Справа № 381/1833/17 Головуючий у І інстанції Осаулова Н.А.
Провадження № 22-ц/780/5394/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 12.12.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

12 грудня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Фінагеєва В.О.

за участю секретаря Дрозда Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей та сімї виконавчого комітету Фастівської міської ради про стягнення інфляції, пені та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення інфляції, пені та моральної шкоди та просив суд відповідно до ст. ст. 625, 1046, 1049 Цивільного кодексу України стягнути з відповідачки на його користь грошові кошти в сумі 158 563, 48 грн., з яких: 68 129, 16 грн. інфляційне збільшення боргу, суму пені в розмірі 82 761, 04 грн., а також 7 673,28 грн. 3% річних та стягнути кошти на відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що 03 лютого 2011 року між ним та ОСОБА_4 був укладений договір позики за умовами якого він передав останньому у борг 8000 доларів США. За рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 вересня 2012 року з ОСОБА_4 на його користь стягнуто кошти у розмірі 63 944, 00 грн. в рахунок повернення боргу та судові витрати у розмірі 1658,63 грн. Вказане судове рішення набрало законної сили 15 жовтня 2012 року, на його виконання видано виконавчий лист №2/1027/1476/12, згідно якого 08 березня 2013 року відкрито виконавче провадження ВП № 36921687.

Боржник ОСОБА_4 помер 11 березня 2013 року, у звязку з чим, відповідно до постанови державного виконавця відділу ДВС Фастівського МРУЮ у Київській області від 23 травня 2013 року, вказане виконавче провадження закінчено.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 лютого 2017 року замінено сторону у виконавчому провадженні ВП №36921687, а саме боржника ОСОБА_4 на ОСОБА_3, як законного представника її малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є спадкоємцями майна померлого ОСОБА_4

З дня набрання законної сили рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 вересня 2012 року, згідно якого видано виконавчий лист № 2/1027/1476/12, позивачу не повернуто борг у розмірі 63 944, 00 грн., тому він вважав, що відповідачка повинна йому відшкодувати втрати за несвоєчасне виконання зобовязання по поверненню суми боргу.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач у справі ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неповне зясування та неправильність встановлення судом обставин, порушення застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідачки у справі, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_2 без задоволення, суд першої інстанції обґрунтував свої висновки тим, що ОСОБА_3 як представник спадкоємців малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виконала зобовязання встановлене рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 вересня 2012 року, сплативши суму боргу 72262,88 грн. А так як, за життя спадкодавця ОСОБА_4 судових рішень про стягнення інфляційних втрат, 3% річних, пені та коштів на відшкодування моральної шкоди не ухвалювалося, тому правових підстав для задоволення позову суд не вбачав.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог із зазначених ним підстав помилковим, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 303 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п. п. 3, 4 ст. 309 Цивільного процесуального кодексу України, підставами для скасування рішення першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 03 лютого 2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 був укладений договір позики за умовами якого ОСОБА_2 передав останньому у борг 8000 доларів США. За рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18 вересня 2012 року з ОСОБА_4 на користь позивача у вказаній справі стягнуто кошти у розмірі 63 944, 00 грн. в рахунок повернення боргу та судові витрати у розмірі 1658,63 грн. (а.с. 11).

На виконання вказаного судового рішення видано виконавчий лист №2/1027/1476/12 та відкрито виконавче провадження ВП № 36921687 (а.с. 12, 13).

Боржник за вказаним виконавчим листом ОСОБА_4 помер 11 березня 2013 року, у звязку з чим виконавче провадження закінчено.

29 серпня 2013 року ОСОБА_2 подав вимогу до Фастівської міської державної нотаріальної контори про обовязок спадкодавця ОСОБА_4 та вимогу довести до відома спадкоємців, які прийняли спадщину про обовязок спадкодавця.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 липня 2016 року замінено сторону виконавчого провадження, а саме ОСОБА_4 на ОСОБА_3, як законного представника її малолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 16-19).

Згідно копії квитанції від 18.04.2017 року № 36 ОСОБА_3, погашено борг за виконавчим листом в повному обсязі (а.с. 33).

Колегія суддів вважає, що при розгляді справи суд неповно зясував обставини, що мають значення для справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

При цьому згідно зі ст. 1281 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Так, з матеріалів справи вбачається, що спадкоємцями за померлим ОСОБА_4 є його малолітні діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6, законним представником яких є ОСОБА_3 - їх мати.

ОСОБА_3 як спадкоємець, спадщину після смерті ОСОБА_4 не отримувала, оскільки згідно до рішення Фастівського міськрайонного суду 12 грудня 2012 року шлюб між нею та ОСОБА_4 був розірваний, тому не може нести відповідальність за зобовязаннями останнього.

Частиною 1 ст. 26 ЦПК України встановлено, що у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

При цьому у разі пред'явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК України). Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача, суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Вказаних норм процесуального законодавства суд першої інстанції не дотримався розглянув по суті позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка не є належним відповідачем у справі, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню та ухваленню нового рішення у звязку з безпідставністю позовних вимог до ОСОБА_3

Доводи ОСОБА_2 щодо не законності рішення суду першої інстанції підлягають частковому задоволенню в частині його скасування, але щодо підстав не обґрунтованості висновків місцевого суду вказана апеляційна скарга не може бути задоволена з підстав викладених вище.

Керуючись ст. 1281, 1282 ЦК України, ст. ст.30, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах дітей та сімї виконавчого комітету Фастівської міської ради про стягнення інфляції, пені та моральної шкоди відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

судді: Т.Ц.Кашперська

ОСОБА_7