22-ц/775/819/2017(м)
Головуючий у 1-й інстанції Киян Д.В.
Суддя-доповідач Биліна Т.І.
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

головуючої - Биліни Т.І.,

суддів - Лопатіної М.Ю., Принцевської В.П.,

при секретарі - Зал Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01 листопада 2017 року по цивільній справі за позовом Маріупольської міського центру зайнятості до ОСОБА_2 про стягнення суми безпідставно отриманої допомоги по безробіттю, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01 листопада 2017 року уточнені позовні вимоги задоволені. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Маріупольського міського центру зайнятості, надмірно виплачену допомогу по безробіттю в розмірі 24 487 грн. 59 коп., за період з 11 листопада 2016 року по 11 червня 2017 року. Вирішено питання щодо судового збору, стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1600 гривень.

Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_2, посилаючись на його необґрунтованість, порушення норм матеріального та процесуального права, подав апеляційну скаргу в якій просив рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01 листопада 2017 року змінити та виключити з рішення суму судового збору в розмірі 1600 грн., як стягнуту безпідставно.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем до суду першої інстанції не сплачувався судовий збір з посиланням на ст. 5 п. 18 ЗУ «Про судовий збір». Проте, він також має право на пільгу, оскільки є учасником бойових дій, та згідно з п. 13 ч. 1 ст. 5 вказаного закону звільняється від сплати судового збору при зверненні до суду, тому суд першої інстанції повинен був застосувати при вирішенні питання про розподіл судових витрат не частину 3 ст. 88, а частину 2 ст. 88 ЦПК України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2, підтримав доводи апеляційної скарги, просив їх задовольнити.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача Маріупольського міського центру зайнятості, що діє за довіреністю - Носуленко О.І., підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору скасувати.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, обставини, що мають значення для справи судом першої інстанції з'ясовані повно, висновки зроблено відповідно встановленим обставинам, норми матеріального права, що регулюють спірні відносини застосовано вірно та погоджується з висновками суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача судового збору.

У відповідності зі ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновки щодо не оскаржуваної частини рішення ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення.

Як вбачається зі справи, відповідач оскаржує рішення суду в частині стягнення судового збору, в решті відповідач з рішенням суду погодився. Тому, розглядаючи справу в межах апеляційного оскарження, колегія суддів перевіряє законність рішення лише в частині стягнення судового збору, а в решті частини законність рішення суду не перевіряє.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції, у відповідності до положень ст.214 ЦПК України, вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Згідно положень п.13 ч.1 ст.5 Закону України від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах пов'язаних з порушенням їхніх прав.

Судом першої інстанції було встановлено і з матеріалів справи вбачається, що відповідач звернувся до позивача із заявою про взяття на облік та призначення допомоги після того як йому була призначена пенсія. Вказані дії відповідача не відповідають положенням ст.ст. 36, 43 Закону України «Про зайнятість населення», більше того є їх порушенням. З аналізу вказаного не вбачається, що права відповідача були порушені.

З огляду на вказане, підстави для задоволення скарги відсутні.

У відповідності до положень ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01 листопада 2017 року в частині розподілу судових витрат залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили цією ухвалою.

Головуючий: Т.І. Биліна

Судді: М.Ю. Лопатіна

В.П. Принцевська