Справа № 453/366/17
№ провадження 6/453/10/17
УХВАЛА

15.11.2017 року Сколівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Ясінського Ю.Є.

при секретарі Павкевич Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе, Львівської області заяву ОСОБА_1 про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строків пред»явлення їх до виконання,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів: по справі №2-258 про стягнення з ОСОБА_2 на його користь 56958 гривень; по справі №2-768/2011 р. про стягнення з ОСОБА_2 на його користь 29857 грн. 64 коп., по справі №1320/110/2012 р. про стягнення з ОСОБА_2 у його користь за договором безпроцентної позики від 16.02.2009 року за період з 28 квітня 2011 по 20 січня 2012 року пеню по сумі заборгованості у сумі 17988 грн. 59 коп. неустойку у розмірі 3% річних по сумі заборгованості у сумі 147 грн. 86 коп. та судові витрати у сумі 181 грн. 36 коп., всього 18317 грн 81 коп. Крім того, просить поновити строк пред»явлення вищезгаданих листів до виконання. Свої вимоги мотивує тим, що Рішенням Сколівського районного суду від 21.06.2010 року по справі за №2- 258/2010р. вирішено стягнути з ОСОБА_2 на його користь 56958,00 грн. боргу. Виконавчий лист видано 09.07.2010 року. Рішенням Сколівського районного суду від 05.03.2011 року по справі №2- 768/2011 вирішено стягнути з ОСОБА_2 на його користь 29857,64 грн. 14.08.2012 року видано виконавчий лист. Рішенням Сколівського районного суду від 12.04.2012 року по справі №1320/110/2012р. вирішено стягнути з ОСОБА_2 на його користь за договором безпроцентної позики від 16.02.2009 року пеню в сумі 17988,59 грн., неустойку в сумі 147,86 грн. та судові витрати в сумі 181,36 грн., а всього 18317,81 грн. Виконавчий лист видано 21.05.2012 року. Виконавчі листи були ним направлені на виконання у відділ Державної виконавчої служби ОСОБА_3 районного управління юстиції з дотриманням всіх термінів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження». Стягнення за вказаними виконавчими листами не здійснювалося. Державний виконавець пояснював це тим, що боржник перебуває у декретній відпустці. ОСОБА_3 районного відділу ДВС від 09.03.2017 року на запит адвоката повідомлено, що згідно бази АСВП на виконанні перебували виконавчий лист №1320/110/2012 від 21.05.2012 року, виданий Сколівським районним судом Львівської області та виконавчий лист №2-768/2011 від 14.08.2012 року, виданий Сколівським районним судом. 26.12.2012 року державним виконавцем винесено постанови про повернення виконавчих документів стягувану на підставі п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», копії яких з виконавчими документами скеровано стягувачу. Стягувачу надано строк для повторного виконання до 26.10.2013 року. Проте ніякі виконавчі документи на його адресу не надходили. У виконавчій службі йому не надали жодного підтвердження того, що такі листи на його адресу направлялися, а він їх отримав. Відповідно, йому не було відомо про дату, до якої він повинен звернутися до державного виконавця. Будучи юридично необізнаним і не розуміючи юридичної процедури виконання рішення суду в частині цивільного позову, він очікував повідомлення з ДВС про хід виконання. У звязку з повідомленням ОСОБА_3 районного відділу ДВС про те, що станом на 09.03.2017 року виконавчі документи № 2-768/2011р. та № 1320/79/12р., згідно бази АСВП на виконанні не перебувають, а самих оригіналів даних виконавчих листів з постановами про їх повернення він з ДВС не отримував, - змушений звертатися до суду за видачею дублікатів виконавчих листів. Оскільки виконавчих листів він не отримував, йому не було відомо про строки, в які я повинен був звернутися з повторним виконанням. Крім того, протягом останніх років він, пенсіонер, постійно потребує лікування, що підтверджується медичними довідками, виписками з історії хвороби, долученими до заяви. Змушений був займатися відновленням свого здоровя, підірваного, зокрема, стресом, завданим боржником. Щодо виконання рішень суду, то він розраховував на добросовісне виконання державними виконавцями своїх обовязків і дотримання ними вимог законодавства.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 підтримали подану заяву, просили задоволити з підстав викладених у ній. Додатково ОСОБА_1 вказав, що боржник ОСОБА_2 до 2015 року частково повертала йому борг, але з 2015 року припинила. З часу припинення сплати коштів боржником він не звертався до виконавчої служби з приводу виконання рішень суду. Також, вказав, що йому було відомо, що боржник не сплачує боргу, але через конфлікт із ОСОБА_2, зумовлений її зверхньою поведінкою та висловлюваннями такої, що вона не буде повертати боргу, і стали причиною подання заяви до суду.

Заінтересована особа (боржник) ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні заяви.

Заінтересована особа представник ОСОБА_3 районного відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції у Львівській області в судове засідання не з»явився з невідомих суду причин.

Суд, з`ясувавши обставини справи, вважає, що заяву слід задоволити частково з наступних підстав.

В судовому засіданні було оглянуто справи №2-258/10, №2-768/11, №1320/110/12. З яких вбачається наступне:

22.03.2011 року Сколівським районним судом винесено рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 56 279 грн. боргу, 559 грн. державного мита та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, всього 56958 грн. Виконавчий лист видано судом 09.07.2010 року.

