Провадження № 2/761/1075/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

04 липня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Бондарю В.Б.,

розглянувши відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Екко» про стягнення викупної суми за договором, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) 01 липня 2016 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕККО» Далі - Відповідач) про стягнення суми боргу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15 серпня 2008 року між нею та Відповідачем було укладено договір добровільного страхування життя, добровільного страхування на випадок інвалідності в результаті нещасного випадку і додаткового страхування на випадок госпіталізації (далі - Договір страхування), згідно якого Відповідач зобов'язувався при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату на умовах передбачених договором. Позивач зазначила, що умовами Договору страхування по закінченню трьох років з початку дії договору передбачено право страхувальника достроково розірвати договір та отримати викупну суму при умові повної оплати страхових внесків за вказаний період. Позивач стверджує, що на виконання умов Договору страхування вона сплатила на користь Відповідача страхові внески на загальну суму 69 108 грн. 25 коп. Зауважила, що у листопаді 2015 року їй стало відомо, що у Відповідача виникли проблеми при здійсненні господарської діяльності, що дало підстави вважати Відповідача ризиковою фінансовою установою. Зазначила, що 25 лютого 2016 року звернулася до Відповідача із письмовою заявою про розірвання Договору страхування та повернення їй сум страхових платежів відповідно до умов договору. За підрахунками Позивача, у Відповідача виникла заборгованість перед нею у розмірі 144 652 грн. 32 коп. Просила суд стягнути вказану суму із Відповідача, а також відшкодувати судові витрати пов'язані із розглядом справи.

В ході судового розгляду справи, представником Позивача надано додаткові пояснення до позовної заяви, де останній зазначив, що відповідно до пунктів 5.5. та 5.6. укладеного між Позивачем та Відповідачем Агентського договору (договору про співробітництво), Відповідач зобов'язувався щомісячно виплачувати Позивачу комісійну винагороду як страховому агенту. Однак свої зобов'язання Відповідач виконував не в повному обсязі, в результаті чого за 2012 та 2013 роки у нього утворилася заборгованість перед Позивачем зі сплати комісійної винагороди. Зауважив, що на момент звернення до суду, зобов'язання за Агентським договором (договором про співробітництво) не виконані, отже зобов'язання є дійсним. З огляду на дійсність заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 17 січня 2017 року, умови якої поширено на відносини між сторонами з 01 вересня 2013 року, зобов'язання Позивача перед Відповідачем в частині сплати 99 доларів 08 центів, тобто страховий внесок за 6 страховий рік з 01 вересня 2013 року до 01 вересня 2014 року було припинено шляхом зарахування зобов'язання Відповідача перед Позивачем зі сплати комісійної винагороди за Агентським договором (договором про співробітництво) за період з 01 вересня 2013 року до 01 вересня 2014 року.

У судовому засіданні, представник Позивача позов, з підстав зазначених у позовній заяві та додаткових поясненнях до неї, підтримав. Позовні вимоги просив суд задовольни у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Про місце, день та час судового розгляду повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності, як і заперечень на позов, до суду не подавав.

Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності Відповідача, на підставі наявних у справі доказів, ухваливши у справі заочне рішення, враховуючи той факт, що представник Позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності сторони Відповідача та ухвалення у справі заочного рішення.

Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року, добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно із частиною 1 статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Судом встановлено, що 15 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ЕККО», що в подальшому було перейменовано на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЕККО», та ОСОБА_1 було укладено Договір добровільного страхування життя, добровільного страхування на випадок інвалідності в результаті нещасного випадку і додаткового страхування на випадок госпіталізації (далі - Договір страхування), що підтверджується Полісом страхування життя та здоров`я Програма ЕККО-ЛАЙФ-ПЛЮС № Р0007-0808 строком дії з 00 год. 00 хв. 01 вересня 2008 року до 24 год. 00 хв. 31 серпня 2028 року при умові сплати страхувальником страхових внесків в строки та в об'ємах, передбачених договором. Згідно з Договором страхування, предметом страхування визначено майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані із життям, здоров`ям та працездатністю Застрахованої особи. Страховик зобов'язувався при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату вигодонабувачу на умовах, передбачених Договором, а страхувальник зобов'язався своєчасно та в повному обсязі вносити страхові внески та виконувати інші умови договору (а.с. 11, 12-17).

Згідно пункту 9.2.4. Договору страхування, страхувальник має право по закінченню трьох років з початку дії договору при умові повної сплати страхових внесків за вказаний період, на зменшення страхової суми і звільнення від сплати наступних страхових внесків чи достроково розірвати Договір і отримати викупну суму (а.с. 12-77).

З огляду на викладене, Позивач має право розірвати Договір страхування та отримати викупну суму після 01 вересня 2011 року, у разі повної сплати страхових внесків за період з 01 вересня 2008 року до 01 вересня 2011 року.

За змістом пунктів 4.4. - 4.8. Договору страхування, величина щорічного страхового внеску за згодою сторін становить 1 155 доларів США, розрахунки між сторонами здійснюються в грошовій одиниці України за офіційним курсом НБУ на дату сплати, строк сплати першого внеску до 01 вересня 2008 року (а.с. 12-17).

З матеріалів справи, зокрема копій квитанцій, вбачається, що Позивачем на виконання умов Договору страхування 15 серпня 2008 року, 22 січня 2009 року, 21 квітня 2010 року, 26 травня 2011 року, 19 вересня 2012 року, 30 березня 2012 року, 17 червня 2013 року, 24 квітня 2014 року, 04 лютого 2014 року було сплачено страхові внески на загальну суму 69 108 грн. 25 коп. (а.с. 21-28).

Судом встановлено, що за шостий страховий рік Позивач сплатила на користь Відповідача 1 055 доларів США 92 центи та 99 доларів США 08 центів було зараховано страховиком шляхом взаємозаліку за іншим договором.

Так, суд встановив, що 15 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ЕККО», що в подальшому було перейменовано на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ЕККО», та ОСОБА_1 було укладено Агентський договір (договір про співробітництво), відповідно до пунктів 5.5. та 5.6. якого, Відповідач зобов'язувався щомісячно виплачувати Позивачу комісійну винагороду як страховому агенту.

Як встановлено судом, свої зобов'язання Відповідач виконував не в повному обсязі, в результаті чого за 2012 та 2013 роки у нього утворилася заборгованість перед Позивачем зі сплати комісійної винагороди.

Згідно статті 601 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1, в особі свого представника, 17 січня 2017 року звернулася до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЕККО» із письмовою заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог, в якій завила про припинення своїх зобов'язань перед ПрАТ «СК «ЕККО» за Договором страхування в частині сплати 99 доларів США 08 центів, тобто страхового внеску за шостий страховий рік з 01 вересня 2013 року до 01 вересня .2014 року, шляхом зарахування зобов'язання ПрАТ «СК «ЕККО» перед нею зі сплати комісійної винагороди за Агентським договором (договором про співробітництво) від 15 серпня 2008 року за період з 01 вересня 2013 року до 01 вересня 214 року (а.с. 48-49).

Таким чином, з огляду на дійсність заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 17 січня 2017 року, умови якої поширено на відносини між сторонами з 01 вересня 2013 року, зобов'язання Позивача перед Відповідачем в частині сплати 99 доларів 08 центів, тобто страховий внесок за 6 страховий рік з 01 вересня 2013 року до 01 вересня 2014 року було припинено шляхом зарахування зобов'язання Відповідача перед Позивачем зі сплати комісійної винагороди за Агентським договором (договором про співробітництво) за період з 01 вересня 2013 року до 01 вересня 2014 року.

Вищезазначене дає суду підстави вважати, що Позивачем виконано умови Договору страхування в частині оплати страхових внесків у строки та обсязі передбачених Договором страхування.

Згідно з частиною 2 статті 28 Закону України «Про страхування», дію договору страхування може бути достроково припинено за вимогою страхувальника або страховика, якщо це передбачено умовами договору страхування.

За змістом статті 28 Закону України «Про страхування», у разі дострокового припинення дії договору страхування життя страховик виплачує страхувальнику викупну суму, яка є майновим правом страхувальника за договором страхування життя.

Якщо вимога страховика зумовлена невиконанням страхувальником умов договору страхування, страхувальнику повертається викупна сума.

Викупна сума - це сума, яка виплачується страховиком у разі дострокового припинення дії договору страхування життя та розраховується математично на день припинення договору страхування життя залежно від періоду, протягом якого діяв договір страхування життя, згідно з методикою, яка проходить експертизу в Уповноваженому органі, здійснена актуарієм і є невід'ємною частиною правил страхування життя. Уповноважений орган може встановити вимоги до методики розрахунку викупної суми.

Як зазначила Позивач у позовній заяві, та пояснив представник Позивача у судовому засіданні, у листопаді 2015 року Позивач дізналася про те, що Відповідач виводить свої активи, а в мережі Інтернет з`явилася інформація про наявність судових проваджень між акціонерами страхової компанії, що підтверджується листами правоохоронних органів та Нацкомфінпослуг.

Це дало підстави Позивачеві, керуючись пунктом 9.2.4. Договору страхування, звернутися до Відповідача із заявою на викуп вх. № 1048 від 25 лютого 2016 року, якою Позивач достроково розірвала Договір страхування та просила Відповідача виплатити викупну суму (а.с. 10).

Згідно Додатку до Поліса страхування життя та здоров`я Програма ЕККО-ЛАЙФ-ПЛЮС № Р0007-0808, таблицею страхових виплат по добровільному страхуванню життя встановлено, що за вісім страхових років викупна сума становить 5 814 доларів США (а.с. 18).

Згідно з частинами 1-3 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1-3 статті 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, та беручи до уваги ту обставину, що Відповідач участі у розгляді справи не взяв, доказів, які б спростовували доводи Позивача не надав, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, а позовні вимоги - такими, що підлягають задоволенню.

За підрахунками Позивача, перевірених судом, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню викупна сума за Договором страхування у розмірі 5 814 доларів США, що в гривневому еквіваленті на дату звернення з позовом до суду становить 144 652 грн. 32 коп.

Крім того, виходячи із вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 446 грн. 52 коп.

А всього із Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню 146 098 грн. 84 коп.

З урахування викладеного, на підставі статті 601 Цивільного кодексу України, статей 6, 16, 28 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року, статей 10, 11, 13, 57, 60, 61, 88, 209, 212-215, 226-228 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Екко» про стягнення викупної суми за договором - з а д о в о л ь н и т и.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Екко» (Код ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) викупну суму у розмірі 144 652 (сто сорок чотири тисячі шістсот п'ятдесят два) гривні 32 коп., та судові витрати, пов'язані із розглядом справи, у розмірі 1 446 (одна тисяча чотириста сорок шість) гривень 52 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Києва за письмовою заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Екко».

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене Приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «Екко» до Апеляційного суду м. Києва в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення суду може бути оскаржене ОСОБА_1 шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :