13.11.2017 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Дорошинської В.Е.
при секретарі Лисенко К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Центр надання адміністративних послуг м. Херсона про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -
Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою АДРЕСА_1, в якому вказує, що він є власником вказаної квартири, в якій зареєстровані відповідачі, однак за вказаною адресою не проживають. Відповідачі у спірній квартирі участі в її утриманні не приймають, квартирну плату та плату за комунальній послуги не сплачують, їх особисті речі у квартирі відсутні.
У звязку з наведеним просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, за адресою: АДРЕСА_1.
Представник позивача в судове засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, про причину неявки суд не повідомили.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надав заяву про проведення розгляду справи без їхньої участі.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив, що ОСОБА_1 є власником квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до договору купівлі-продажу від 27.09.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_5, за реєстровим № 1397, що також підтверджується Інформаційною довідною з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 69392954 від 30.09.2016 року.
Згідно довідки № 2 від 27.09.2016 року, виданої ОСББ «МИР» за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.
Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Обєктом права власності може бути, зокрема, житло житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Враховуючи вищевказане, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивач є власником спірної квартири, а тому має право на володіння, користування та розпорядження належним йому майном на власний розсуд.
Крім того, відповідно до п.2 ч.3 ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 5-11, 60, 88, 208, 209, 213, 214, 215, 224, 225, 226, 294 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321, 379, 383, 386, 391, 405 ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 р., ст. 156 ЖК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Центр надання адміністративних послуг м. Херсона про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою, що розташована за адресою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 551,20 грн. по 183,73 грн. з кожного.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня винесення рішення апеляційної скарги до Апеляційного суду Херсонської області.

Суддя В.Е. Дорошинська