2010 р. за позовом КС «Злагода» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на майно.

Сторони у судове засідання не з`явились, повідомлялись про розгляд справи належним чином.

Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

31.08.2010 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва було постановлено рішення по справі за позовом КС «Злагода» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на майно, відповідно до якого позовні вимоги було задоволено частково. А саме, стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь СК «Злагода» заборгованість за суму в розмірі 264 000 грн. 00 коп. в рахунок погашення заборгованості за Кредитним Договором №К8192-663 від 30.12.2008 р., суму в розмірі 289 250 грн. 00 коп. в рахунок погашення заборгованості за Кредитним Договором № №К8194-657 від 30.12.2008 р., суму в розмірі 342 634 грн. 00 коп. в рахунок погашення заборгованості за Кредитним Договором № №К8193-935 від 30.12.2008 р. та Кредитним Договором № №К8195-935 від 30.12.2008 р., а також стягнуто судовий збір у розмірі 5 100 грн. 00 коп., витрати ІТЗ процесу у процесі 360 грн. 00 коп., всього 5 460 грн. 00 грн., з кожного по 1 820 грн. 00 коп. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

17.05.2012 р. Апеляційним судом Миколаївської області Заочне Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва було скасовано та постановлено нове Рішення . Відповідно до нього стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь СК «Злагода» заборгованість за суму в розмірі 120 000 грн. 00 коп. в рахунок погашення заборгованості за Кредитним Договором №К8192-663 від 30.12.2008 р., суму в розмірі 120 00 грн. 00 коп. в рахунок погашення заборгованості за Кредитним Договором № №К8194-657 від 30.12.2008 р., суму в розмірі 120 000 грн. 00 коп. в рахунок погашення заборгованості за Кредитним Договором № №К8193-935 від 30.12.2008 р. та 51 564 грн. 00 коп. за Кредитним Договором № №К8195-935 від 30.12.2008 р., а також стягнуто з кожного судовий збір у розмірі по 1 366 грн. 67 коп., по 120 грн. 00 коп. витрат інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

24.10.2012 р. Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ рішення апеляційного суду Миколаївської області від 17.10.2012 р. скасовано. Разом з тим заочне рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31.08.2010 р. залишено в силі.

Цивільні справи № 2-1465/2010 та № 2-1462/2010 за позовними вимогами СК «Злагода» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на майно призначались до розгляду неодноразово (03.03.2010 р., 08.04.2010 р., 26.04.2010 р.).

Отже, як вбачається з матеріалів справи цивільна справа розглядалась судами неодноразово, (Т.1 а.с. 85,93,137) ОСОБА_1 була присутня в залі судового засідання під час слухання справи та повідомлялась судом про відкладення судового засідання під розписку, про що свідчить поставлений нею підпис.

07.04.2010 р. ОСОБА_2, ОСОБА_1 було подано заяву про обєднання вказаних справ, отже ОСОБА_1 було відомо про її розгляд судом. Судом дане клопотання задоволено та винесено Ухвалу про обєднання справ № 2-1465/2010 та № 2-1462/2010 за позовними вимогами СК «Злагода» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на майно в єдине провадження, якому було присвоєно №2-1751/2010р.

Відповідно до ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше як за три дні до судового засідання.

Як вбачається з матеріалів справи, судові повістки на адресу відповідачки ОСОБА_1 (Т. 1 а.с. 140, 147), визначену в позовній заяві, було направлено у встановленому законом порядку.

В обґрунтування своїх вимог відповідачка посилається на те, що не була присутньою в судовому засіданні, призначеному на 31.08.2010 р., оскільки не отримувала судову повістку. Відповідно вона не мав можливості надати суду свої докази та заперечення проти позову. При цьому, зазначає, що її уповноваженого представника було повідомлено про розгляд справи під розписку 10.06.2010 р.

Разом з тим, відповідачка була присутньою в судових засіданнях, повязаних з розглядом справи, однак ніяких доказів по справі суду не надавала, та не просила про відкладення справи для можливості надання їх суду в майбутньому.

З огляду на вище викладене, слід зазначити, що заявник достовірно знала про розгляд справи в суді, вона неодноразово зверталась до суду із заявами по справі (заява про обєднання справ 48, заява про перенесення розгляду справи Т. 1 а.с. 143), проте жодного разу не надала заперечення та докази на спростування посилань та обґрунтувань позивача. При цьому, її уповноважений представник брав участь та виступав від її імені в суді під час апеляційного розгляду справи (Т. 1 а.с. 253, 263, 265,287,296,297) та захищав її інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 отримала копію рішення суду особисто 25.10.2017 р. та сама відповідачка в заяві про перегляд заочного рішення зазначає, що вона його отримала 26.10.2017 р.

Проте, заява про перегляд заочного рішення по даній цивільній справі подана ОСОБА_1 лише 13.11.2017 р. через 18 днів після отримання копії рішення суду, тобто з пропуском строку встановленого для подачі відповідної заяви.

При цьому, заявник вказує, що нею дійсно пропущено строк для подачі даної заяви, однак жодних клопотань від неї стосовно поновлення пропущеного строку до суду не надходило.

Згідно ст. 228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що відповідачка приймала участь у судових засіданнях, повязаних з розглядом вказаної справи, подавала заяви по справі, її представник брав участь неодноразово в апеляційному розгляді справи, а доводи заяви про перегляд справи стосуються зміни судової практики та законодавства за час, що минув від часу постановлення рішення у справі, суд вважає, що заявлені вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 230, 231, 232 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 31.08.2010 р. по справі за позовом Кредитної спілки «Злагода» до ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості та звернення стягнення на майно відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.С. Тихонова