"05" грудня 2017 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Виниченко Л.М.
за участі секретаря Гноілек М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-
ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом у якому просить позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 07.10.2006 р. по 14.12.2010 р.
У позивача та відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька - ОСОБА_4.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07.01.2011 р. встановлений обов'язок відповідача сплачувати аліменти у розмірі 500 грн.

Однак, з грудня 2010 року та по теперішній час відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, не цікавиться донькою, не піклується про її фізичний та духовних розвиток.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримала позов та викладені у ньому обставини.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки відповідача суд повідомлено не було, тому судом, з урахуванням думки представника позивача, вирішено розглянути справу у відсутності відповідача та відповідно до ст. 169 ч. 4, ст. 224 ч. 1 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, суду подано заяву з проханням розглянути справу без участі їхнього представника та задовольнити позов.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.10.2006 року (а.с. 7).

Від шлюбу позивач та відповідач мають малолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14.12.2010р. шлюб між сторонами розірвано (а.с. 9).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07.02.2011р. стягнуто з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі у розмірі 500,00 грн. з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з 10.12.2010 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 10).

Як убачається з довідки-розрахунку Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Київській області від 28.09.2017, заборгованість по аліментам ОСОБА_2 станом на 01.09.2017р. складає 23560,27 грн., з січня 2017 року аліменти відповідач, взагалі не сплачує (а.с. 28).

Відповідно до довідки школи І-ІІІ ступенів №245 Оболонського району м. Києва від 23.05.2016 р., ОСОБА_1 протягом 2015-2016року, як мама учениці 1-Б класу ОСОБА_4, забезпечувала належні умови для навчання і виховання дитини, приділяла достатньо уваги дитині, цікавилась навчальними досягненнями, контролювала виконання домашніх завдань, систематично відвідувала батьківські збори, консультувалась з вчителем та психологом, коли виникали питання щодо розвитку виховання доньки. Батько ОСОБА_2 протягом 2015-2016 року не відвідував батьківські збори та не цікавився навчанням доньки (а.с. 11).

Згідно ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Як роз'яснено у п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно Висновку органу опіки та піклування Соломянської районної в м. Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_4, 2009 року народження від 04.12.2017р. № 108-20830, під час психологічного обстеження з'ясовано, що ОСОБА_4 не проявляє ніяких почуттів до батька, встановлено відсутність емоційного зв'язку з батьком. Позбавлення батьківських прав батька не матиме травматичного впливу на психічний розвиток ОСОБА_4. Під час бесіди зі співробітниками служби у справах дітей, дитина повідомила, що батька вона не пам'ятає, ніколи з ним не бачилась, батько не вітав її з днем народження та святами, не дарував подарунків, ніколи не телефонував (а.с 36-37).

Відповідно даного висновку орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої ОСОБА_4, 2009 року народження.

Представник позивача суду пояснила, що з грудня 2010 року сторони у справі почали проживати окремо, спочатку з вказаного часу після розірвання шлюбу позивач хотіла налагодити сосунки з відповідачем з приводу дитини, але донькою ОСОБА_2 не цікавився, його спілкування з дитиною з двохрічного віку доньки по даний час жодного разу не було, з днем народження чи з іншими святами доньку ніколи не вітав, матеріально дитину не забезпечує.

У спростування зазначеного будь яких доказів відповідачем суду не надано.

Отже, за викладених обставин судом встановлено, що відповідач свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками та самоусунувся від виконання обов'язку по вихованню доньки ОСОБА_4, не зустрічається та не спілкується з нею, не надає дитині доступу до культурних і духовних цінностей, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не піклується про фізичний і духовний розвиток доньки, її навчання, підготовку до самостійного життя, не проявляє до дитини батьківської турботи, не цікавиться та не піклується здоров'ям доньки, медичним доглядом, не забезпечує харчуванням, не утримує матеріально, дівчинка проживає з позивачем, яка займається вихованням та утриманням дитини.

За викладених обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн.

Керуючись ст. ст. 150, 164-166, 180 СК України, п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року №3, ст. ст. 10, 11, 58, 60, 81, 88, 169, 212, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Служба у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, актовий запис про народження за № 454 від 11 лютого 2009 року, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок) грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя