Ухвала іменем україни 08 листопада 2017 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Червинської М.Є., суддів: Завгородньої І.М., Писаної Т.О., Мазур Л.М., Попович О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом фермерського господарства «Бурка В.В.» до Генеральної прокуратури України та держави Україна в особі Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою представника фермерського господарства «БуркаВ.В.» - Бурки Валерія Володимировича на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 02 грудня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 березня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2016 року фермерське господарство «Бурка В.В.» (далі -

ФГ «Бурка В.В.») звернулося до суду з позовом до Генеральної прокуратури України, держави Україна в особі Державної казначейської служби України, в якому просив суд стягнути з держави Україна в особі Державної казначейської служби України, Генеральної прокуратури України

1 000 000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої в результаті незаконних дій посадових осіб Генеральної прокуратури України.

На обґрунтування заявлених позовних вимог зазначав, що 15 липня 2014 року на адресу Генеральної прокуратури України ФГ «БуркаВ.В.» було направлено заяву про кримінальне правопорушення, в якій ставилось питання про відкриття кримінальне провадження за ст. 375 КК України відносно судді Господарського суду Львівської області Станько Л.Л. та визнання фермерського господарства потерпілою стороною у даному провадженні.

Листом від 26 липня 2014 року Генеральна прокуратура України скерувала вказану заяву заступнику прокурора Львівської області для її розгляду відповідно до чинного законодавства, який, у свою чергу, направив її прокурору м. Львова, останній передав заяву прокурору Личаківського району м. Львова.

23 липня 2016 року на адресу Генеральної прокуратури України

ФГ «Бурка В.В.» також було направлено звернення за вих. №582, в якому зазначалось про скерування 15 липня 2014 року заяви про вчинення злочину.

Листом від 26 серпня 2016 року Львівська місцева прокуратура № 1 повідомила про розгляд заяви ФГ «Бурка В.В.» від 23 липня 2016 року, а також те, що за зверненням від 15 липня 2014 року відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносилися.

ФГ «Бурка В.В.» вважало, що вказані дії посадових осіб Генеральної прокуратури України при розгляді його заяви від 15 липня 2014 року та звернення від 23 липня 2016 року є протиправними, так як, на його думку, заяву було розглянуто в порядку Закону України «Про звернення громадян», а також порушено вимоги ст. ст. 55, 56, 214 КПК України та позбавлено фермерське господарство прав, гарантованих ст. 40 Конституції України. Зазначеними діями відповідача також спричинено моральні страждання, які полягають у приниженні честі, гідності, ділової репутації, що призвело до значних моральних переживань.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від

02 грудня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 13 березня 2017 року, в задоволенні позовних вимог ФГ «Бурка В.В.» відмовлено.

У касаційній скарзі представник ФГ «Бурка В.В.» - Бурка В.В., посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, ознайомившись із запереченнями на касаційну скаргу, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що позивачем не доведено факт заподіяння йому моральної шкоди незаконним діями посадових осіб Генеральної прокуратури України при розгляді його заяв.

Колегія суддів погоджується із висновками судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на таке.

Встановлено, що ФГ «Бурка В.В.» звернулося до Генеральної прокуратури України із заявами від 15 липня 2014 року та

23 липня 2016 року та просило вирішити питання про порушення кримінальної справи за ст. 375 КК Українивідносно судді Господарського суду Львівської області Станько Л.Л., який постановив, на його думку, завідомо неправосудну ухвалу.

З листа від 28 липня 2014 року вбачається, що Генеральною прокуратурою України повідомлено ФГ «Бурка В.В.» про те, що його заява направлена до розгляду заступнику прокурора Львівської області, та, в свою чергу, скерована прокурору м. Львова Соболю О.М.

В подальшому вище згадана заява скерована прокурору Личаківського району м. Львова для розгляду.

Із листа Львівської місцевої прокуратури № 1 від 26 серпня 2016 року вбачається, що звернення ФГ «Бурка В.В.» розглянуто, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились. При цьому роз'яснено ФГ «Бурка В.В.» право на звернення із скаргою в порядку ст. ст. 303-307 КПК України.

Звертаючись до суду із даним позовом, ФГ «Бурка В.В.» зазначало, що вказаними діями посадових осіб Генеральної прокуратури України господарству заподіяно моральну шкоду, яка полягає у приниженні його честі, гідності, ділової репутації.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється ч. 1 ст.1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування ч. 1 ст.1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, його посадовими та службовими особами

(ст. ст. 1173, 1174 цього Кодексу).

Оскільки у справі, яка переглядається, з'ясовано, що підставою для відшкодування шкоди є незаконна, на думку позивача, бездіяльність посадових осіб Генеральної прокуратури України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, то відсутні спеціальні підстави для застосування ст. 1176 ЦК України.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі ст. 1174 ЦК України.

Зазначена правова позиція узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі № 6-440цс16.

Положеннями ст. 1174 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Враховуючи, що доказів незаконності дій відповідача при розгляді заяв ФГ «Бурка В.В.» від 15 липня 2014 року та 23 липня 2016 року не надано, позивач не оскаржував дії прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань в порядку ст. 303 КПК України, протиправність вказаних дій в порядку кримінального судочинства не встановлена, колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про відсутність правових підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, завданої вказаними діями відповідача.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновком судів щодо їх оцінки.

Докази та обставини, на які посилається представник

ФГ «Бурка В.В.» - Бурка В.В. у касаційній скарзі, були предметом розгляду у судах першої та апеляційної інстанцій, при їх дослідженні і встановленні судами було дотримано норми матеріального і процесуального права.

Суди першої та апеляційної інстанцій правильно визначилися із характером спірних правовідносин, надали оцінку наявним у матеріалах справи доказам, законно та обґрунтовано дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, що відповідно до ст. 337 ЦПК України є підставою для відхилення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 337, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника фермерського господарства

«Бурка В.В.» - Бурки Валерія Володимировича відхилити.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 02 грудня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Львівської області від 13 березня

2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

Л.М.Мазур

Т.О.Писана

О.В. Попович