АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2017 року м.Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді - Панченка М.М.

суддів - Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

при секретарі - Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Комфорт Сервіс» на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20 вересня 2017 року про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Житло Комфорт Сервіс» заяви щодо видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Житло Комфорт Сервіс» звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг в сумі 30 250 грн. 11 коп.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 20 вересня 2017 року вказану заяву повернуто заявнику для подання до належного суду. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що заяву про видачу судового наказу слід було подавати за правилами виключної підсудності, оскільки її вимоги стосуються нерухомого майна.

В поданій апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю «Житло Комфорт Сервіс» просить оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.Скаржник послався на те, що судом безпідставно застосовано положення ст. 114 ЦПК України, оскільки заява про видачу судового наказу має бути подана за загальними правилами, встановленими ст. 109 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Панченка М.М., з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково з наступних підстав.

За змістом ст. 97 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

В свою чергу, за загальним правилом підсудності, відповідно до ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованими у встановленому порядку місцем її проживання або за зареєстрованими у встановленому законом порядку місцем її перебування. Позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

За змістом абз. 1 п. 4 Постанови Пленуму ВССУ №14 від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», заява про видачу судового наказу подається до суду за загальними правилами підсудності, встановленими главою 1 розділу III ЦПК. Зокрема, заява подається до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання фізичної особи або за зареєстрованим увстановленому порядку місцем її перебування чи місцезнаходженням юридичної особи (стаття 109 ЦПК); на вимогу про стягнення заробітної плати поширюються також правила підсудності за вибором заявника - за зареєстрованим місцем його проживання чи перебування (частина перша статті 110 ЦПК).

Повертаючи ТОВ «Житло Комфорт Сервіс» заяву про видачу судового наказу для подання до належного суду, суд першої інстанції керувався положеннями ст. 114 ЦПК України, якими встановлено правила виключної підсудності.

Проте, колегія суддів з таким висновком погодитися не може.

Згідно ч.1 ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна пред'являються за місцем знаходження майна, або основної його частини.

За змістом п. 42 Постанови Пленуму ВССУ № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», правила ст. 114 ЦПК України про виключну підсудність спорів, що виникають з приводу нерухомого майна, застосовуються до позовів про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним; про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна; про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна; про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, ТОВ «Житло Комфорт Сервіс» в своїй заяві просить видати судовий наказ щодо стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг. Жодних вимог щодо визнання права власності на нерухоме майно, стягнення орендної плати чи визначення порядку користування житловим приміщенням заявником не ставиться, а отже, застосування судом правил виключної підсудності, встановлених ч. 1 ст. 114 ЦПК України, є помилковим. Тобто, суду слід було керуватися загальними правилами підсудності, визначеними в ст. 109 ЦПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за доцільне апеляційну скаргу задовольнити частково, оскаржувану ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для повторного вирішення питання про прийняття заяви, оскільки судом порушено встановлений процесуальним законом порядок вирішення відповідного питання.

Згідно до п.3 ч. 1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст.307,312 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Житло Комфорт Сервіс» задовольнити частково.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 20 вересня 2017 року скасувати, а питання прийняття заяви передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді