Справа № 373/1363/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Керекези Я.І.

за участі секретаря Ткаля І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи : Полого-Вергунівська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області, Переяслав-Хмельницька районна державна нотаріальна контора Київської області про тлумачення змісту правочину,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом та просить здійснити тлумачення заповіту, складеного ОСОБА_4, яка померла 21 листопада 2006 року, посвідченого 16 серпня 2002 року секретарем Вергунівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області ОСОБА_5 і зареєстрованого в реєстрі за №42.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що згідно заповіту, посвідченого секретарем Вергунівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області 16 серпня 2001 року та зареєстрованого в реєстрі за №142, ОСОБА_4 заповіла ОСОБА_1 право на земельну частку(пай), яка перебуває у колективній власності КСП ім. Кірова, розміром 4,52 в умовних кадастрових гектарах відповідно до Сертифікату серії КВ№0208427 виданого на підставі рішення Переяслав-Хмельницької райдержадміністрації від 24 грудня 1996 року №43 та майновий пай відповідно до Сертифікату серії КИ ХVІІ№1651551-31 виданого Полого-Вергунівською сільською радою Переяслав-Хмельницького району Київської області.

22 липня 2005 року на імя заповідача взамін сертифіката на земельну частку (пай), було виготовлено державний акт на право власності на землю серія ЯА№498571.

21 листопада 2006 року ОСОБА_4 померла. Після її смерті позивач, як спадкоємець за заповітом звернулася до нотаріальної конторипро видачу свідоцтва про право на спадщину, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва, в звязку з тим, що спадкодавець ОСОБА_4 у заповіті від 16 серпня 2002 року заповіла право на земельну частку (пай) згідно сертифіката, хоча при житті отримала державний акт на земельну ділянку.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_6 не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися, направили заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають в повному обсязі, просять його задовольнити, наслідки визнання позову їм відомі та зрозумілі.

Від третіх осіб Полго-Вергунівська сільська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області та Переяслав-Хмельницька районна державна нотаріальна контора Київської області надійшли заяви про визнання позову та слухання справи у відсутності їх представників.

В силу ст. 1256 ЦК України, тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями.

У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Правила тлумачення змісту правочину визначені частинами 3, 4 ст.213 ЦК України. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін. За змістом вказаної статті тлумачення змісту правочину можливе за наявності спору, тобто коли сторони мають різне уявлення щодо свого волевиявлення або волевиявлення іншої сторони. Тлумачення змісту правочину є правом суду, а не обов'язком за умови наявності спору.

Метою тлумачення правочину є з'ясування того, що в ньому дійсно виражено, а не того, що малося на увазі.

Водночас, наведені правила тлумачення правочину суд застосовує при тлумаченні заповіту з урахуванням специфіки спадкових правовідносин. Тлумачення заповіту здійснюється після відкриття спадщини. Крім цього, суд здійснює тлумачення виходячи із одностороннього характеру заповіту, в якому дія лише однієї особи (заповідача) породжує права та обовязки для інших осіб. А тому, суд не бере до уваги зміст попередніх переговорів, звичаї ділового обороту, подальшу поведінку сторін, текст типового договору.

До того ж, встановлений ст. 213 ЦК України перелік обставин, які мають значення для тлумачення змісту правочину, не є вичерпним.

Виходячи з аналізу положень норм ст. ст. 213, 1256 ЦК, тлумачення заповіту здійснюється з метою встановлення точної волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання в спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст.

Таким чином, при тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у сам зміст заповіту, враховуючи також, що заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав і обов'язків на випадок своєї смерті (ст. 1233 ЦК).

Згідно пункт 17 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України. сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю".

З огляду на вищезазначене, суд приходить до висновку, що заповідач ОСОБА_4 мала намір заповісти позивачу земельну частку, що знаходиться на території Полого-Вергунівської сільської ради, право на яку підтверджувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай), з можливістю підтвердження такого права в майбутньому Державним актом про право власності на земельну ділянку.

В силу ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Оскільки відповідачі позов визнали, визнання позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі на підставі ст. 174 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.213, ст.1256 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 174, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи : Полого-Вергунівська рада Переяслав-Хмельницького району Київської області, Переяслав-Хмельницька районна державна нотаріальна контора Київської області про тлумачення змісту правочину задовольнити.

Здійснити тлумачення змісту заповіту, складеного 16 серпня 2002 року померлою ОСОБА_4 (без по батькові), посвідченого секретарем Полого-Вргунівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та зареєстрованого в реєстрі №42, як виявлення його волі заповідати ОСОБА_1 земельну ділянку площею 4,9718 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Полого-Вергунівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯА №498571, виданого на підставі сертифікату на право на земельну частку(пай) серії КВ№0208427.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Я. І. Керекеза