У х в а л а

іменем україни

14 червня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоДемяносова М.В.,
суддів:Леванчука А.О., Маляренка А.В.,Ситнік О.М., Ступак О.В.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області до Комунального підприємства Київської обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації», ОСОБА_6 про визнання незаконною і скасування державної реєстрації, визнання недійсним свідоцтва, за касаційною скаргою ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_6, на рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 18 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області звернувся до Обухівського районного суду Київської області з вищезазначеним позовом, в якому посилається на безпідставну видачу свідоцтва про право власності та реєстрацію права власності на нерухоме майно за ОСОБА_6

Із врахуванням змін і доповнень до позову позивач просив: визнати незаконною та скасувати державну реєстрацію об'єктів нерухомого майна по АДРЕСА_1, а саме адміністративної будівлі, гаража, здійснену на ім'я ОСОБА_6 комунальним підприємством Київської обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації» у реєстровій книзі № 59 за реєстровим записом № 281 від 29 квітня 2010 року; визнати недійсним свідоцтво про право власності на об'єкти нерухомого майна по АДРЕСА_1, а саме адміністративну будівлю, гараж, видане на ім'я ОСОБА_6 29 квітня 2010 року.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12 жовтня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 18 січня 2017 року, позов задоволено.

Визнано незаконним та скасовано державну реєстрацію об'єктів нерухомого майна по АДРЕСА_1, а саме адміністративної будівлі, гаража, здійснену на ім'я ОСОБА_6 комунальним підприємством Київської обласної ради «Західне бюро технічної інвентаризації» у реєстровій книзі № 59 за реєстровим записом № 281 від 29 квітня 2010 року.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на об'єкти нерухомого майна по АДРЕСА_1, а саме адміністративну будівлю, гараж, видане на ім'я ОСОБА_6 29 квітня 2010 року.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_6, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення судів першої та апеляційної інстанцій не відповідають зазначеним нормам процесуального права.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що реєстрація права власності ОСОБА_6 проведена КП КОР «Західне бюро технічної інвентаризації» безпідставно, оскільки будь-які передбачені законом підстави набуття ним права власності на спірні об'єкти нерухомого майна були фактично відсутні, тому право власності ОСОБА_6 на це майно не може вважатись таким, що набуте правомірно в силу явного і грубого порушення приписів законодавства.

Проте повністю погодитись з такими висновками судів погодитись не можна, з огляду на наступне.

Судами встановлено, що земельна ділянка площею 0,4736 га, розташована по АДРЕСА_1, знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста Обухів Київської області і передана в оренду ПП «Житло-сервіс» під існуючу контору із одночасним вилученням із користування Обухівського районного управління житлово-комунального господарства, що підтверджується рішенням виконкому міськради від 26 лютого 2002 року, актом вибору та обстеження земельної ділянки, викопіюванням із плану м. Обухова, актом прийому-передачі земельної ділянки, рішенням міськради від 28 січня 2016 року, платіжними дорученнями.

У межах вказаної вище земельної ділянки розташовано будівлі, що станом на час передачі земельної ділянки у оренду ПП «Житло-сервіс» використовувались підприємствами житлово-комунального господарства міста, тобто земельна ділянка не була вільна від забудов, а засновником ПП «Житло-сервіс» був ОСОБА_8, що підтверджується зазначеними вище та іншими наявними у справі доказами, а також вбачається із пояснень представників сторін.

29 квітня 2010 року КП КОР «Обухівське бюро технічної інвентаризації» у реєстровій книзі № 59 під реєстровим № 281 було внесено запис про реєстрацію права власності ОСОБА_6 стосовно об'єктів нерухомого майна «адмін.будівля, гараж, госп.буд., гараж», які розташовані по АДРЕСА_1, правовстановлюючим документом зазначено свідоцтво про право власності, видане на підставі рішення виконкому Обухівської міської ради № 1191 від 15 грудня 2009 року, при цьому інвентаризаційна справа стосовно таких об'єктів нерухомого майна в архіві КП КОР «Обухівське бюро технічної інвентаризації» відсутня, що підтверджується листами, витягом із реєстрової книги.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 помер.

Спадкоємицею належної йому стовідсоткової частки у статутному капіталі ПП «Житло-сервіс» стала його дружина ОСОБА_10, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 16 жовтня 2015 року.

23 грудня 2014 року Обухівська міська рада Київської області звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно із заявою про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна, однак рішенням № 18239575 у задоволенні заяви було відмовлено у зв'язку із тим, що заявлене право вже зареєстровано, зокрема право власності на об'єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 було зареєстровано КП КОР «Обухівське бюро технічної інвентаризації» у реєстровій книзі № 59 під № 281, що підтверджується рішенням про відмову у задоволенні заяви.

14 січня 2015 року Обухівська міська рада Київської області звернулась до КП КОР «Обухівське бюро технічної інвентаризації» із запитом, на який 10 лютого 2015 року було надано відповідь про те, що об'єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 було згідно даних КП КОР «Обухівське бюро технічної інвентаризації» у реєстровій книзі № 59 під реєстр.№281 зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_6 згідно свідоцтва про право на власність від 29 квітня 2010 року, що підтверджується листом.

У лютому 2015 року Обухівська міська рада Київської області звернулась до прокуратури Обухівського району Київської області про самовільне зайняття земельної ділянки, незаконну приватизацію комунального майна ОСОБА_6 з використанням підроблених документів, постановою слідчого від 25 серпня 2015 року кримінальне провадження за цією заявою було закрите у зв'язку із відсутністю в діянні ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 2 рішення виконкому Обухівської міської ради № 1191 від 15 грудня 2009 року КП КОР «Західне БТІ» доручено виготовити свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна згідно з додатком (а. с. 106, т. 1), проте в матеріалах справи відсутній вказаний додаток, у зв'язку із чим не можна встановити, чи було у вказаному додатку прізвище ОСОБА_6

Згідно зі ст. ст. 57, 58 ЦПК України доказами вважаються будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Визнаючи незаконною та скасовуючи державну реєстрацію об'єктів нерухомого майна та визнаючи недійсним свідоцтво про право власності на спірні об'єкти нерухомого майна, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що оскільки будь-які передбачені законом підстави набуття ОСОБА_6 права власності на спірні об'єкти нерухомого майна були фактично відсутні, тому право власності ОСОБА_6 на це майно не може вважатись таким, що набуте правомірно в силу явного і грубого порушення приписів законодавства, а наявність реєстрації права власності на будівлі за відповідачем порушує права позивача як власника земельної ділянки.

При цьому належним чином не перевірили підстави реєстрації КП КОР «Західне БТІ» права власності ОСОБА_6, не дослідили, зокрема, договору оренди земельної ділянки за адресою:АДРЕСА_1, укладеного між виконкомом Обухівської міської ради та первинної документації ПП «Житло Сервіс».

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України установлено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Оскільки суди першої та апеляційної інстанцій всупереч вимогам ст. ст. 212−214, 303 ЦПК України порушили норми процесуального права, що призвело до неможливості встановити фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, тому колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвалені у справі судові рішення - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_6, задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 жовтня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 18 січня 2017 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Демяносов
Судді: А.О. Леванчук А.В. Маляренко О.М. Ситнік О.В. Ступак