справа №619/3144/17
провадження №2/619/1669/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2017 року Дергачівський районний суд

Харківської області

у складі : головуючого - судді - Жорняк О.М.

за участю секретаря судового засідання - Коротченко А.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області про встановлення факту родинних відносин та про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позову позивач ОСОБА_1 посилається на те, що згідно довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» № 352 від 30.08.2017, житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3, згідно виконавчого листа народного суду 2ї дільниці Дергачівського району Харківської області від 16.09.1949 № 2-144.

На даній земельній ділянці розташований житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 17,20 кв.м., житловою площею 8,30 кв.м., житловий будинок літ. «Б-1» загальною площею 63,60 кв.м., житловою площею 28,80 кв.м., та надвірні будівлі: літня кухня літ. «Б», тамбур літ. «б», погріб літ. «Г», вбиральня літ. «Ж», сарай літ. «З», огорожа №1,2, колонка № 3. Самовільне будівництво відсутнє. Житловий будинок літ. «Б-1» в експлуатацію не введений, не є самочинним, згідно наказу № 404 від 09.08.2012 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства-будівлі, які побудовані до 5 серпня 1992 року не є самочинними. Право власності на домоволодіння в бюро не зареєстроване.

Згідно виписки з протоколу №16 виконавчого комітету Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області ОСОБА_3 дозволили перебудувати старий будинок на новий по АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 мій дід та батько її батька ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1, виданим 11.07.1950 Дергачівським райбюро РАЦС за актовим записом №454.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2, виданим Вільшанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 57.

ОСОБА_7 (її бабуся) померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3, виданим Вільшанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 4.

Спадщину після смерті батька ОСОБА_3 прийняв його син, та її батько ОСОБА_6, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4, виданим Вільшанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 112.

Спадщину після смерті ОСОБА_6 вона прийняла, шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, здійснивши його поховання, та вступивши в фактичне управляння та володіння спадковим майном.

Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 , свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину ( тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини).

22.08.2017 Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» провело інвентаризацію домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 (інвентаризаційна справа № 2240, реєстровий номер 3-737). Згідно проведеної інвентаризації за вищевказаною адресою розташований: житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 17,20 кв.м., житловою площею 8,30 кв.м., житловий будинок літ. «Б-1» з верандою літ. "б", тамбуром літ. "б1" загальною площею 63,60 кв.м., житловою площею 28,80 кв.м., надвірні будівлі: літня кухня літ. «Б», тамбур літ. «б», погріб літ. «Г», вбиральня літ. «Ж», сарай літ. «З», огорожа №1,2, колонка № 3

Спадкове майно після смерті батька вона на своє ім'я не переоформила із-за розбіжностей в правовстановлюючому документі на ім'я її діда, в свідоцтві про смерть та в свідоцтві про народження її батька.

Згідно виконавчого листа народного суду 2ї дільниці Дергачівського району Харківської області від 16 серпня 1949 року № 2-144 власником житлового будинку значиться ОСОБА_3, в свідоцтві про смерть прізвище її діда значиться як ОСОБА_3.

В свідоцтві про народження її батька вказане прізвище « ОСОБА_6», хоча батьком вказано «ОСОБА_3» та мати « ОСОБА_7». Її дівоче прізвище вказане як «ОСОБА_1», в її свідоцтві про шлюб прізвище її прізвище вказане як « ОСОБА_1».

В свідоцтві про народження серія НОМЕР_5 її прізвище вказане як «ОСОБА_1», прізвище батька вказане як: ОСОБА_6 .

Їй необхідно встановити, що виконавчий лист народного суду 2ї дільниці Дергачівського району Харківської області від 16 вересня 1949 року № 2-144 на житловий будинок виданий на ім'я ОСОБА_3 належить її дідові ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, їй необхідно встановити факт родинних відносин між нею-позивачем у справі та спадкодавцем - її батьком, у зв'язку з тим, що її прізвище значиться як « ОСОБА_1», а прізвище її батька в свідоцтві про смерть значиться як ОСОБА_6, хоча в її свідоцтві про народження прізвище її батька вказане як « ОСОБА_6».

