Справа № 559/2259/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі головуючої судді Жуковської О.Ю.,

секретаря Остапчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно справу за позовом ОСОБА_1 до Смизької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

позивачка просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно після смерті мами ОСОБА_2, а саме: житловий будинок з прилеглими до нього погосподарськими будівлями та спорудами на вул. Кременецька, 10 в с. Стара Миколаївка Дубенського району Рівненської області.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 14 лютого 2015 року померла її мама ОСОБА_2, яка за життя, 02 листопада 1990 року, склала заповіт, яким на випадок смерті заповіла їй усе майно, де б воно не було і з чого б не складалось. Проте, позбавлена можливості отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Тому змушена звернутись до суду.

Позивачка, згідно поданої заяви, просить розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує (а.с. 19).

Представник відповідача, належно повідомлений про день та час слухання справи, в судове засідання не зявився. Згідно поданої заяви, просить справу розглядати за відсутності представника Смизької селищної ради, позовні вимоги визнають (а.с. 21).

Дослідивши докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 14 лютого 2015 року померла ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-ГЮ № 170313 (а.с. 3).

За життя, 02 листопада 1990 року, ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла на випадок смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося, своїй доньці ОСОБА_3. Заповіт посвідчено секретарем виконкому Смизької сільської ради Дубенського району Рівненської області, зареєстровано в реєстрі за № 106 (а.с. 8).

У свідоцтві про народження позивачки її матір»ю зазначена: ОСОБА_2 (а.с. 5).

Після укладення шлюбу позивачка змінила прізвище на «Федаш», про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу І-ГЮ № 493044 (а.с. 4).

У довідках № 260 та №261 від 05.09.2017, виданих Смизькою селищною радою, зазначено, що згідно запису погосподарської книги №07 по с. Стара Миколаївка за 2011-2015 року, особовий рахунок № 517-1, за ОСОБА_2, яка померла 14.02.2015, рахується житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Кременецька, 10, с. Стара Миколаївка, Дубенського району Рівненської області. Разом з нею до дня смерті проживала та була зареєстрована дочка ОСОБА_1, яка є спадкоємцем майна померлої, зробила капітальний ремонт в будинку, сплачує страхові платежі, користується земельною ділянкою (а.с. 9, 10). Про це ж свідчить відмітка у паспорті позивачки (а.с. 7).

У технічному паспорті на житловий будинок № 10 по вул. Кременецьна в с. Стара Миколаївка Дубенського району Рівненської області власником зазначена ОСОБА_2 (а.с. 11-13).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась, про що свідчить інформаційна довідка зі спадкового реєстру та повідомленя державного нотаріуса Другої Дубенської державної нотаріальної контори № 976/01-16 від 26.10.2017 (а.с. 17, 18).

Згідно висновку приватного нотаріуса Дубенського районного нотаріального округу ОСОБА_4 №552/01-16 від 24.10.2017, свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок № 10 по вул. Кременецька в с. Стара Миколаївка Дубенського району Рівненської області позивачці не видано, в зв»язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно (а.с. 20).

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідач позовні вимоги визнав. Реалізувати свої права на спадок в позасудовому порядку позивачі не можуть.

Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до п.11 ч.1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника.

Статтею 328 ЦК передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» рішення суду, що набрало законної сили є однією з підстав для реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна.

Обставини які б вказували, що ОСОБА_2 при житті неправомірно набула або володіла житловим будинком № 10 по вул. Кременецька в с. Стара Миколаївка Дубенського району Рівненської області, в суді не встановлено. Позивачка є спадкоємцем за заповітом. Право позивачки на спадкове майно ніким не оспорюється. Тому суд приходить до висновку, що необхідно визнати право власності позивачки на спадкове майно.

Керуючись ст. 10, 60, 212, 213 ЦПК України, ст. 1217, 1223, 1297 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити: визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті мами ОСОБА_2, яка померла 14.02.2015, право власності на житловий будинок з прилеглими до нього погосподарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул. Кременецька, 10 в с. Стара Миколаївка Дубенського району Рівненської області.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд з моменту його проголошення (отримання копії стороною, яка не була присутня під час його проголошення).

Суддя: