Справа № 462/5835/17
УХВАЛА

11 грудня 2017 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Боровкова Д.О.

при секретарі Журавльовій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Львові подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, суд

в с т а н о в и в :

Головний державний виконавець Залізничного ДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_1, за погодженням із начальником Залізничного ДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_2, звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 до виконання своїх зобовязань по виконанню судового наказу №2-н-1441/10, виданого 06.05.2010 року Залізничним районним судом м. Львова; наказу №5015/6214/11, виданого 08.02.2012 року Господарським судом Львівської області; виконавчого листа №2-1207/2010, виданого 04.03.2011 року Залізничним районним судом м.Львова. Своє подання мотивує тим, що на виконанні у Залізничному ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівської області перебувають виконавчі провадження з виконання судового наказу №2-н-1441/10, виданого 06.05.2010 року Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу у розмірі 230995,98 грн.; виконання наказу №5015/6214/11, виданого 08.02.2012 року Господарським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ЗАТ «Сетвік» боргу у розмірі 18879,77 грн.; виконання виконавчого листа №2-1207/2010, виданого 04.03.2011 року Залізничним районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Надра Банк» боргу у розмірі 108046,21 грн., проте боржник в добровільному порядку рішення суду не виконує. В ході провадження виконавчих дій державним виконавцем встановлено, що згідно відповідей ДФС України боржник відкритих рахунків у банках не має та доходів не отримує, згідно відповідей УПФУ боржник за трудовими та цивільно-правовими договорами не працює та пенсію не отримує, згідно відповіді РСЦ МВС у Львівській області рухоме майно за боржником не зареєстровано. Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна №103663608 від 14.11.2017 року, боржнику належить квартира за адресою: м.Львів, вул.Виговського, 85/12, однак зазначене нерухоме майно перебуває в заставі ПАТ «Надра Банк» згідно іпотечного договору в іноземній валюті. 03.06.2014р. прийнятий ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», що виключає можливість виконання відповідного рішення та зумовлює повернення виконавчого документа стягувачу. 01.11.2016р. державним виконавцем у відповідності до ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, відомості про обтяження внесені у відповідні Державні реєстри.

Державний виконавець Макухіна І.В. у судове засідання не зявилася, однак 11.12.2017 р. подала до суду заяву про розгляд подання у її відсутності.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 377-1ч.2 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання державного виконавця підлягає задоволенню, виходячи із наступних підстав.

Згідно з вимогами ст. 6 ЗУ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" ухилення громадянина від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) або якщо щодо нього діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання, є підставою для тимчасової відмови громадянину у виїзді за межі України.

Відповідно до п. 8 ст. 19 Закону України «Про державну прикордонну службу України», на Державну прикордонну службу України покладається завдання щодо запобігання та недопущення виїзду з України осіб, яких згідно із законодавством тимчасово обмежено у праві виїзду з України, та згідно з п. 4 ст. 20 даного Закону їй надано право не пропускати через державний кордон України осіб, яким за мотивованим письмовим рішенням суду тимчасово обмежено право виїзду з України.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні Залізничного ДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області перебувають виконавчі провадження з виконання судового наказу №2-н-1441/10, виданого 06.05.2010 року Залізничним районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Універсал Банк» боргу у розмірі 230995,98 грн.; виконання наказу №5015/6214/11, виданого 08.02.2012 року Господарським судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ЗАТ «Сетвік» боргу у розмірі 18879,77 грн.; виконання виконавчого листа №2-1207/2010, виданого 04.03.2011 року Залізничним районним судом м.Львова про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Надра Банк» боргу у розмірі 108046,21 грн. Постановою державного виконавця ВП №52570918 від 04.10.2016р., ВП №52266187 від 20.09.2016р. та ВП №52265991 від 20.09.2016р. відкрито виконавчі провадження та скеровано сторонам до виконання та до відома та боржнику надано 7-денний строк для добровільного виконання, однак на виклики державного виконавця боржник або його представник не з'явився та відмовляється виконувати свої зобов'язання перед стягувачем у повному обсязі.

Крім того, державним виконавцем наданий доказ, що боржнику повторно направлялись всі процесуальні документи винесені у межах виконавчого провадження, які ОСОБА_3 отримав 27.11.2017р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення /а.с.3/.

Як вбачається з матеріалів справи, боржником заборгованість згідно з вищевказаними виконавчими документами не погашена, боржник ухиляється від виконання покладених на нього зобов'язань. Такі дії боржника, які проявляються у невиконанні та повному ігноруванні вимог державного виконавця роблять неможливим виконання рішення, яке набрало законної сили та є обов'язковим до виконання на всій території України, а тому суд приходить до висновку, що подання державного виконавця є мотивованим та обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження», ст.ст. 6,8 ЗУ «Про порядок виїзду та в'їзду в Україну громадян України», ст.19 ЗУ «Про державну прикордонну службу України», ст.377-1, ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Подання головного державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_1 задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобов'язань по виконанню:судового наказу №2-н-1441/10, виданого 06.05.2010 року Залізничним районним судом м. Львова; наказу №5015/6214/11, виданого 08.02.2012 року Господарським судом Львівської області; виконавчого листа №2-1207/2010, виданого 04.03.2011 року Залізничним районним судом м.Львова.

Скерувати копію ухвали Державній прикордонній службі України для відома та виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:

Оригінал ухвали.