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, в поданій до суду заяві позов підтримав повністю, просила позов задовольнити. Розгляд справи просила проводити без фіксації технічними засобами та в його відсутність, що суд вважає за можливе.

Представник Вільшанськоїселищної ради Дергачівського району Харківської області, ОСОБА_2 - відповідачі у справі в судове засідання не з'явилися, в поданих до суду заявах не заперечували проти заявленого позову, справу просили розглядати в їхню відсутність, що суд вважає за можливе.

Згідно п.2 ч.1 ст.169 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в межах строків, встановлених статтею 157 цього Кодексу у разі першої неявки в судове засідання сторони або будь-кого з інших осіб, які беруть участь у справі, оповіщених у встановленому порядку про час та місце судового розгляду, якщо вони повідомили про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідно до ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з'ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного.

На підставі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачемвимог та зазначених і доведених сторонами обставин.

Доказами, відповідно до ст. 57 ЦПК України, є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази мають бути належними (ст. 58 ЦПК України) та допустимими (ст. 59 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Однак, згідно ст. 61 ЦПК України, підставою для звільнення від доказування є обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набуло законної сили, які не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» № 352 від 30.08.2017, житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3, згідно виконавчого листа народного суду 2ї дільниці Дергачівського району Харківської області від 16.09.1949 № 2-144.

На даній земельній ділянці розташований житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 17,20 кв.м., житловою площею 8,30 кв.м., житловий будинок літ. «Б-1» загальною площею 63,60 кв.м., житловою площею 28,80 кв.м., та надвірні будівлі: літня кухня літ. «Б», тамбур літ. «б», погріб літ. «Г», вбиральня літ. «Ж», сарай літ. «З», огорожа №1,2, колонка № 3. Самовільне будівництво відсутнє. Житловий будинок літ. «Б-1» в експлуатацію не введений, не є самочинним, згідно наказу № 404 від 09.08.2012 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства-будівлі, які побудовані до 5 серпня 1992 року не є самочинними. Право власності на домоволодіння в бюро не зареєстроване.

Згідно виписки з протоколу №16 виконавчого комітету Вільшанської селищної ради Дергачівського району Харківської області ОСОБА_3 дозволили перебудувати старий будинок на новий по АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 дід позивача та батько ОСОБА_6 (батька позивача), що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1, виданим 11.07.1950 Дергачівським райбюро РАЦС за актовим записом №454.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2, виданим Вільшанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 57.

ОСОБА_7 (бабуся позивача) померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3,виданим Вільшанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 4.

Спадщину після смерті батька ОСОБА_3 прийняв його син ОСОБА_6 (батько позивача), шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4, виданим Вільшанською селищною радою Дергачівського району Харківської області за актовим записом № 112.

Спадщину після смерті ОСОБА_6 позивач прийняла, шляхом спільного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, здійснивши його поховання, та вступивши в фактичне управляння та володіння спадковим майном.

Відповідно до п.113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 07.07.1994 , свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину ( тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем, чи подавали заяву нотаріусу про прийняття спадщини).

22.08.2017 Комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації Дергачівської районної ради» провело інвентаризацію домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 (інвентаризаційна справа № 2240, реєстровий номер 3-737). Згідно проведеної інвентаризації за вищевказаною адресою розташований: житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 17,20 кв.м., житловою площею 8,30 кв.м., житловий будинок літ. «Б-1» з верандою літ. "б", тамбуром літ. "б1" загальною площею 63,60 кв.м., житловою площею 28,80 кв.м., надвірні будівлі: літня кухня літ. «Б», тамбур літ. «б», погріб літ. «Г», вбиральня літ. «Ж», сарай літ. «З», огорожа №1,2, колонка № 3

Спадкове майно після смерті батька позивач на своє ім'я не переоформила із-за розбіжностей в правовстановлюючому документі на ім'я її діда, в свідоцтві про смерть та в свідоцтві про народження її батька.

Згідно виконавчого листа народного суду 2ї дільниці Дергачівського району Харківської області від 16 серпня 1949 року № 2-144 власником житлового будинку значиться ОСОБА_3, в свідоцтві про смерть прізвище її діда значиться як ОСОБА_3.

В свідоцтві про народження батька позивача вказане прізвище « ОСОБА_6», хоча батьком вказано ОСОБА_3 та мати « ОСОБА_7», дівоче прізвище позивача вказане як «ОСОБА_1», в свідоцтві про шлюб прізвище вказане як « ОСОБА_1».

В свідоцтві про народження серія НОМЕР_5 прізвище позивача вказане як «ОСОБА_1», прізвище батька вказане як: ОСОБА_6 .

Позивачу необхідно встановити, що виконавчий лист народного суду 2ї дільниці Дергачівського району Харківської області від 16 вересня 1949 року № 2-144 на житловий будинок виданий на ім'я ОСОБА_3 належить ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1-діду позивача та встановити факт родинних відносин між позивачем у справі та спадкодавцем - батьком позивача, у зв'язку з тим, що прізвище позивача значиться як « ОСОБА_1», а прізвище батька позивача в свідоцтві про смерть значиться як ОСОБА_6, хоча в свідоцтві про народження позивача прізвище батька вказане як « ОСОБА_6».

Факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій.

Встановлення факту не має бути пов'язано з наступним вирішенням спору про право, підвідомчого суду.

Якщо при розгляді справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право, підвідомчий суду, або суд сам дійде висновку, що у даній справі встановлення факту пов'язано з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах (ч. З ст. 255 ЦПК України).

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження

Тому відразу розглядається позовна заява про встановлення факту та визнання права власності, так як встановлення вищевказаного факту пов'язане зі спором про право.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування»: Спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року N 3425-XII "Про нотаріат", від 23 червня 2005 року N 2709-IV "Про міжнародне приватне право", іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного Кодексу, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно ст. 529 ЦК України 1963 року ( який діяв на той час), при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги в рівних частинах є діти, подружжя та батьки померлого.

Відповідно до ст. 548 ЦК України 1963 року, спадщина, яка була прийнята, визнається належною спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Згідно з вимогами ст. 549 ЦК України 1963 року, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою.

Позов про визнання права власності подається у випадках, коли належне певній особі право не визнається, оспорюється іншою особою, або у разі відсутності в неї документів, що засвідчують приналежність їй права. Тобто метою подання цього позову є усунення невизначеності у взаємовідносинах суб'єктів, створення необхідних умов для реалізації права й запобігання дій зі сторони третіх осіб, які перешкоджають його здійсненню.

При таких обставинах, з урахуванням доказів, наданих по справі, а також спірних правовідносин між сторонами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. ст. 16, 1216-1218, 1220-1223, ,1261,1268, 1270 ЦК України, ППВСУ від N 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст.ст. 10,11, 27,31,57-60,208,209,212-215,223,224-226,233 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності правовстановлюючого документу: виконавчого листа народного суду 2ї дільниці Дергачівського району Харківської області від 16.09.1949 № 2-144 на житловий будинок виданого на ім' я ОСОБА_3 ОСОБА_3, померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_3, померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 був батьком ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, та що ОСОБА_6, померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 був батьком ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1право власності на домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 17,20 кв.м., житловою площею 8,30 кв.м., житлового будинку літ. «Б-1» з верандою літ. «б», тамбуром літ. «б1» загальною площею 63,60 кв.м., житловою площею 28,80 кв.м., надвірних будівель: літня кухня літ. «Б», тамбур літ. «б», погріб літ. «Г», вбиральня літ. «Ж», сарай літ. «З», огорожа №1,2, колонка № 3, що розташовані по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом, після смерті батька ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. М. Жорняк