Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Гримич М.К., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - ОСОБА_7, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 27 вересня 2016 року,

встановила:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 27 вересня 2016 року, позовну заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати постановлені в справі ухвали та постановити нову ухвалу про закриття провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Залишаючи позовну заяву без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що 6 вересня 2016 року від представника позивача ОСОБА_4 надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 ЦПК України у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 38 ЦПК України сторона, третя особа, особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження (крім справ про усиновлення) можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 44 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, може вчиняти від імені особи, яку він представляє, усі процесуальні дії, що їх має право вчиняти ця особа. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності.

З наведених норм вбачається, що надане процесуальним законом право особі брати участь у справі через представника, передбачає вчинення представником від імені та в інтересах особи певних юридичних дій, що позбавляє сторону або третю особу необхідності їх вчиняти самостійно.

У ході розгляду справи, 6 вересня 2016 року від представника позивача ОСОБА_4 - ОСОБА_8, яка діяла на підставі нотаріально посвідченої довіреності (а. с. 13), до суду надійшла заява про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_4 до ОСОБА_5,

ОСОБА_6, третя особа: ОСОБА_7 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням (а. с. 68).

Представник позивача, діючи на підставі нотаріально посвідченої довіреності, мала визначені законом підстави вчиняти процесуальні дії в інтересах та від імені позивача.

За таких обставин, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, для залишення позову ОСОБА_4 без розгляду.

Доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_4 особисто не підписував позовну заяву, а тому суд повинен був відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України прийняти відмову позивача від позову та закрити провадження у справі є безпідставними, оскільки ОСОБА_4 заяви про відмову від позову не подавав, а в судовому засіданні в суді першої інстанції пояснив, що він знав про існування даного позову та підтримує викладене у ньому.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів про наявність, передбачених ЦПК України, правових підстав для залишення позову без розгляду.

Подати суду заяву про залишення позову є правом позивача і суд, за результатами розгляду такої заяви зобов'язаний залишити позов без розгляду, якщо позивач звернувся з таким клопотанням.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 вересня

2016 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 27 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька
М.К. Гримич
І.М. Фаловська