Справа № 588/853/17
№ провадження 2/588/475/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2017 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці цивільну справу за позовом Релігійної громади (Парафії) Різдва Богородиці с. Камянка Тростянецького району Сумської області Сумської єпархії Української православної церкви до Камянської сільської ради Тростянецького району Сумської області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,

У С Т А Н О В И В:

Представник позивача ОСОБА_2 у липні 2017 року звернувся до суду із указаним позовом, який мотивував тим, що 10.02.2007 року в с. Камянка Тростянецького району Сумської області померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 2,9118 гектарів, з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, що розташовано на землях Камянської сільської ради і належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 043706. За життя померла склала заповіт, яким належне їй майно заповіла позивачу. Позивач в особі голови парафіяльної ради ОСОБА_4 вважав, що релігійна громада успадкувала за заповітом майно померлої ОСОБА_3, оскільки на час відкриття спадщини спадкодавець проживала у притулку для людей похилого віку, що знаходиться на території церкви.

Звернувшись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, позивач в особі голови парафіяльної ради ОСОБА_4 отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на державного акту на право власності на земельну ділянку серії СМ № 043706. Підставою для відмови слугували розбіжності у написанні у заповіті найменування спадкоємця якою є юридична особа церква «Різдва Пресвятої Богородиці», проте згідно витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб повне найменування юридичної особи є «Релігійна громада (Парафії) Різдва Богородиці с. Камянка Тростянецького району Сумської області Сумської єпархії Української православної церкви». Розбіжності у написанні найменування юридичної особи-спадкоємця пояснюється зміною найменування юридичної особи релігійної громади у 2010 році. Крім того, у заповіті та у державному акті по-різному указані прізвища померлої «Погорела» та «Погорєла».

Указані обставини перешкоджають позивачу в оформленні його спадкових справ після смерті ОСОБА_3 Указані невідповідності спонукають позивача звернутись до суду за захистом своїх інтересів в позовному провадженні, оскільки встановлення факту належності заповіту в порядку окремого провадження для юридичних осіб не передбачено.

Посилаючись на указані обставини, позивач просить судвизнати за Релігійною громадою (Парафія) Різдва Богородиці с. Камянка Тростянецького району Сумської області Сумської єпархії Української православної церкви в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 10.02.2007, право власності на земельну ділянку загальною площею 2,9118 га з цільовим призначенням 2.1. для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, з них рілля площею 2,6201 га, кадастровий номер 000040135 та кормові угіддя площею 0,2917га, кадастровий номер 000040510, на території Камянської сільської ради Тростянецького району Сумської області, що належала спадкодавцю відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії СМ № 043706 виданого Тростянецькою райдержадміністрацією та зареєстрованого у Книзі записів державних актів на право власності на землю 08.02.2005 на імя ОСОБА_5.

Представник позивача ОСОБА_2 у судове засіданняне зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився. Камянська сільська рада подала заяву про розгляд справи без участі її представника, проти задоволення позову не заперечила (а.с. 30).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з таких мотивів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла 10.02.2007 року, що є часом відкриття спадщини (а.с. 14).

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем виконкому Камянської сільської ради 21.04.2003 року у будинку для престарілих при церкві «Різдво Пресвятої Богородиці» «ОСОБА_5, жителька вул.Леніна, 97 у с.Камянка Тростянецького району Сумської області на випадок своєї смерті зробила таке заповідальне розпорядження: заповіла церкві «Різдво Пресвятої Богородиці» - будинок, який розташований в с.Камянка по вул.Леніна, 97, земельну ділянку 0,25 га, яка розташована на землях запасу, земельну частку (пай) в розмірі 3,25 га, майновий май в розмірі 1438 грн. в АФ «Хлібороб», грошовий вклад, що знаходиться у філіалі Ощадбанку № 3237/08 по рахунку № 91551408»(а.с. 18).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Камянської сільської ради Тростянецького району Сумської області ОСОБА_3 на день смерті фактично проживала ІНФОРМАЦІЯ_1 у будинку для престарілих людей при храмі Різдва Богородиці в с.Камянка Тростянецького району Сумської області. За померлою ОСОБА_3 значиться земельна ділянка в с.Камянецьке Тростянецького району Сумської області. Від імені померлої Камянською сільською радою посвідчувався заповіт (а.с. 17).

На підставі рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 15.11.2017 року, яке набрало законної сили 28.11.2017 року, яким позивачу визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, позивачем подано заяву про прийняття спадщини, а приватним нотаріусом ОСОБА_6 згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 30.11.2017 №50091382 була заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_3

Постановою Тростянецькоїдержавної нотаріальної контори від 31.05.2017 року ОСОБА_4 на підставі частини 1 статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після смерті ОСОБА_3, у звязку з невідповідністю у правовстановлюючих документах. Мотивуючи свою відмову, нотаріусом зазначено, що наданих документах для оформлення спадщини є розбіжності у написанні у заповіті найменування спадкоємця якою є юридична особа церква «Різдва Пресвятої Богородиці», проте згідно витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб повне найменування юридичної особи є «Релігійна громада (Парафії) Різдва Богородиці с. Камянка Тростянецького району Сумської області Сумської єпархії Української православної церкви» (а.с. 21).

Відповідно до державного акту серії СМ № 043706, виданого на імя «Погорєла Ольга Антонівна» остання є власником земельної ділянки площею 2,9118 гектарів, що розташована на території Камянської сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Указаний державний акт про право власності на земельну ділянку посвідчує право власності на земельні ділянку площею 2,6201 га з кадастровим номером 000040135, а також на земельну ділянку площею 0,2917 га з кадастровим номером 000020510 (а.с. 15).

Відповідно до роз'яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Ураховуючи відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 представник позивача обґрунтовано звернувся до суду.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За змістом статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом та законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 цього кодексу він не заявив про відмову від неї. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (стаття 1217 ЦК України).

Заповіт є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті (статті 1233 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Судом установлено, що померла ОСОБА_3 на момент смерті проживала ІНФОРМАЦІЯ_2. Окрім позивача спадкоємців, які б прийняли спадщину, а також спадкоємці згідно з частиною 1 статті 1241 ЦК України які мали б право на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_3, судом не установлено.

Вирішуючи питання про те чи саме від імені померлої ОСОБА_3, яка померла 10.02.2007 року, складено заповіт, посвідчений 21.04.2003 року та чи заповіла остання свою земельну ділянку саме позивачу, суд виходить з таких мотивів.

Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи та Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 25 листопада 1991 року було здійснено державну реєстрацію релігійної організації Парафія Різдва Богородиці Української Православної Церкви, має ідентифікаційний код 23641533,місцем знаходження якої зареєстроване ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.18)

За змістом витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 19.10.2016 року за указаною адресою на цей час зареєстрована Релігійна громада (Парафія) Різдва Богородиці с.Камянка Тростянецького району Сумської області Сумської єпархії Української православної церкви(а.с. 7- 13).

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_7 суду показала, що є скарбником та діловодом у Парафії Різдва Богородиці с. Камянка, знала нині померлу ОСОБА_3., яка попросилась у березні 2003 року жити у будинку милосердя, про що був запис у реєстровій книзі. Проживши місяць вона, вирішила скласти заповіт і заповісти своє майно церкві, зокрема земельний пай. До будинку була запрошена секретар сільської ради Мазна, яка посвідчила заповіт. У той час назва була Церква Пресвятої Різдва Богородиці, а з 2006-2007 року церква була перейменована у релігійну громаду. Похована була ОСОБА_8 настоятелем, оскільки вона була самотньою, родичів у неї не було.

Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_9 суду показала, що з дитинства знала ОСОБА_8, вона працювала у колгоспі ім.Ватутіна, який був перетворений в АТ «Хлібороб». Після паювання земель колгоспу ОСОБА_3 також отримала земельну частку (пай). Свідок зазначила, що працювала санітаркою у будинку престарілих у с.Камянка, куди у 2003 року прийшла жити ОСОБА_3, вона їй повідомляла, що має намір на церкву скласти заповіт.

Оцінюючи у сукупності досліджені докази, показання свідків, матеріали архівної пенсійної справи, суд дійшов висновку, що розбіжності у написанні прізвища померлого спадкодавця у заповіті та правовстановлюючих документах на спадкове майно є результатом різного написання одного й того ж прізвища «Погорела» через різний переклад прізвища на українську мову. Також відсутні сумніви, що саме Релігійній Громаді Парафії Різдва Богородиці Української Православної Церкви, , місцезнаходженням якої є вул.Гагаріна,152 у с. Камянка Тростянецького району Сумської області ОСОБА_8 заповіла спірні земельні ділянки, що їй належали на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії СМ№043706 виданий на імя «Погорєла Ольга Антонівна».

За таких обставин,оскільки позивачу згідно з положеннями пункту 1 статті 49 Закону України «Про нотаріат» відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на цю спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право в порядку спадкування за заповітом слід визнати за ним рішенням суду.

Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 209, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Релігійної громади (Парафії) Різдва Богородиці с. Камянка Тростянецького району Сумської області Сумської єпархії Української православної церкви про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом - задовольнити повністю.

Визнати за Релігійною громадою (Парафією) Різдва Богородиці с.Камянка Тростянецького району Сумської області Сумської єпархії Української православної церкви (), що розташованапо вул.Гагаріна, 152 в с. Камянка Тростянецького району Сумської області, право власності на земельні ділянки загальною площею 2,9118 гектарів, що розташовані на території Камянськоїсільської ради Тростянецького району Сумської області, з кадастровими номерами :00:004:0135 (рілля площею 2,6201 га), :00:002:0510 (кормові угіддя площею 0,2917 га), надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 10.02.2007 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги подано не було. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.В. Щербаченко