Справа № 265/802/17
Провадження № 2/265/613/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 листопада 2017 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Міхєєва І.М.,

за участю секретаря судового засідання Розсоха І. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, третя особа: ПрАТ «Страхова компанія «Іллічівське»,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної спричиненої дорожньо - транспортною пригодою (надалі ДТП). В обґрунтування позову, зазначив, що 28 грудня 2015 р у м.Маріуполі близько 16 год. 30 хв., ОСОБА_3 керуючи автомобілем НОМЕР_1, в Жовтневому районі м.Маріуполя на перехресті вул.. К.Лібкнехта і вул.. Гайдара, перед початком перестроювання не переконався, що це не буде безпечним, перед поворотом ліворуч не надав дорогу автомобілю НОМЕР_2, який рухався у зустрічному напрямку, що спричинило пошкодження транспортного засобу. Постановою Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя від 16 березня 2016 року провадження щодо ОСОБА_3 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП було закрито у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Відповідно до звіту Експертної компанії «Укравтоекспертиза» №23 від 15 лютого 2016 року вартість матеріальної шкоди, спричиненої позивачу, як володільцю транспортного засобу автомобіль НОМЕР_2, складає 225 171,80 гривень. ПрАТ «Страхова компанія «Іллічівське» позивачу було виплачено страхове відшкодування в сумі 49490 грн. З відповідача ОСОБА_3 просить стягнути у відшкодування матеріальних збитків суму, а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1768,82 грн., а також витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн.

Позивач та його представник в судове засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3, будучи неодноразово належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, у тому числі шляхом оголошення у газеті «Урядовий курєр», у судове засідання не зявився.

Представник ПрАТ «СК «Іллічівське», будучи неодноразово належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, у судові засідання не зявився.

При таких обставинах, враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи до суду не зявився, про причини неприбуття не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 Цивільно-процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV (зі змінами та доповненнями) (далі за текстом ЦПК України), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частина 4 ст.61 ЦПК України передбачає, що вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що 28 грудня 2015 р у м.Маріуполі близько 16 год. 30 хв., в місті Маріуполі за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобілем НОМЕР_2 сталося ДТП. Вказана ДТП сталася з вини ОСОБА_3, який на порушення п. 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України рухався у зустрічному напрямку, що спричинило пошкодження транспортного засобу Skoda Octavia, д.н. НОМЕР_3, що підтверджено постановою судді Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 16 березня 2016 року у справі №265/932/16-п. (а.с.31)

Власником автомобіля НОМЕР_2 є позивач - ОСОБА_2, що підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії РСА № 421956. (а.с.7)

Доказів того, що ОСОБА_3 керуючи належним йому транспортним засобом завдав шкоду власнику автомобіля НОМЕР_2 внаслідок непереборної сили або умислу позивача, суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено, що саме через дії відповідача ОСОБА_3 сталося дорожньо - транспортна пригода, внаслідок якої позивачу ОСОБА_2, як власнику транспортного засобу була завдана матеріальна шкода.

Щодо заявлених вимог суд виходить з наступного,

Як вбачається із полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3793641 цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_4 застрахована у ПрАТ «АСК ІНГО Україна». Страхова сума ліміту відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну становить пятдесят тисяч гривень.

Правовідносини між страхувальником та власником наземного транспортного засобу, цивільно-правова відповідальність якого застрахована, регулюється спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV).

Стаття 3 Закону № 1961-IV визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно довідки, виданої 27.12.2016р. ПАТ «ПриватБанк», ПрАТ «СК «Іллічівське» було перераховано на рахунок ОСОБА_2 страхове відшкодування в сумі 49490,0 грн. (а.с. 33)

Згідно п.4 Постанови ВССУ від 1 березня 2013 року N 4, «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов'язане з виконанням цими особами обов'язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов'язання.

Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов'язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Вирішуючи питання про розмір збитків завданих позивачу, як власнику пошкодженого транспортного засобу в результаті ДТП, суд виходить з наступного.

Як встановлено судом, сума заподіяної позивачу шкоди перевищує ліміт страхового відшкодування, визначеного полісом обов'язкового страхування, оскільки відповідно до звіту вартість матеріальної шкоди, яка заподіяна власнику автомобіля НОМЕР_2, становить 225171,80 грн., а страхове відшкодування сплачено в розмірі 49490,0 грн. Таким чином, не відшкодованою залишилась сума в розмірі 175 681,80 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, як з винною в скоєння ДТП особи.

Разом з тим, судом встановлено, що пошкоджений в результаті ДТП з вини відповідача транспортний засіб Skoda Octavia, д.н. НОМЕР_3, залишився у володінні його власника. Ринкова вартість пошкодженого транспортного засобу відповідно до звіту становить 100892,14 гривень.

З огляду на наведе, суд дійшов висновку, що розмір невідшкодованою потерпілому в результаті ДТП шкоди становить 74 789 гривень, виходячи з розрахунку (225 171,80 грн. - 49490 грн. -100892,14 грн.), яка підлягає стягненню на користь позивача з відповідача, як винної особи.

Судові витрати по сплаті судового збору, підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, пропорційно задоволеним вимогам, а також витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн., що підтверджені відповідними квитанціями.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 212-216 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, третя особа: ПрАТ «Страхова компанія «Іллічівське» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду, спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в сумі 74 789 (сімдесят чотири тисячі сімсот вісімдесят девять) гривень 66 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 751 (сімсот пятдесят одна) гривня 75 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в сумі 3000 (три тисячі) гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області протягом двадцяти днів з дня подачі заяви про апеляційне оскарження, яка має бути подана до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя___________________________ ОСОБА_4