УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2017 р.

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Бородіної Н.М.,

при секретарі - Давіденко Н.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 01.02.2016року по цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Відповідач ОСОБА_1, через уповноваженого представника, звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення по цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. В обгрунтування поданої заяви зазначає, що про розгляд справи він не знав, оскільки не отримував викликів у судове засідання. Ухвалюючи заочне рішення за відсутності відповідача, суд неповно встановив обставини, що мають значення для справи, а саме у зв»язку з відсутністю відповідача при розгляді справи, останній не мав можливості надати до суду банківські квитанції про сплату за кредитом, а також відповідач зазначає, що при вирішенні питання про стягнення пені не було встановлено, з якого часу починається перебіг строку позовної давності. Крім того, представником заявника подано заяву про поновлення строку на подачу заяви про скасування заочного рішення, оскільки копію рішення, направлену судом, відповідач не отримував, а тому не міг подати заяву про скасування заочного рішення у встановлений законом строк. Представником відповідача отримано копію рішення лише 15.09.2017року при ознайомленні з матеріалами справи, після чого 25.09.2017року подано до суду заяву про скасування заочного рішення.

В судове засідання з»явився представник заявника, подану заяву підтримав, просив задовольнити.

Позивач в судове засідання не з»явився, представником надано до суду заперечення на заяву про перегляд заочного рішення, відповідно до яких позивач просить у задоволенні заяви відмовити, оскільки заявлені відповідачем докази не мають істотного значення для вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені представником заявника обставини, приходить до наступного.

Що стосується поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд зазначає, що відповідно до ст..228 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

З матеріалів справи вбачається, що 07.09.2017року представником відповідача ОСОБА_1 було подано заяву про видачу копії заочного рішення суду та 15.09.2017року представником відповідача копія зазначеного рішення суду отримана. Після чого 25.09.2017року представник відповідача подав до суду заяву про скасування заочного рішення по даній справі.

Таким чином, суд вважає за можливе поновити пропущений заявником строк на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Судом встановлено, що ухвалою суду від 11.01.2016року було відкрито провадження у даній справі.

Згідно довідки адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою м. Харків пр.. ОСОБА_4 б. 14 кв.285 ( а.с.59).

У звязку з цим у відповідності до ст. 127 ЦПК України відповідачу ОСОБА_1 було направлено за місце її реєстрації копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів, однак до суду повернувся конверт з відміткою «закінченням терміну зберігання».

Як вбачається з ч.5 ст. 74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі; фізичним особам, які не мають статусу підприємців, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку; у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Тобто, виходячи із змісту процитованої статті суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 було належним чином вручено судовий виклик, у звязку з чим 01.02.2016року було винесено заочне рішення.

Що стосується посилання представника відповідача ОСОБА_1 як на підставу скасування заочного рішення на той факт, що судом при вирішенні справи не враховані квитанції про сплату за кредитом, які наявні у відповідача та при вирішенні питання про стягнення пені не було встановлено, з якого часу починається перебіг строку позовної давності, то зазначені доводи на вирішення справи не впливають, оскільки по-перше в матеріалах цивільної справи містить розрахунок заборгованості боржника в якому відображено усі платежі позичальника по кредиту та розподілення зазначених сум у порядок сплати заборгованості по тілу та процентам по кредиту. У зв»язку з цим, сам факт наявності у позичальника квитанцій не дає підстав для сумніву у вірності розрахунку заборгованості, а містить лише субєктивну оцінку заявника по відношенню до наданих банком доказів.

Інших доказів на спростування суми заборгованості, в тому числі й іншого розрахунку заявником до суду не надано.

По-друге, що стосується питання про стягнення пені, то суд зазначає, що нарахована банком та стягнута судом пеня за один рік, що відповідає положенням ст. 258 ЦПК України, тому посилання на дану обставину як на підставу скасування заочного рішення є безпідставним.

Виходячи з вимоги ч.1 ст. 232 ЦПК України, для скасування заочного рішення необхідно встановити як поважність неявки (та неповідомлення про причини неявки) відповідача в судове засідання, в якому було ухвалене заочне рішення, так і щоб аргументи заявника щодо обставин справи впливали на правильне її вирішення. Лише за сукупності цих двох умов можна говорити про наявність підстав для скасування заочного рішення і призначення справи для розгляду в загальному порядку.

Між тим, ані у заяві, ані у судовому засіданні представником заявника не наведено ґрунтовних доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, підстав для скасування заочного рішення суду від 01.02.2016року по цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 231, 232 ЦПК України, суд,-

вирішив :

Поновити ОСОБА_1 строк на подання заяви про скасування заочного рішення.

Залишити заву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду від 01.02.2016року по цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Н.М. Бородіна