Справа № 646/2741/17
№ провадження 2/646/1253/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2017 року м. Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Теслікової І.І.

при секретарі Біляєва М.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, вимоги якого під час розгляду справи уточнила та остаточно просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договором купівлі-продажу від 28 січня 2014 року частини квартири №20 по Мерефянському шосе,18-а у м. Харкові у сумі 111 036 грн 63 коп., що еквівалентно 4 648,86 доларів США, а також судовий збір у сумі 1 110 грн 37 коп.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 28 січня 2014 року між нею та відповідачем укладено договір купівлі-продажу № 132, згідно з яким вона продала відповідачеві належну їй на праві власності 1/2 частини квартири № 20 по Мерефянському шосе,18-а у м. Харкові за узгодженою сторонами ціною 63 944 грн, що було еквівалентно 8 тис. доларів США. У день підписання угоди позивач отримала від відповідача 4 тис. грн, що було еквівалентно 500 доларам США. Решту коштів у сумі 59 944 грн відповідач зобов'язався сплатити частками, а саме: до 10 серпня 2014 року - 23 979 грн, до 10 лютого 2015 року - 23 979 грн, до 10 червня 2015 року - 11 989 грн 50 коп. За домовленістю сторін розрахунок за продану частину квартири повинен бути здійснений у сумі, не менше ніж еквівалент 8 тис. доларів США, за офіційним курсом Національного банку України на момент повного розрахунку. Зазначила, що відповідач порушив взяті за договором зобов'язання, сплатив їй лише 59 947 грн 50 коп., що було еквівалентно 2 851,14 доларів США, хоча повинен був сплатити суму, еквівалентну 7 500 доларів США. Таким чином, відповідач сплатив позивачу загальну суму, еквівалентну 3 351,14 доларів США, а не 8 тис. доларів США, як це передбачено договором, тому, на думку позивача, за відповідачем рахується заборгованість у сумі 111 036 грн 63 коп., що еквівалентно 4 648,86 доларів США.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Через канцелярію суду ним подано заяву про відкладання судового засідання у зв'язку з його зайнятістю в іншому судовому засіданні, при цьому будь-яких доказів на підтвердження перебування представника у іншому судовому засіданні ним надано не було. Таким чином суд не визнає причини неявки представника позивача в судове засідання поважними.

Позивач у призначене судове засідання не зявилась про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена.

Відповідач у призначене судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача, її представника та відповідача на підставі матеріалів справи.

Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.

У грудні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, вимоги якого під час розгляду справи уточнила та остаточно просила стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договором купівлі-продажу від 28 січня 2014 року частини квартири №20 по Мерефянському шосе,18-а у м. Харкові у сумі 111 036 грн 63 коп., що еквівалентно 4 648,86 доларів США, а також судовий збір у сумі 1 110 грн 37 коп

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22 березня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у сумі 98 310 грн 76 коп. та судовий збір у сумі 983 грн 76 коп.У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 13 червня 2016 року змінено рішення суду першої інстанції, позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість у сумі 109 934 грн 84 коп. та судовий збір у сумі 1 099 грн 35 коп.У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кимінальних справ від 22.03.2017 року рішення Червонозаводського районного суду від 22.03.2016 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 13.06.2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.04.2017 року справу призначено до розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що 28 січня 2014 року позивачем та відповідачем укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу № 132.

Згідно з п. 2.1 договору купівлі-продажу 1/2частини квартири № 20 п Мерефянському шосе,18-а у м. Харкові продаж частини квартири, яка є предметом цього договору, вчиняється за узгодженою між сторонами ціною і складає 63 944 грн, що на день підписання цього договору за офіційним курсом Національного банку України становить 8 тис. доларів США. Продавець отримала від покупця грошові кошти у сумі 4 тис. грн на момент підписання та нотаріального посвідчення цього договору. Решту коштів у сумі 59 944 грн покупець сплачує продавцю наступним чином: до 10 серпня 2014 року - 23 979 грн, до 10 лютого 2015 року - 23 979 грн, до 10 червня 2015 року - 11 989 грн 50 коп. (а. с. 7-9).

Таким чином, на момент підписання та нотаріального посвідчення вказаного договору продавець отримала від покупця грошові кошти у сумі саме 4 тис. грн.

Разом із тим обумовлений сторонами графік сплати платежів містить суми до сплати теж в гривнях.

Крім того, у справі на а. с. 14-30, 64-66 знаходяться копії судових рішень, ухвалених у справах за позовами ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2014 року (а. с. 14-16) установлено, що валютою зобов'язання є гривня, проте відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат у сумі 14 498 грн 93 коп. на підставі ст. 625 ЦК України, оскільки на день розгляду справи не настав момент повного розрахунку.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15 січня 2015 року задоволено частково позов ОСОБА_1 і стягнуто з ОСОБА_2 на її користь, у тому числі й інфляційні втрати у сумі 1 685 грн 33 коп. (а. с. 20-22).

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22 квітня 2015 року, задоволено частково позов ОСОБА_1 і стягнуто з ОСОБА_2 на її користь, у тому числі й інфляційні втрати у сумі 1 031 грн 10 коп. (а. с. 24-30).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ст. 1 Закону України від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.

Норми ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, визначеного у гривнях.

Такого висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 27 січня 2016 року у справі № 6-771цс15, а згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Крім того, зі справи вбачається, що рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 23 липня 2015 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення простроченої заборгованості станом на 11 лютого 2015 року у сумі 23 979 грн, оскільки, як зазначив суд, відповідачем ОСОБА_2 виконані всі зобов'язання перед позивачем ОСОБА_1 (а. с. 64-66).

Згідно нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_1 від 08 червня 2015 року остання отримала від ОСОБА_2 63 573 грн 23 коп., які він повинен був сплатити за договором купівлі-продажу 1/2 частини вказаної квартири.( а.с. 33).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15 червня 2015 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 1/2 частини квартири № 20 по Мерефянському шосе,18-а у м. Харкові.

Разом із тим, як вбачається із п. 4.7 вищевказаного договору купівлі-продажу, права на нерухоме майно, що є предметом цього договору, виникають у покупця відповідно до ст. 334 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з дня такої реєстрації, яка відбудеться після повного розрахунку між сторонами, про що свідчитиме відповідна нотаріально засвідчена заява продавця.

Рішення суду про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора-приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо державної реєстрації права власності на ? частину квартири № 20 по Мерефянському шосе,18-а у м. Харкові на час розгляду справи суду не надано.

Договір купівлі-продажу ? частини квартири від 28.01.2014 року не визнаний судом недійсним.

Нотаріально посвідчена заява ОСОБА_1 щодо сплати ОСОБА_2 63 573 грн 23 коп., які він повинен був сплатити за договором купівлі-продажу 1/2 частини вказаної квартири не спростована.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Враховуючи те, що право власності на 1/2 частини квартири № 20 по Мерефянському шосе,18-а у м. Харкові зареєстровано за ОСОБА_2 15.06.2015 року, а відповідно до п. 4.7 договору купівлі-продажу від 28.01.201 року , права на нерухоме майно, що є предметом цього договору, виникають у покупця відповідно до ст. 334 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з дня такої реєстрації, яка відбудеться після повного розрахунку між сторонами, про що свідчитиме відповідна нотаріально засвідчена заява продавця від 08.06.2015 року, та цей договір не визнаний не дійсним, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову щодо стягнення заборгованості за вищезазначеним договором у звязку з недоведеністю.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст.10,11,60,209,215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області шляхом подання апеляційної скарги через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, у разі подання апеляційної скарги- після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 27.11.2017 року.

СУДДЯ - Теслікова І.І.