Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Гримич М.К.,

Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 жовтня 2013 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про звернення стягнення на нерухоме майно, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 14 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про перегляд рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 жовтня 2013 року у зв'язку із нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що у вересні 2014 року він звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4, публічного акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» про визнання частково недійсним іпотечного договору. Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 21 липня 2015 року позов задоволено. Визнано іпотечний договір від 02 серпня 2007 року, укладений між АБ «ТАС-Бізнесбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», та ОСОБА_4 недійсним в частині надання в іпотеку 1/4 частини квартири АДРЕСА_1.

Посилалась на те, що, рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 жовтня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 28 серпня 2014 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 61,4 кв. м, житловою площею 43,9 кв. м, яка належить ОСОБА_5 та ОСОБА_4, передану в іпотеку відповідно до іпотечного договору від 02 серпня 2007 року на користь АТ «ТАСКОМБАНК» у рахунок погашення 532 660,75 грн заборгованості за кредитним договором від 02 серпня 2007 року, шляхом проведення прилюдних торгів та встановлено початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Вважає, що визнання частково недійсним іпотечного договору, про що йому стало відомо 21 липня 2015 року при оголошенні вступної та резолютивної части рішення апеляційного суду Запорізької області, є істотною обставиною для справи, яка не була відома сторонам під час розгляду справи.

Враховуючи викладене, ОСОБА_3 просив задовольнити заяву про перегляд рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 жовтня 2013 року у цивільній справі № 320/4264/13-ц за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 січня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 14 квітня 2016 року, в задоволенні заяви відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, мотивуючи свою вимогу неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати вказані ухвали та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року (далі - ЦПК України).

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 жовтня 2013 року, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 61,4 кв. м, житловою площею 43,9 кв. м, яка належить ОСОБА_5 та ОСОБА_4, передану в іпотеку відповідно до іпотечного договору від 02 серпня 2007 року на користь АТ «ТАСКОМБАНК» у рахунок погашення 532 660 грн 75 коп. заборгованості за кредитним договором від 02 серпня 2007 року, шляхом проведення прилюдних торгів та встановлено початкову ціну предмета іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 жовтня 2013 року набрало законної сили 28 серпня 2014 року, на підставі ухвали апеляційного суду Запорізької області.

Звертаючись до суду з заявою про перегляд рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 жовтня 2013 року за нововиявленими обставинами, ОСОБА_3 посилався на рішення апеляційного суду Запорізької області від 21 липня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, АТ «ТАСКОМБАНК» про визнання частково недійсним іпотечного договору (в частині, що належить ОСОБА_3), як на нововиявлену обставину.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, відповідно до вимог статей 10, 11, 60 ЦПК України дослідивши всі наявні у справі докази в їх сукупності та надавши їм належну оцінку, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, дійшов обґрунтованого висновку, що рішення апеляційного суду Запорізької області від 21 липня 2015 року, на яке посилається заявник, ухвалене після ухвалення оскаржуваного рішення суду, отже не може вважатися нововиявленою обставиною.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підстави для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами визначені у ч. 2 ст. 361 ЦПК України, зокрема істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» судам роз'яснено, що необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

З наведеного вбачається, що судами попередніх інстанцій здійснено вірний висновок про те, що обставина на яку посилається заявник, - рішення апеляційного суду Запорізької області від 21 липня 2015 року - не може вважатися нововиявленою, оскільки така обставина була встановлена після ухвалення оскаржуваного рішення суду та не могла бути відома під час розгляду попередньої справи.

Місцевий суд всебічно та повно дослідив обставини справи та дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 жовтня 2013 року. Крім того, апеляційний суд перевірив законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, та обґрунтовано залишив вказану ухвалу без змін.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій і при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків місцевого та апеляційного судів не впливають та їх не спростовують.

Керуючись статтями 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 27 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 14 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

М.К.Гримич

О.В.Кафідова

І.М. Фаловська