Справа № 523/9633/17
Провадження №2/523/3875/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"05" грудня 2017 р.Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Булгакова Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, про виселення,-

Встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, про виселення, просить суд визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, за адресою: АДРЕСА_1; виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що позивачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідачка ОСОБА_2 є колишньою власницею квартири АДРЕСА_1. Відповідачка ОСОБА_3 є членом її сім?ї. На теперішній час відповідачі не звільнили належну позивачу квартиру та не знялися з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивачка ОСОБА_1 зверталася до відповідачів про необхідність добровільно виселитись та знятися з реєстрації з зазначеної квартири, але сім'я відповідачів досі проживає та зареєстрована в вище наведеній квартирі.

В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, представник позивача надав до суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність позивача (а.с.59).

Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином, за місцем реєстрації, про причини неявки суду не повідомили. Судова повістка про виклик відповідачів повернулася до суду з відміткою про те, що адресат не проживає. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що вони повідомлені належним чином. (а.с.55-56,57-58).

У зв'язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідачів, які були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224-226 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є обґрунтованим, є доказаним, тому підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, про те, що позивач позивачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 11.02.2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Ситніковою Ю.Д., реєстровий №65 (а.с.51-52);

Відповідно до договору купівлі-продажу від 11.02.2015 року, який посвідчений приватним нотаріусом Ситніковою Ю.Д., відповідачка ОСОБА_2 продала, а позивачка ОСОБА_1 купила квартири АДРЕСА_1. Відповідно до п.6 вказаного договору ОСОБА_2 зобов'язалася зняти з обліку всіх зареєстрованих осіб та звільнити квартиру в строк до 11.03.2015 року (а.с.51-52);

Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №33490855 від 11.02.2015 року, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.15);

Відповідно до письмової довідки КП ЖКС «Північний» про склад сім'ї та прописку №198 від 04.12.2017 року, відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 зареєстровані в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.54);

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового будівництва.

Відповідно до ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобіганню такому порушенню.

Відповідно до ст. 109 Житлового кодексу України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Згідно ст. 150 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 155 Житлового кодексу України жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством.

При таких обставинах, позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 64, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.319, 321, 383, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 150,155 ЖК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, про виселення - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, за адресою: АДРЕСА_1.

Виселити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 з квартири АДРЕСА_1.

Копію заочного рішення направити сторонам по справі.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Аліна С.С.