Номер провадження: 22-ц/785/6737/17
Головуючий у першій інстанції Леонов О. С.
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31.07.2017 року м. Одеса

Суддя-доповідач апеляційного суду Одеської області Сегеда С.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Малиновської районного суду м. Одеси від 05.07.2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» про захист прав споживачів,

встановив:

23.12.16 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» про захист прав споживачів.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що 21.08.2006 року між нею та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (нині АТ «Райффайзен Банк Аваль», далі за текстом позовної заяви - відповідач) укладено кредитний договір № 014/0010/74/63675, за яким відповідач надав позивачу кредит (у вигляді не відновлювальної кредитної лінії) на таких умовах: ліміт кредиту 64000,00 доларів США (п.1 Кредитного договору); процентна ставка за користування кредитом 12% річних (п.4 кредитного договору); кредит надавався на 240 місяців з 21.08.2006 року по 21.08.2026 рік (п.2 Кредитного договору).

Вважає, що кредитний договір не містить «детальний розпис загальної вартості кредиту для споживача», тим паче - «орієнтовної сукупної вартості кредиту та вартості послуг з оформлення договору про надання кредиту (переліку усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту, його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо).

Відповідно довідки від 07.05.2015 року позивач сплатила відповідачу в рамках кредитного договору № 014/0010/74/63675 - 71844,77 долара США 77 центів.

Зазначена цифра жодним чином не відображена (детально розписана) в Кредитному договорі № 014/0010/74/63675, що свідчить про порушення з боку відповідача положень статті 11 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Вважає, що «споживач не зобов'язаний сплачувати кредитодавцеві будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені у договорі», в силу приписів статей 598, 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання позивача перед відповідачем в рамках Кредитного договору № 014/0010/74/63675 є виконаним та припиненим.

19.01.2017 року позивач уточнила свої позовні вимоги та просила суд встановити факт відсутності в кредитному договорі № 014/0010/74/63675 від 21.08.2006 року детального розпису загальної вартості кредиту; встановити факт виконання гр. України ОСОБА_3 своїх зобов'язань в рамках кредитного договору № 014/0010/74/63675 від 21.08.2006 року перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» у повному обсязі, розірвати кредитний договір № 014/0010/74/63675 від 21.08.2006 року.

Рішенням Малиновської районного суду м. Одеси від 05.07.2017 рокуу задоволені позовних вимог ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» про захист прав споживачів - відмовлено.

19.07.2017 року від ОСОБА_3надійшла апеляційна скарга на зазначене вище рішення суду з несплатою судового збору.

Отже, апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду апеляційною інстанцією, оскільки не в повному обсязі відповідає вимогам ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до ст. 6 ч. 3 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру, а у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У відповідності до п. 1 ст. 4 Закону України „Про судовий збір", який набрав чинності з 01.11.2011 року, із змінами внесеними ЗУ № 1774-VIII від 06.12.2016 року, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В зв'язку з тим, що в апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду , апелянтом при поданні апеляційної скарги на вказане рішення суду підлягає оплаті судовий збір за 3 позивні вимогу майнового характеру, а саме: 1) встановлення факту відсутності в кредитному договорі №014/0010/74/63675 від 21.08.2006 року детального розпису загальної вартості кредиту, 2) встановити факт виконання гр. України ОСОБА_3 своїх зобов'язань в рамках кредитного договору № 014/0010/74/63675 від 21.08.2006 року перед АТ «Райффайзен Банк Аваль» у повному обсязі, 3) розірвати кредитний договір № 014/0010/74/63675 від 21.08.2006 року.

При цьому, апеляційний суд виходить з положень п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», що ставка судового збору за подання апеляційної скарги фізичною особою на рішення суду майнового характеру дорівнює 110 % від суми яка підлягала сплаті у суді першої інстанції.

Оскільки апелянтом при поданні апеляційної скарги не було сплачено судовий збір, за три вимоги майнового характеру то на даний час апелянту. належить сплатити на користь державного бюджету України судовий збір у сумі 2112 грн.. за наступними реквізитами:

Отримувач: УК у м.Одесі/Малиновськ.р-н/22030101, , р/р 0007, МФО 828011, Банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області, призначення платежу: Судовий збір, Код 02892913, пункт 1.8 КБК 22030001.

Крім того доводжу до відому, що згідно п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України „Про судовий збір", який набрав чинності з 01.11.2011 року, із змінами внесеними ЗУ № 1774-VIII від 06.12.2016 року від сплати судового збору звільняються лише позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, а тому за подання позову про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення у зв'язку із цим моральної шкоди судовий збір сплачується відповідно до закону.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху до усунення вказаних недоліків.

При цьому, звертається увага апелянта на те, що відповідно до ст. 9 ч. 2 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, у зв`язку з чим апелянту слід надати квитанцію (іншій платіжний документ) про сплату судового збору у зазначеній вище сумі із відміткою фінансової установи про зарахування коштів до Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ч. 5 ст. 295, ч. 2 ст. 297 ЦПК України, суддя-доповідач

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Малиновської районного суду м. Одеси від 05.07.2017 рокузалишити без руху, про що повідомити скаржника.

Для усунення недоліків надати строк, встановлений ч.1 ст. 121 ЦПК України, та роз'яснити скаржнику, що в разі неусунення недоліків апеляційної скарги у п`ятиденний термін з моменту отримання копії цієї ухвали, його апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута йому.

Копію ухвали судді невідкладно надіслати заявнику апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Одеської області С.М. Сегеда