Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/593/17

Провадження № 2/126/770/2017

"16" листопада 2017 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Губко В. І.

секретар Бурлака А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації,

ВСТАНОВИВ:

03.02.2016 року ОСОБА_2 звернувся до Бершадського районного суду Вінницької області з позовною заявою до ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення зборів власників майнових паїв колишнього ТОВ "Агрофірма "Баланівська" с. Баланівка Бершадського району Вінницької області від 25.07.2015 року.

У даному позові ОСОБА_2 зазначив неправдиві відомості, які порочать честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1, а саме: проведення даних зборів є незаконним та шахрайським, а самопроголошеного голову профспілки професійним шахраєм з досвідом. Крім того, у заяві зазначено, що ОСОБА_1 є неадекватною, неврівноваженою, непоміркованою, хворою людиною та свідомо і системно порушує законодавство.

Таким чином, ОСОБА_2 у принизливій, непристойній формі поширив стосовно позивача певному колу осіб завідомо недостовірну інформацію що не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_1

Поширення вказаної інформації відбулося шляхом її внесення до позовної заяви до ОСОБА_1 про визнання недійсним рішення зборів власників майнових паїв колишнього ТОВ "Агрофірма "Баланівська" с. Баланівка Бершадського району Вінницької області від 25.07.2015 року, виготовленої і підписаної відповідачем. Зазначену заяву ОСОБА_2 було подано через канцелярію Бершадського районного суду Вінницької області та оголошено 26.08.2016 року та 28.09.2016 року під ча судового засідання у справі в присутності працівників суду. Також її зміст та, відповідно, і недостовірна інформація відносно позивача стала відомою працівникам канцелярії суду.

Таким чином, інформація, вказана відповідачем у позовній заяві та поширена таким шляхом, в даному випадку є підставою для захисту честі, гідності та ділової репутації позивача, а ОСОБА_2 повинен понести юридичну відповідальність в межах закону.

Із вищевказаних причин ОСОБА_1 перестав спати ночами, загострились його хронічні хвороби, що викликало необхідність щоденного прийому ліків, знизило працездатність, викликало занепокоєння та підвищену нервозність та призвело до неможливості виконувати свою роботу.

Поширена відповідачем інформація не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_1 є психічно здоровою людиною, не притягувався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, являється головою громадської організації "Народна ініціатива" та є членом Міжнародної Академії Козацтва.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом, в якому просить визнати недостовірною інформацію, зазначену ОСОБА_2, у позовній заяві від 08.02.2016 року до ОСОБА_1 про визнання недійсними рішення зборів власників майнових паїв колишнього ТОВ «Агрофірма «Баланівська» с. Баланівка, Бершадського району, Вінницької області від 25.07.2015 року, а саме "проведення даних зборів є незаконними та шахрайськими, а самопроголошеного толову професійним шахраєм з досвідом. Громадянин ОСОБА_1 є неадекватною, неврівноваженою, непоміркованою, хворою людиною та свідомо і систематично порушує законодавство". Крім того, просив зобов'язати ОСОБА_2 спростувати недостовірні відомості про ОСОБА_1, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50000 грн. моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, оскільки вказана ОСОБА_2 у позовній заяві від 05.02.2016 року інформація є недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача. Завдана моральна шкода виразилась у тому, що вказана у позові відповідача інформація була озвучена в судовому засіданні під час оголошення позовної заяви 26.08.2016 року та 28.09.2016 року та завдала ОСОБА_1 страждань, що призвело до погіршення стану здоров'я та зниження працездатності.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав та зазначив, що подана ним позовна заява до ОСОБА_1 про визнання недійсними зборів власників майнових паїв колишнього ТОВ "Агрофірма "Баланівська", ухвалою суду була залишена без розгляду та у зв'язку з неявкою сторін жодного разу судове засідання не проводилось та позовна заява не оголошувалась. Крім того, викладені у позові дані є його особистою думкою, а тому доказування не потребує.

Суд, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи встановив, що 08.02.2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до голови спілки співвласників майнових паїв колишнього ТОВ "Агрофірма" Баланівська" про визнання недійсним рішення зборів власників майнових паїв колишнього ТОВ "Агрофірма "Баланівська", в якому просить визнати недійсними збори власників майнових паїв колишнього ТОВ "Агрофірма" Баланівська" с. Баланівка Бершадського району Вінницької області, що відбулися 25.07.2015, протокол та рішення прийнятті на зборах власників майнових паїв.

Підставами обґрунтування даного позову ОСОБА_2 вказав, що вважає проведення даних зборів незаконним та шахрайським, а самопроголошеного голову професійним шахраєм з досвідом. Крім того, він вказав, що ОСОБА_1 є неадекватною, неврівноваженою непоміркованою та хворою людиною, яка свідомо та систематично порушує законодавство.

Судове засідання по даній справі призначалося на 26.08.2016 та 28.09.2016 року, однак позивач ОСОБА_2 та відповідач двічі будучи належно повідомленими про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилися, причини неявки до суду не повідомили, заяв про проведення судового засідання без їхньої участі суду не надали, у зв'язку з чим ухвалою суду від 28.09.2016 року даний позов було залишено без розгляду.

Основним Законом України проголошено найвищою соціальною цінністю людину, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпеку, кожен має право на повагу до його гідності (ст.ст. 3, 28 Конституції України).

Згідно з положеннями статті 32 Конституції України, кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань.

Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя, згідно з приписами статті 34 Конституції України.

Згідно з ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України у пункті 5 постанови від 27.02.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також репутації фізичної та юридичної особи», позов про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні немайнові права.

Відповідно до статті 201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, зокрема, честь, гідність і ділова репутація.

Згідно з положень частин 1-3 ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до частин 1-2 ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

За змістом частини 1 ст. 277 ЦК України, особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування.

Верховний суд України у пункті 18 постанови Пленуму від 27.02.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснив, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму ВСУ у пункті 15 постанови від 27.02.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також репутації фізичної та юридичної особи», при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин:

а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб;

б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача;

в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності;

г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Верховним судом України наголошено у пункті 19 вказаної постанови Пленуму від 27.02.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також репутації фізичної та юридичної особи», що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням - висловлюванням, яке не містить фактичних даних, за виключенням винятком образи чи наклепу, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири.

Відповідно до статті 277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції.

Згідно з роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України у п. 5 постанови від 27.02.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також репутації фізичної та юридичної особи», позов про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні немайнові права.

Кваліфікація поданої в тексті негативної інформації як фактологічної (ствердної) або суб'єктивно-оцінної (суб'єктивна думка, припущення, оцінне судження) має значення для з'ясування підстав юридизації спірного тексту, наявність або відсутність його елементів у площині правового регулювання.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

У пункті 19 Постанови Верховного суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» зазначено, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Верховний Суд України наголосив на тому, що оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості, а відповідно до ст. 277 ЦК України, не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим 04.11.1950, ратифікована 17.07.1997).

Так, статтею 10 Європейської Конвенції з прав людини встановлено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Право на свободу вираження поглядів є не лише основною засадою демократії, але і передумовою здійснення багатьох інших прав і свобод, що гарантуються Конституцією.

На підтвердження своїх вимог, ОСОБА_1 було надано довідку лікаря - психіатра Бершадської ОЛІЛ від 10.02.2017 року про те, що він на обліку в психіатричному кабінеті Бершадської ЦРЛ не знаходиться і за психіатричною допомогою останні 5 років не звертався.

Інші докази, зокрема: протокол зборів власників майнових паїв с. Баланівка Бершадського району Вінницької області від 25.07.2015 року, довідки Баланівської сільської ради №54 від 24.09.2015 року, №4 від 12.01.2016 року та №16 від 13.01.2016 року, суд оцінює критично та вважає такими, що не стосуються предмету та підстави позову, оскільки не доводять змісту та факту поширення інформації, яка відображена у позові ОСОБА_2 від 08.02.2016 року.

Однак, суд приймає до уваги те, що згідно даних, відображених у журналах судового засідання у цивільній справі №126/344/16-ц та ухвалі суду від 28.09.2016 року, досліджених в судовому засіданні вбачається, що позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1, подана 08.02.2016 року, в судовому засіданні не проголошувалась та справа по суті не розглядалась. Отже, позивачем не доведено, що інформація щодо нього, яка є предметом позовних вимог про захист його честі та гідності, була доведена до будь -яких осіб шляхом її проголошення в судовому засіданні. Крім того, суд вважає також недоведеним той факт, що зміст позовної заяви став відомий працівникам канцелярії суду, оскільки у посадові обов'язки секретарів суду та секретарів судового засідання не входить ознайомлення зі змістом обгрунтувальної частини позовної заяви.

Крім того, суд вважає, що зі змісту позовної заяви ОСОБА_2 поданої до Бершадського районного суду 08.02.2016 року в сукупності з аналізом пояснень відповідача у даній справі випливає, що вказані ним відомості є його особистою думкою та висловлені за його особистим переконанням без підтвердження доказами.

Виходячи з вищевикладеного, встановлених обставин справи та положень законодавства, яким врегульовано спірні правовідносини сторін, суд вважає, що відсутні підстави вважати інформацію недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову репутацію позивача.

У зв'язку з чим, не підлягає задоволенню як похідна вимога про стягнення відшкодування моральної шкоди, оскільки не встановлено порушень прав позивача, що відповідно до ст. 23 ЦК України є підставою для відшкодування моральної шкоди.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 3, 28, 32, 34, 55 Конституції України, ст.ст. 16, 201, 277, 297, 299 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 61, 79, 88, 169, 209, 212-215, 223, 224-226, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про інформацію», Постановою Верховного суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд Вінницької області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. І. Губко