Справа № 372/2508/17
Провадження № 2-о-102/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2017 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Болобана В.Г.,

за участі секретаря судового засідання Рудніцькій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересова особа: Обухівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ :

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті її матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Донецьку, тобто на тимчасово окупованій території. Посилалась на те, що вона звернулась до Обухівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть. Просила суд встановити факт смерті її матері в судовому порядку, зазначив, що встановлення факту смерті їй необхідно для державної реєстрації факту смерті та отримання свідоцтва про смерть та оформлення спадщини.

Заявник в судове засідання не з'явився, подала заяву про розгляд справи без неї, просила заяву задовольнити та встановити факт смерті її матері на тимчасово окупованій території.

Заінтересована особа, Обухівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, надала заяву про розгляд справи без участі їхнього представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об'єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги ОСОБА_1про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до роз'яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкала по день смерті за адресою: м. Донецьк, Ворошиловський район, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Донецьк, тобто на тимчасово окупованій території, від «хронічної мозкової недостатності, церебрального атеросклерозу», про що свідчить відповідна довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть, видані на тимчасово окупованій території. Заявник є дочкою померлої ОСОБА_2, що вбачається з наданих заявником документів (паспорта заявника, свідоцтва про народження заявника).

Заявник звертався до Обухівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області з проханням зареєструвати смерть її матері - ОСОБА_2 та видати їй свідоцтво про смерть. Однак, у зв'язку з невідповідністю наявних документів про смерть, які видані на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, їй було відмовлено в реєстрації смерті та отриманні свідоцтва про смерть.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт смерті ОСОБА_2 і визначає датою її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 та місцем смерті - м. Донецьк.

Приписами п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявнику для державної реєстрації смерті матері та отримання свідоцтва про її смерть.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть їй можливість отримати свідоцтво про смерть, видане відповідним державним органом України.

Керуючись статтями 10, 60, 197, 212 - 215, 223, 234, 251-256, 257-1 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження: м. Донецьк, Україна, визнавши датою її смерті: ІНФОРМАЦІЯ_2 та місцем смерті: Україна, місто Донецьк, причина смерті: хронічна мозкова недостатність, церебральний атеросклероз, останнє місце проживання: м. Донецьк, Ворошиловський район.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною радою України, підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СуддяБолобан В. Г.