Справа №303/5914/17
2/303/2770/17 ряд.стат.звіту №45
13 грудня 2017 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючого - судді Монич В.О.
при секретарі Глеба Е.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування жилим приміщенням, а саме : будинком АДРЕСА_1 Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником даного будинку, що підтверджується договором дарування будинку та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до акту відповідачі в даному будинку зареєстровані, однак, ОСОБА_2 не проживає з 01 січня 2010 року, а ОСОБА_3 не проживає з грудня 2016 року. Реєстрація відповідачів в даному будинку тягне додаткові витрати на його утримання та створює незручності у здійсненні нею права власності на належне їй нерухоме майно. Просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втартившими право користування житловим приміщенням, а саме : будинком АДРЕСА_1 Позивачка в судове засідання не з"явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задовольнити з підстав наведених у позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи, через засоби масової інформації. Беручи до уваги заяву позивача, суд, знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідачів, згідно вимог ст.169 ч.4 ЦПК України, на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Враховуючи заяву позивача з якої слідує, що позивача позов підтримує, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до слідуючого висновку. Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки на якій розташовний будинок, що стверджується договором дарування будинку від 28.12.2016 року зареєстрованого в реєстрі за №576, договором дарування земельної ділянки від 28.12.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №577 та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №77295370, 77293286 від 28.12.2016 року (а.с.5-10). Згідно будинкової книги в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.12-15). Реєстрація відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в даному будинку тягне додаткові витрати на його утримання та створює незручності у здійсненні позивачем права власності на належне їй нерухоме майно Згідно акту від 13 жовтня 2017 року за №50 відповідач ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_1 не проживає з 01 січня 2010 року, а відповідачка ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 не проживає з грудня місяця 2016 року що підтвердили свідки (а.с.11). Права власника житлового будинку, квартири визначені в ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів їх сімей, інших осіб і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. За ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст.316 ч.1 ЦК України зазначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а у ст.317 ЦК України наголошено, що власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст.391 ЦК України. Власник майна має право вимагати усунення перещкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, в судовому засіданні доведено і підтверджено належними доказами обставини, якими позивачка обгрунтовує свої позовні вимоги щодо припинення права користування житлом. Керуючись ст.ст.10, 60, 88, ч.4 ст.169, 208, 209, 212-215, 218, 224-233 ЦПК України, ст. 150 ЖК України, ст.ст.316, 317, 321, 383 ЦК України, суд, заочно -
Головуючий В.О.Монич