05.03.2012 року Сколівським районним судом винесено рішення про стягнення з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 62454 грн. 44 коп. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 14.06.2012 року змінено рішення Сколівського районного суду Львівської області від 05.03.2012 року, зменшено суму стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 з 62454 грн. 44 коп. до 29857 грн. 64 коп. Виконавчий лист видано 14.08.2012 року.

12.04.2012 року Сколівським районним судом Львівської області прийнято рішення про стягнення із ОСОБА_2, у користь ОСОБА_1 за договором безпроцентної позики від 16 лютого 2009 року за період з 28 квітня 2011 року по 20 січня 2012 року пеню по сумі заборгованості у сумі 17988 грн. 59 коп., неустойку у розмірі 3% річних по сумі заборгованості у сумі 147 грн. 86 коп. та судові витрати у сумі 181 грн. 36 коп., а разом 18317 грн. 81 коп. Виконавчий лист видано 21.05.2012 року.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 ствердив, що постанов про повернення виконавчого документа по жодному із проваджень він не отримував, оригінали виконавчих листів у нього відсутні, такі не повертались йому відділом державної виконавчої служби, тому просить видати їх дублікати.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа чи судового наказу видається на підставі ухвали суду і його зміст має повністю співпадати з оригіналом, тобто відповідати резолютивній частині рішення суду. Навіть у разі часткового виконання рішення суду змінювати в дублікаті загальну суму стягнення не можна. Це враховується під час подальшого виконавчого провадження.

Судом встановлено, що заява про отримання дублікатів виконавчого документа була подана поза межами строку для пред'явлення виконавчих документів, однак заявник не може вважатись таким, що втратив процесуальне право на отримання дубліката виконавчого документа.

З відповіді ОСОБА_3 районного відділу державної виконавчої служби ГТУ юстиції у Львівській області вбачається, що виконавчі провадження за виконавчими листами №2-768/2011 від 14.08.2012 року виданого Сколівським районним судом Львівської області та №1320/110/2012 від 21.05.2012 року виданого Сколівським районним судом, знищені на підставі акту №6 від 04.03.2016 року.

ОСОБА_3 районним відділом державної виконавчої служби ГТУ юстиції у Львівській області надіслано суду матеріали виконавчого провадження по виконавчому листі №2-258 виданого Сколівським районним судом Львівської області, з яких вбачається, що 26.06.2014 року старшим державним виконавцем ВДВС ОСОБА_3 РУЮ ОСОБА_5 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у звязку з його втратою заявники повинні подати докази, а суд має обовязково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

З урахуванням того, що оригінал виконавчих листів у стягувача відсутні, при цьому, що застосування вимог ст. 370 ЦПК України є доцільним, вимога заявника про видачу дубліката виконавчих листів замість втрачених підлягає до задоволення.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналогічні розяснення містяться у п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», де зазначено, що стягувачам, які з поважних причин пропустили строк для пердявлення виконавчого документа до виконання, суд може поновити його тільки щодо виконавчих листів, виданих на підставі рішення, ухвали, постанови в цивільній справі, та вироку, ухвали, постанови у кримінальній справі.

Поновлення пропущеного строку слід відрізняти від переривання строку давності для пред'явлення виконавчого листа до виконання. Заява про поновлення строку подається одночасно з пред'явленням виконавчого документа до суду, який його видав або до суду за місцем виконання.

При цьому ЦПК України та Закон України "Про виконавче провадження" не містять вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, зокрема, пред'явлення виконавчого листа до виконання; вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97- ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною, а повне та своєчасне виконання можливих судових рішень є складовою частиною такого.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов'язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов'язки.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що у понволенні строку пред»явлення виконавчих листів до виконання слід відмовити, оскільки з моменту набрання рішеннями законної сили до часу звернення ОСОБА_1 із заявою минуло фактично від п»яти до семи років (по кожному із рішень окремо), а також те, що матеріали справи не містять доказів, що у звязку з відповідними обставинами строк для пред'явлення виконавчого листа до виконання пропущено не з вини стягувача, відтак такий не підлягає поновленню.

Керуючись ст. ст. 370, 371 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 задоволити частково.

Видати дублікат виконавчого листа по справі №2-258/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 56 279 (п»ятдесят шість тисяч двісті сімдесят дев»ять) грн. боргу.

Видати дублікат виконавчого листа по справі №2-768/11 про стягнення з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 29857 (двадцять дев»ять тисяч вісімсот п»ятдесят сім) грн. 64 коп.

Видати дублікат виконавчого листа по справі №1320/110/12 про стягнення із ОСОБА_2, у користь ОСОБА_1 за договором безпроцентної позики від 16 лютого 2009 року за період з 28 квітня 2011 року по 20 січня 2012 року пеню по сумі заборгованості у сумі 17988 (сімнадцять тисяч дев»ятсот вісімдесят вісім) грн. 59 коп., неустойку у розмірі 3% річних по сумі заборгованості у сумі 147 (сто сорок сім) грн. 86 коп. та судові витрати у сумі 181 (сто вісімдесят одна) грн. 36 коп., а разом 18 317 (вісімнадцять тисяч триста сімнадцять) 81 коп.

У решті вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Сколівського районного

суду Львівської області ОСОБА_6