Справа № 2-5922/2009
У Х В А Л А

29 листопада 2017 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дмитренко А. М. ,

при секретарі Боженко Т. В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві залі суду № 1 подання державного виконавця Білоцерківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшло подання державного виконавця районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки на примусовому виконанні у районному відділі ДВС перебуває виконавчий лист Білоцерківського міськрайонного суду № 2-5922 від 02.07.2009 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.06.2009 року до досягнення дитиною повноліття, заборгованість по аліментах станом на 01.11.2017 року становить 44218,75 грн., майно, на яке можна звернути стягнення, у боржника відсутнє, від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, боржник ухиляється.

В судове засідання державний виконавець не зявилася, до суду надано письмове клопотання щодо розгляду даної справи без участі державного виконавця.

Оглянувши подання, додані до нього документи, матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що за рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.07.2009 року по справі № 2-5922 з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09.06.2009 року до досягнення дитиною повноліття, рішення набрало законної сили.

02.07.2009 року стягувачу видано судом виконавчий лист по даній справі.

07.08.2009 року державним виконавцем районного відділу ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 14159226 з примусового виконання вказаного вище виконавчого листа.

В ході виконавчих дій встановлено, що боржник не працює, пенсії не отримує; відомості про роботу та доходи відсутні, рухоме та нерухоме майно, на яке можна звернути стягнення, у боржника відсутнє.

Відповідно до ст.3 Закону України Про виконавче провадження підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: в т.ч. виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з п.19 ч.3 ст. 18 цього Закону, державний виконавець має право у процесі здійснення виконавчого провадження у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За положеннями ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути

тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Тимчасове обмеження права громадянина України на виїзд з України у випадках, передбачених частиною першою цієї статті, запроваджується в порядку, передбаченому законодавством. У разі запровадження такого обмеження орган, що його запровадив, в одноденний строк повідомляє про це громадянина України, стосовно якого запроваджено обмеження, та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Як передбачено ст.12 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, свобода пересування може бути обмежена у випадках, передбачених законом.

За ч.1 ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів /посадових осіб/ вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 цієї статті, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Суд вважає, що ст.377-1 ЦПК України має застосовуватися на стадії виконання судових рішень, ухвалених незалежно від виду судочинства, та рішень інших органів /посадових осіб/, оскільки інші кодекси, в т.ч. КАС України, ГПК України не містять відповідних норм щодо процесуального порядку обмеження боржника на виїзд за межі України.

В обгрунтування подання державний виконавець посилається на те, що боржник ухиляється від виконання боргових зобовязань.

В листі Верховного Суду України «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» викладено правову позицію стосовно того, що на момент звернення до суду з таким поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження; а поняття «ухилення від виконання зобовязань» варто розуміти як будь-які свідомі діяння /дії чи бездіяльність/ боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок повністю або частково у нього є реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини.

У звязку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обовязків, передбачених ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; своєчасно зявлятися на вимогу виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Як встановлено судом, боржник не працює, нерухомого та рухомого майна, на яке можна звернути стягнення, не має, з сумою боргу по аліментах був ознайомлений.

Згідно довідки розрахунку по аліментах за період з червня 2009 року по жовтень 2017 року включно ОСОБА_2 аліменти сплачував всього один раз в жовтні 2009 року в сумі 1000 грн., хоча йому достовірно відомо про наявність виконавчого провадження та про розмір заборгованості по аліментах, яка станом на 01.11.2017 року становить 44218 грн.75 коп.

Боржник є працездатним за віком та станом здоров»я, відомостей про свої доходи, про місце роботи, державному виконавцю не надає, докази того, що він сплачує аліменти, у виконавчому провадженні відсутні, хоча ОСОБА_5 неодноразо у письмових поясненнях до відділу ДВС зобов»язувався сплачувати аліменти на надавати про це квитанції.

Оскільки задоволення подання можливе за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання, докази щодо цього суду надані, то суд вважає подання обґрунтованим.

Враховуючи все наведене та керуючись Законом України Про виконавче провадження, ст.377-1 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Подання задовольнити.

Встановити тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_6, до виконання зобовязань щодо сплати заборгованості у виконавчому провадженні ВП № 14159226 з виконання виконавчого листа № 2-5922/2009, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 02.07.2009 року.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом пяти днів з дня постановлення ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_6