АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 643/7562/16-ц Головуючий суддя І інстанції Харченко А. М.
Провадження № 22-ц/790/5871/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: Спори про право власності та інші речові права про приватну власність
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, треті особи: ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання права власності та зняття арешту з автомобіля, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Московського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, треті особи: ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання права власності та зняття арешту з автомобіля.

В обґрунтування позову зазначає, що у лютому 2011 року він придбав автомобіль марки DAEWOO LANOS TF69Y, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що зареєстрований МРЕВ м. Харкова 22 грудня 2005 року на ім'я ОСОБА_2

Під час зустрічі зі ОСОБА_2 була досягнута згода щодо відчуження автомобіля шляхом видачі довіреності та ним було сплачено 4500 доларів США.

08 лютого 2011 року ОСОБА_2 видала на його ім'я довіреність на право експлуатувати та розпоряджатися автомобілем НОМЕР_2, з правом заміни номерних агрегатів, укласти договір позички, продажу, здачі в оренду, обміняти та отримання тимчасового свідоцтва про реєстрацію ТЗ та правом поїздок за кордон.

Він наполіг на укладанні договору купівлі-продажу автомобіля, однак у зв'язку з юридичною недосвідченістю договір вони юридично не завірили.

В кінці 2015 року він був зупинений працівниками поліції і дізнався, що його автомобіль знаходиться в розшуку та на нього був накладений арешт Московським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції.

Він володіє автомобілем на законних підставах, оскільки придбав його на підставі договору купівлі-продажу від 08 лютого 2011 року та ОСОБА_2 сплачено кошти. На момент придбання автомобіля ніяких обмежень по його користуванню не було. ОСОБА_2 завірила, що даний автомобіль під арештом або у розшуку не знаходиться. Арешт накладений у період, коли він вже володів автомобілем й обмеження прав у користуванні ним істотно звужує його права власника.

Просить визнати право власності на автомобіль НОМЕР_2 та зняти арешт з автомобіля, який накладено Московським ВДВС ХМУЮ.

Відповідач та треті особи в судове засідання не з'явилися.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2017 року у задоволення позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Зазначає, що вже більше 5 років він відкрито володіє та користується автомобілем за призначенням, увесь поточний ремонт автомобіля робив за свої кошти та ніколи не вживав жодних заходів, спрямованих на приховування факту володіння транспортним засобом. Будь-яких зазіхань чи претензій від попереднього власника ОСОБА_2 та її чоловіка щодо повернення автомобілю ніколи не пред'являлося.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 суд першої інстанції обґрунтовано виходив з тих обставин, що підстав для його задоволення не вбачається.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 08 лютого 2011 року ОСОБА_2 видано довіреність, якою ОСОБА_1 та ОСОБА_3 уповноважено експлуатувати та розпоряджатися належним їй автомобілем марки DAEWOO LANOS TF69Y, рік випуску 2005, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований МРЕВ м. Харкова 22 грудня 2005 року.

08 лютого 2011 року у простій письмовій формі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу автомобіля, за яким позивач придбав спірний транспортний засіб за 4500 доларів США.

Постановою Московського ВДВС ХМУЮ від 27 липня 2015 року на підставі виконавчого листа, виданого 26 січня 2015 року Московським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно зі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором в сумі 461870 грн. 09 коп. накладено арешт на транспортний засіб DAEWOO LANOS TF69Y, д.н. НОМЕР_1, який належить боржнику ОСОБА_2 (а.с. 73-76, 77-78).

На даний час автомобіль зареєстрований на праві власності за ОСОБА_2

Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України.

До принципово важливих складових цієї процедури відносяться зміст та форма договору, спосіб, місце укладення.

Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.

Згідно п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. №1388( у редакції на час виникнення спірних правовідносин) власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов'язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) у підрозділах Державтоінспекції (крім транспортних засобів, зареєстрованих до набрання чинності цим Порядком) та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, оцінку їх вартості (проводиться спеціалістом, що пройшов необхідну підготовку в порядку, встановленому МВС, Мін'юстом, Мінпромполітики, Держмитслужбою та Фондом державного майна, і має відповідні документи), відповідність конструкції транспортних засобі установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух") ( 3353-12 ), а також транспортні засоби, зібрані (складені) із складових частин серійних транспортних засобів без дотримання вимог зазначеного Закону ( 3353-12 ).

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою:

довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери;

договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби;

копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин;

довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску;

акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, виданий підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача;

вантажна митна декларація або видане митним органом посвідчення про реєстрацію в підрозділах Державтоінспекції транспортних засобів чи їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери;

договір фінансового лізингу.

Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням, передачею зазначені транспортні засоби повинні бути зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції. Переобладнання (крім переобладнання для роботи на газових паливах), відчуження, передача права користування і (або) розпорядження придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у підрозділах Державтоінспеції, не допускається.

Згідно з Порядком здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, оформлення на товарних біржах договорів купівлі-продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, здійснюється з використанням облікованих відповідно у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС і Держсільгоспінспекції бланків біржових угод.

Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.

У разі продажу транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, філією суб'єкта господарювання або уповноваженим дилером, крім акта приймання-передачі підприємства-виробника, покупцеві видається акт приймання-передачі, що укладається між суб'єктом господарювання (його філією) та уповноваженим дилером.

Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС або Держсільгоспінспекції, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держсільгоспінспекцією - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану.

У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Сутність та правова природа загальноцивільного представництва регулюються положеннями глави 17 ЦК України.

За частиною третьою статті 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (частина перша статті 237 ЦК України).

Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.

Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Аналіз зазначених норм матеріального права свідчить про те, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року № 6-688цс15 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх судів України.

Посилання ОСОБА_1 на укладений в простій письмовій формі договір купівлі - продажу, за яким ним сплачено ОСОБА_2 4500 доларів США -безпідставне, оскільки, як вже було зазначено, сторонами цього договору не дотримано умов укладення договорів, які стосуються транспортних засобів, а на даний час з 2015 року накладено арешт на автомобіль.

Посилання ОСОБА_1 про визнання права власності за набувальною давністю судовою колегією не приймається.

Відповідно до ст. 202 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Вимоги щодо визнання права власності за набувальною давністю не були предметом розгляду у суді першої інстанції; такий позов заявлено не було.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують. Рішення ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -відхилити.

Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2017 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: