Справа № 567/1004/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Стаднікова А.Г.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог справу за позовом ОСОБА_2 до Розвазької сільської ради Острозького району Рівненської області, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом,

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до Розвазької сільської ради Острозького району Рівненської області, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом звернулася ОСОБА_2

Позовну заяву позивач мотивує тим, що ОСОБА_2 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,52 га, яка розташована на території Розвазької сільської ради Острозького району Рівненської області та видано Державний акт на право власності на вказану земельну ділянку.

Вказує, що 22.12.2004 відповідно до договору дарування вона подарувала вказану земельну ділянку дочці ОСОБА_4

28.07.2016 ОСОБА_4 померла, та після її смерті, спадкоємці за законом, які прийняли спадщину є: ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Зазначаючи про те, що нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що за життя ОСОБА_4 не зареєструвала за собою право власності на земельну ділянку, просить визнати за нею, як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4, право приватної власності на 1/2 частку земельної ділянки, загальною площею 0,52 га, що знаходяться на території Розвазької сільської ради Острозького району Рівненської області, за адресою с.Розваж, вул.Центральна, 132 Острозький район Рівненська області, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача Розвазької сільської ради Острозького району Рівненської області в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, просив справу розглядати без його участі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, вказав, що не заперечує проти задоволення позову.

Представник третьої особи Головне управління Держгеокадастру в Рівненській області, в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, подав суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, вказав, що не заперечує проти задоволення позову.

Суд, вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов про визнання права власності на земельну ділянку підлягає задоволенню з таких підстав.

З копії свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №191925 встановлено, що ОСОБА_4 померла 28.07.2016. (а.с.7)

Згідно копії свідоцтва про народження серії ІV-УР №2073577, ОСОБА_5 народилась 18.10.1962, її батьками вказані - ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с.8)

Відповідно до свідоцтва про одруження серії 1-ГЮ №027169 встановлено, що 09.09.2000, актовий запис № 5, був зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище Панасюк. (а.с.9)

За договором дарування від 22.12.2004, зареєстрованим за реєстровим №1679, ОСОБА_2, житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться в с.Розваж, вул.Центральна, буд.132 Острозького району Рівненської області та земельну ділянку площею 0,52 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, подарувала своїй дочці ОСОБА_5 (а.с.10)

ОСОБА_5 власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,57, що розташована на території с.Розваж Розвазької сільської ради та призначена для ведення особистого селянського господарства посвідчується Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-РВ №002855. (а.с.12)

Відповідно до довідки приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу ОСОБА_7 № 473/01-16 від 23.06.2017, після смерті ОСОБА_4 було заведено спадкову справу № 71/2016 28.09.2016. Спадкоємцями за законом, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 є: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.13)

Відповідно до постанови приватного нотаріуса Острозького районного нотаріального округу № 474/02-31 від 23.06.2017, ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, у звязку із відсутністю документів про реєстрацію вказаного майна. (а.с.14)

Згідно відповіді ГУ Держгеокадастру у Рівненській області від 25.07.2017, державний акт на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_4 не видавався. (а.с.18)

Докази по справі повністю узгоджуються з позовною заявою позивача.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1217, ч.ч. 1, 2 ст. 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. ОСОБА_2 на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу.

Згідно п. «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом - визнання прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 126 ЗК України, в редакції від 07.12.2004, яка діяла на момент укладення договору дарування від 22.12.2004, право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом міністрів України.

У відповідності до ч. 4 ст. 334 ЗК України, в редакції від 01.01.2004, яка діяла на момент укладення договору дарування від 22.12.2004, якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

На момент розгляду справи в суді, отримати державний акт на право власності на земельну ділянку, та провести реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку за ОСОБА_2 немає можливості, оскільки 28.07.2016 померла ОСОБА_4, а відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, а відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється зі смертю власника, а відповідно до норм ст.1268, 1269 ЦК України ОСОБА_2 прийняла спадщину, тому суд вважає за можливе задовольнити позов у повному обсязі.

Враховуючи викладене, на підставі ст. 1, 3, 15, 16, 25 п. 4, 328, 346, 373, 392, 1216 - 1218, 1220, 1223, 1225, 1258, 1261, 1266 - 1268, 1278 ЦК України, ст. 1, 5, 78, 80, 81, 131, 152 ЗК України, керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

вирішив

позов ОСОБА_2 до Розвазької сільської ради Острозького району Рівненської області, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління Держгеокадастру у Рівненській області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, як спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_4, померлої 28 липня 2016 року, право власності на 1/2 частку земельної ділянки, загальною площею 0,52 га, що знаходяться в с.Розваж, вул.Центральна, 132 Острозького району Рівненської області, призначеної для ведення особистого селянського господарства, право власності на яку посвідчено Державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-РВ 002855, виданим Розвазькою сільською радою Острозького району Рівненської області 25 липня 2002 року на імя ОСОБА_2 та зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №3664.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Острозький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Сторони, які не були присутніми під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу в цей же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуОСОБА_8