Справа № 496/4489/17
Провадження № 2/496/2284/17
У Х В А Л А

12 грудня 2017 року Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши в м. Біляївка позовну заяву ОСОБА_1 Аурелієвни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 28.01.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 16, а також стягувати з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, в п. 4 позовної заяви позивачка просить покласти судові витрати на відповідача, оскільки вона є безробітною та знаходиться у відпустці за доглядом за дитиною.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно положень п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто складає 640 грн.

Але позовна заява не відповідає вказаним вимогам до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору, що відповідає вимозі немайнового характеру та складає 640 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Як розяснено в п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сімї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сімї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Але позивачкою в позовній заяві не вказано та відповідно не надано доказів скрутного матеріального становища, у звязку з чим підстави для звільнення її від сплати судового збору відсутні.

Виходячи з наведеного, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачці строку для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 Аурелієвни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів залишити без руху, надавши позивач ці строк для усунення недоліків протягом пяти днів з дня отримання ухвали.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня отримання її копії до апеляційного суду Одеської області, через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Біляївського районного суду

Одеської області ОСОБА_4