З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 грудня 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого судді Сидоренко Т.О.,
при секретарі Рудь Т.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 11 міста Словянська цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
20.10.2017р. ПАТ «Родовід Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № Д266/АК-015.07.2 від 08.11.2007 року та стягнення судових витрат, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем кредитного договору № Д266/АК-015.07.2 від 08.11.2007 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 8435,64 доларів США 64 центів терміном по 08.11.2014 року включно, кредитні кошти давалися на купівлю автомобіля та сплату страхових внесків.
В забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_1 за кредитним договором № Д266/АК-015.07.2 від 08.11.2007 року, ОСОБА_2 дав згоду бути поручителем, уклавши із ВАТ «Родовід Банк» договір поруки від 08.11.2007 року, за яким зобовязався солідарно відповідати перед Банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобовязань ОСОБА_1 за кредитним договором № Д266/АК-015.07.2 від 08.11.2007 року, укладеним між Банком та позичальком. Кредит видано відповідачу за умови сплати ним Банку процентів за користування грошовими коштами в розмірі 9,0 % річних.
26.11.2008 року згідно додаткової угоди № 1 до Кредитного договору № Д266/АК-015.07.2 від 08.11.2007 року сторони домовилися встановити процентну ставку у розмірі 11% річних. Сторони також погодили щомісячну плату за проведення розрахунків зі списання та зарахування коштів за позичковим рахунком для нарахування процентів встановлюється у розмірі 0,2% від суми виданого кредиту.
Відповідач ОСОБА_1 взяла на себе зобовязання з забезпечення повного повернення одержаної суми кредиту не пізніше 08 листопада 2014 року, а також зобовязалась частково починаючи з місяця, наступного за звітним, не пізніше 10 числа кожного календарного місяця включно, погашати заборгованість за кредитом у сумі 8435,64 доларів США 64 центів, на рахунок вказаний у п. 1.3 Кредитного договору шляхом внесення готівкою чи перерахування зі свого поточного рахунку.
15.07.2010 року сторони погодили про переведення відновлювальної кредитної лінії, що була відкрита позичальнику згідно кредитного договору № Д266/АК-015.07.2 від 08.11.2007 року у не відновлювальну кредитну лінію.
Відповідно до 3.9 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту чи сплати процентів, сплачувати Банку за кожний день пеню у розмірі 1,6% в день від суми простроченої заборгованості.
Проте, всупереч вищевказаним вимогам договору та положенням закону, відповідач ОСОБА_1 до теперішнього часу не виконала зобовязання щодо повернення в повному обсязі кредиту та сплати процентів за користування ним.
У звязку з наведеними порушеннями, загальний розмір грошових вимог Банку, які виникли на підставі Кредитного договору, станом на 29.08.2017 року, становить 479,11 доларів США та 3386,64 грн., яка в гривневому еквіваленті становить 15 611, 53 грн. і складається з:
- 479,11 доларів США заборгованість по кредиту та процентам (за весь період);
- 1314,12 грн. сума заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період);
- 1051,03 грн. сума трьох процентів річних від суми простроченого кредиту (за весь період);
- 52,05 грн. сума трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту (за весь період);
- 115,73 грн. - сума трьох процентів річних від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період);
- 853,74 грн. сума інфляційних витрат від суми простроченої заборгованості за платою за обслуговування кредиту (за весь період).
У звязку з чим позивач просить стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитом та судові витрати.
У судове засідання представник позивача не зявився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися по невідомим суду причинам. Про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, зв'язку з чим, суд у відповідності до ст. 224 ЦПК України дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до кредитного договору № Д266/АК-015.07.2 від 08.11.2007 року встановлено, що між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, згідно з умовами якого сторонами були прийняті на себе взаємні зобовязання, а саме: відповідач отримала кредит у розмірі 8435,64 доларів США 64 центів терміном по 08.11.2014 року включно, кредитні кошти давалися на купівлю автомобіля та сплату страхових внесків.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що кредитний договір укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та відповідачем ОСОБА_1
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається.
Зобовязання ОСОБА_1за кредитним договором № Д266/АК-015.07.2 від 08.11.2007 року забезпечені договором поруки № Д266/АК-015.07.2 від 08.11.2007 року, згідно з якими поручителем є ОСОБА_2
Відповідно до п. 2.1 зазначених договорів поруки, поручитель безумовно, безвідклично та безоплатно зобовязується перед кредитором відповідати солідарно з боржником за виконання в повному обсязі зобовязання, у тому числі того, що виникне у майбутньому відповідно до умов кредитного договору та додаткових договорів до нього.
Згідно з ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Також, згідно з ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно до ст. 610 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання є порушенням позичальником своїх зобовязань.
Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.
Слід зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.
Частиною другої статті 625 Цивільного кодексу встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У встановлений строк Відповідач погашення заборгованості по кредитному договору не здійснив, та ігноруючи вимоги статей 526, 554, 1054 УК України, тривалий час ухиляється від добровільного виконання своїх грошових зобовязань, що змусило заявника звернутись до суду.
ПАТ «Родовід Банк» визнано неплатоспроможним відповідно до постанови Правління НБУ від 25.02.2016 року № 107, на підставі якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладників фізичних осіб прийнято рішення № 261 від 25.02.2016 року «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Родовід Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».
31.05.2017 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладників физичних осіб було прийнято рішення № 2224 про призначення з 06.06.2017 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації АТ «Родовід Банк».
Таким чином, аналізуючи надані по справі докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором № Д266/АК-015.07.2 від 08.11.2007 року, у еквіваленті загальної заборгованості для розрахунку і сплати судового збору у сумі 15 611, 53 грн. При цьому, суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачі в судове засідання не зявилися, не скористалися своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надали належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Отже, суд, на підставі наявних у справі доказів, прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до п.14 постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009р. та згідно з ч. 1 ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обовязковим до приймання за нормативною вартостю на всій території є грошова одиниця України - гривня. У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення.
Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідачів на користь позивача також підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 1600,00 грн., сплачена при подачі позовної заяви до суду.
Керуючись ст.ст. 525, 526, 549, 638 ч.1, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212, 213- 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_4