Справа № 128/292/17 Провадження № 22-ц/772/2595/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 23Доповідач Береговий О. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого судді Берегового О. Ю.,

суддів Денишенко Т.О., Медяного В.М.,

за участі секретаря Торбасюк О.І., позивача ОСОБА_2, її представника ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до приватного сільськогосподарського підприємства Агрофірма Батьківщина про визнання договору оренди землі припиненим та повернення земельної ділянки, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13 вересня 2017 року ,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПСП Агрофірма Батьківщина про визнання договору оренди землі припиненим та повернення земельної ділянки.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що вона є власницею земельної ділянки площею 1,8200 га, яка знаходиться на території Стрижавської селищної ради на підставі Державного акта серії І-ВН № 044233, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності № 238 від 11 березня 2002 року кадастровий № :07:002:0354

29 вересня 2006 року між нею як орендодавцем та ПСП «Агрофірма Батьківщина» як орендарем укладено договір оренди землі вказаної земельної ділянки строком на 10 років.

05 травня 2011 року на підставі укладеного договору оренди управлінням Держкомзему у Вінницькому районі Вінницької області було зареєстровано право оренди вищезазначеної земельної ділянки ПСП «Агрофірма Батьківщина» за № 01086.

Вважаючи, що сторони договору дійшли згоди щодо істотних умов договору оренди земельної ділянки шляхом його підписання 29 вересня 2006 року, строк його дії закінчився 29 вересня 2016 року, однак, відповідач відмовляється повертати належну їй земельну ділянку, в зв'язку з чим просила визнати припиненим договір оренди земельної ділянки, укладений між нею, ОСОБА_2, як орендодавцем, та ПСП «Агрофірма Батьківщина» як орендарем від 29. вересня 2006 року щодо земельної ділянки площею 1,8200 га, яка знаходиться на території Стрижавської селищної ради, кадастровий № :07:002:0354 та зобов'язати ПСП «Агрофірма Батьківщина» повернути їй, зазначену земельну ділянку, що належить позивачу на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії І-ВН №044233, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності №238 від 11 березня 2002 року.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 13 вересня 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до приватного сільськогосподарського підприємства «Агрофірма Батьківщина» про визнання договору оренди землі припиненим та повернення земельної ділянки та стягненні судових витрат відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обгрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ВН № 044233, належить земельна ділянка площею 1,82 га в межах згідно з планом, що розташована на території Стрижавської селищної ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 238 (а.с. 6).

29 вересня 2006 року між (Орендодавцем) ОСОБА_2 та (Орендарем) ПСП «Агрофірма Батьківщина» в особі директора ОСОБА_5 було укладено договір оренди землі № 307, зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Вінницькому районі Вінницької області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05 травня 2011 року за № 01086 (а.с. 7-8).

Пунктом 4 вказаного договору оренди визначено, що право користування земельною ділянкою орендар набуває з моменту державної реєстрації даного договору.

Відповідно до пункту 7 договору, його укладено на термін десять років, починаючи з дати його державної реєстрації.

Згідно пункту 18 договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Пунктом 32 договору встановлено, що дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання Орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи Орендаря; договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно пункту 38 договору оренди землі він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Управлінням Держкомзему у Вінницькому районі Вінницької області 21 березня 2011 року було надано висновок № 226 «Про державну реєстрацію договору оренди землі, укладеного між гр. ОСОБА_2 та приватним сільськогосподарським підприємством «Агрофірма Батьківщина» на території Стрижавської селищної ради, за межами населеного пункту», відповідно до якого: «…Управління Держкомзему у Вінницькому районі відмічає, що договір оренди землі відповідає вимогам Закону України «Про оренду землі» та підлягає подальшій державній реєстрації» (а.с. 10).

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову виходив з того, що укладений між сторонами договір оренди земельної ділянки набув чинності з моменту державної реєстрації, а відтак строк його дії спливає 06 травня 2021 року.

Натомість, в поданій апеляційній скарзі заявник з такими висновками не погодився та зазначив, що строк дії спірного договору оренди слід рахувати з моменту його підписання сторонами, а тому він закінчився 29 вересня 2016 року.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції є вірним.

Відступаючи від правової позиції Верховного Суду України №6-162цс13 від 16 лютого 2014 року, на яку посилався представник заявника, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (частина перша статті 210 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, повязані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі».

За змістом статей 18, 20 цього Закону (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації, договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Як зазначалося вище, в договорі оренди земельної ділянки від 29 вересня 2006 року укладеному між (Орендодавцем) ОСОБА_2 та (Орендарем) ПСП «Агрофірма Батьківщина» визначено, що відлік строку оренди розпочинається з моменту державної реєстрації цього договору (а.с. 7).

Отже, строк дії спірного договору оренди землі починається після набрання ним чинності, а не з моменту його укладення.

Набрання договором чинності є моментом у часі, коли починають діяти права та обовязки по договору, тобто коли договір (як підстава виникнення правовідносин та письмова форма, в якій зафіксовані умови договору) стає правовідносинами, на виникнення яких було спрямоване волевиявлення сторін.

Зазначене узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом України 18 січня 2017 року у справі №6-2777цс16.

З урахуванням зазначених норм матеріального права строк дії спірного договору спливає 06 травня 2021 року, тобто через 10 років з моменту набрання ним чинності (державної реєстрації).

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 13 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підпис/ /підпис/

З оригіналом вірно: ОСОБА_6