Справа № 559/1521/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

29 листопада 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ходак С.К.,

при секретарі Федчук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

В обгрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуваює в шлюбі з 24.09.2015. Від спільного подружнього життя у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в свідоцтві про народження якого, відповідач записаний батьком. Син проживає з нею і повністю знаходиться на її утриманні.

Позивачка в судове засідання не зявилася, згідно поданої заяви, просить справи слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засіданні, будучи повідомлений у встановленому законом порядку (а.с.9,13,18) - не зявився.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до статей 3, 15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому у Виконкомі Вербської сільської ради 24.09.2015 актовий запис № 215.

Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину, сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в свідоцтві про народження якого, відповідач записаний батьком, що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії І-ГЮ № 233078 (а.с.4).

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

А статтею 182 СК Українипередбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Під час судового розгляду не встановлено обставин щодо поганого стану здоров'я та/або матеріального становища позивача, або неспроможність відповідача сплачувати аліменти.

При цьому у частині другій статті 182 СК України, в редакції чинній з 08 липня 2017 року мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ч.1 статті 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ч.1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч.4 статті 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Враховуючи вищевикладене суд, керуючись принципом розумності та справедливості, приходить до висновку, що необхідно стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, у розмірі 1/4 частки від його заробітку щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 липня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Оскільки позивач в силу пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, тому судовий збір за цю вимогу слід стягнути з відповідача на користь держави.

Ставка судового збору за дану вимогу становить 640,00 грн., а тому вказаний розмір судового збору суд стягує з відповідача на користь держави.

На підставі пункту 1 частини першої статті 367 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 88, 212-215, п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, ст.ст. 180-183, 191 СК України, суд,-

вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, РНОКПП НОМЕР_1, аліменти на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки від його сукупного доходу щомісяця, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 липня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави (в особі Державної судової адміністрації України) судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте Дубенським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: