Провадження № 6/235/250/17
Справа № 235/4823/16-ц
У Х В А Л А

13 грудня 2017 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого - судді Величко О.В.

при секретарі - Долгопольській А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Покровську заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» , правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_1», боржник ОСОБА_2, про заміну сторони стягувача виконавчого провадження -

В С Т А Н О В И В:

16.11.2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», як правонаступник ТОВ «Дата ОСОБА_1», звернулися до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області по справі № 235/4823/16-ц від 16.08.2016 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором були задоволені частково.

10.10.2016 року між ТОВ «Дата ОСОБА_1» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, у відповідності до якого ТОВ «Дата ОСОБА_1» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги з відповідача коштів, що включають в себе суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями та всіма іншими платежами за основним договором. Відповідно до додатку №1-1 до Договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_2 в сумі: 46036,34грн.

Просить замінити сторону виконавчого провадження - стягувача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_1» на ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Сторони до суду не зявилися, але згідно ст. 378 ч. 2 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони, тому суд вважає можливим справу розглянути на підставі наявних в ній доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16.08.2016 року з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Дата ОСОБА_1» була стягнута заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 28030,50грн. та судового збору в сумі 1378 грн. Рішення суду набрало законної сили (а.с.52-54).

Згідно договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року ТОВ «Дата ОСОБА_1» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» належне йому право вимоги коштів, які виникли або можуть виникнуть у майбутньому на підставі укладених договорів.

Згідно витягу з додатку 1-1 до договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ від 10.10.2016 року та акту прийома-передачі реєстру боржників від 10.10.2016 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_2 в сумі: 46036,34грн.

Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.

Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Сам же договір факторингу визначено як фінансування під відступлення права грошової вимоги та передбачає, що відступлення права вимоги є лише наслідком та складовою частиною цієї господарської операції, що полягає в забезпеченні виконання зобов'язання під фінансування.

Таким чином, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо інше не суперечить договору та не заборонено законом.

Таким чином, між договором про відступлення права вимоги та договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) є лише одна спільна риса: вони базуються на заміні кредитора у зобов'язанні (відступлення права вимоги).

Важливою відмінністю цих двох договорів є те, що при відступленні права вимоги первісний кредитор передає новому кредитору боргові зобов'язання боржника і більше взаємовідносин не має, ані з боржником, ані з новим кредитором, тобто по суті відбувається купівля-продаж права вимоги боргових зобов'язань. Водночас, за договором факторингу фактор може отримувати грошові кошти як від клієнта (у вигляді плати за отримане фінансування), так і від боржника (внаслідок виконання боржником грошової вимоги, право якої відступлено), тобто вони розраховуються з фактором, як це передбачено ст.. 1084 ЦК України

Згідно ч.1 ст. 378 ЦПК України та узагальнення практики вирішення судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах за заявою заінтересованої особи у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження, суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником та видається правонаступнику новий виконавчий лист, зазначивши в ньому в якості стягувача його правонаступника. Правонаступництво можливо на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження , обовязкові тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до узагальнення ВССУ з практики розгляду судами процесуальних питань, повязаних з виконанням судових рішень у цивільних справах, а саме п. 2.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що в разі вибуття однієї сторони виконавчого провадження (у разі смерті фізичної особи, а також інших випадках зміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі поставленої судом ухвали державний виконавець своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, замінює назву сторони виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова державного виконавця долучаються до виконавчого документа при його направлені за належністю або поверненні його стягувачу чи до суду.

Підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 378 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктами 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини пятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», статті 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказані положення містяться в Постанові ВСУ від 20.11.2013 року справа № 6-122цс13.

Згідно листа Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 08.12.2017 року на виконанні у Покровському відділі ДВС станом на 08.12.2017 року виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Дата ОСОБА_1» не перебувають.

Отже, виходячи зі змісту статтей 512,514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України « Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов»язанні можлива в даному випадку з підстав відступлення вимоги (цесія) до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду заяви про заміну стагувача.

З урахування викладеного, керуючись ст. ст. 37, 378, 209-210 ЦПК України та узагальнення практики вирішення судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, ст.8 Закону України Про виконавче провадження,суд, -

У Х В А Л И В:

Замінити стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Дата ОСОБА_1» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 16.08.2017 року у справі № 235/4823/16-ц за позовом ТОВ « Дата ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 500912081 від 02 серпня 2013 року на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом пяти днів з дня її проголошення, а особою, без участі якої постановлено ухвалу протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: