Номер провадження: 22-ц/785/8255/17
Номер справи місцевого суду: 523/8431/15-ц
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Кравця Ю.І.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2015 року про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання права власності, поділ майна подружжя,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, який згодом був уточнений та остаточно поданий до ОСОБА_4, ОСОБА_2про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнання права власності, поділ майна подружжя.

У вересні 2015 року ОСОБА_5, представник ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль марки «HYUNDAI» модель І 30, 2012 року випуску, номер шасі TMAD351BBDJ070410, державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2015 року заява ОСОБА_5, представника ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволена. Накладений арешт на автомобіль марки «HYUNDAI», модель І 30,2012 року випуску, номер шасі TMAD351BBDJ070410, реєстраційний номер НОМЕР_1 (попередній номер НОМЕР_2), що належить на праві власності ОСОБА_2

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволені заяви про забезпечення позову, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

В судове засідання сторони не зявилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином (а.с. 29-32).

Згідно із ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Зі змістом ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.

У відповідності до ст. 305 ч. 2 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації, визнання права власності, поділ майна, що є спільною, сумісною власністю подружжя, шляхом накладення арешту на автомобіль марки «HYUNDAI», модель І 30,2012 року випуску, номер шасі TMAD351BBDJ070410, реєстраційний номер НОМЕР_1 (попередній номер НОМЕР_2), що належить на праві власності ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів щодо забезпечення може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів не погоджується з ухвалою суду, оскільки оскаржувана ухвала не відповідає дійсним обставинам справи.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Суворовського районного суду м. Одесизнаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сімєю без реєстрації, визнання права власності, поділ майна, що є спільною, сумісною власністю подружжя.

З метою забезпечення позову ОСОБА_5, представник ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на автомобіль марки «HYUNDAI» модель І 30, 2012 року випуску, номер шасі TMAD351BBDJ070410, державний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_2, оскільки невжиття заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2015 року заява ОСОБА_5, представника ОСОБА_3 про забезпечення позову задоволена. Накладений арешт на автомобіль марки «HYUNDAI», модель І 30,2012 року випуску, номер шасі TMAD351BBDJ070410, реєстраційний номер НОМЕР_1 (попередній номер НОМЕР_2), що належить на праві власності ОСОБА_2

Відповідно до ч. ч. 1,3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 п. п. 1,2 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Однак, суд не звернув увагу на те, що ОСОБА_3 звертаючись до суду з уточненим позовом до ОСОБА_4, зазначивши другим відповідачем ОСОБА_2просив встановити факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, визнати спільним майном подружжя автомобіль «HYUNDAI» модель І 30, 2012 року випуску, номер шасі TMAD351BBDJ070410, державний номер НОМЕР_1, а також просив стягнути з ОСОБА_4компенсацію за 1/2 частину вартості спірного автомобіля на його користь.

Тобто, судом не прийнято до уваги, те, що ОСОБА_3 не ставить питання про визнання недійсним договору, за яким ОСОБА_2 придбав спірний автомобіль, а просить стягнути грошові кошти з ОСОБА_4

Згідно ч. 3 ст. 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір з інтересах сім'ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, з 22.05.2015 року автомобіль марки «HYUNDAI», модель І 30, 2012 року випуску номер шасі TMAD351BBDJ070410,реєстраційний номер НОМЕР_3, 2012 року випуску належить на праві власності ОСОБА_2

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, шляхом накладання арешту на автомобіль, судом в порушенні вимог норм процесуального права, не встановлено співмірність, а також не прийнято до уваги п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про порушення судом норм процесуального права, які привели до порушення порядку вирішення питання щодо забезпечення позову, що відповідно до п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування ухвали

Таким чином, у відповідності до ст. 312 ч. 1 п.2 ЦПК України, розглянувши скаргу суд апеляційної інстанції змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

У відповідності до ст. 324 ЦПК України ухвала апеляційного суду Одеської області не перешкоджає подальшому руху справи і не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

За змістом пункту 2 частини першої статті 324 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обовязки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 1, 3, 4, 13 18, 20, 24 29, 31 33 частини першої статті 293 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Отже, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали апеляційного суду, якщо вони перешкоджають подальшому провадженню у справі.

Вищевказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України по справі 6-116-116цс16 за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування норм матеріального права.

Частиною 1 статті 360-7 ЦПК України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2015року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_6