АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 622/41/17 Головуючий 1 інстанції Чернова О.В.
Провадження № 22ц/790/6236/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 19 липня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог вказувало, що 17 січня 2012 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 9 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зобовязання за договором належним чином ОСОБА_2 не виконав, станом на 31 жовтня 2016 року сума його заборгованості складає 79 008,65 грн.

У звязку з цим, просив суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 17 січня 2012 року у розмірі 79 008,65 грн., яка складається з: 5 589,38 грн. заборгованість за кредитом; 65 307,40 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 873,36 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 3 738,51 грн. штраф (процентна складова). Крім того, позивач просив стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1 600 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судове засідання відповідач та його представник не зявилися, подали до суду письмові заперечення проти позову, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 19 липня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, судові витрати стягнути з відповідача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі; вказує, що позов є доведеним та обґрунтованим; умови кредитного договору є публічними, відсутність підпису позичальника на Умовах та правилах не свідчить про те, що відповідач не був ознайомлений з ними. Крім того, підпис ОСОБА_2 в заяві позичальника свідчить про його погодженість з умовами кредитування та отриманням кредиту саме на запропонованих умовах. Відповідач після отримання картки здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, отримував кредитні кошти з власної ініціативи, останнє внесення платежу на погашення кредиту відбулося 08 квітня 2014 року в сумі 400 грн.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не зявились, повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення, будь-яких заяв щодо неможливості участі у судовому засіданні апеляційної інстанції не подали.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з недоведеності факту укладення між сторонами кредитного договору.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Судом встановлено, що 17 січня 2012 року ОСОБА_2 власноруч заповнив та підписав анкету-заяву про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.7).

З тексту анкети-заяви вбачається, що відповідач виявив бажання отримати платіжну кредитну картку «Універсальна». Своїм підписом ОСОБА_2 погодився з тим, що дана заява, разом з Пам'яткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» становлять між позичальником та банком договір про надання банківських послуг.

Відповідач ознайомився та погодився з «Умовами та правилами надання банківських послуг», а також з «Тарифами Банку», які були йому надані для ознайомлення у письмовому вигляді. Також в зазначеній анкеті-заяві міститься пам'ятки клієнта, в якій надано роз'яснення щодо умов ознайомлення з договором та змінами тарифів банку (а.с. 7).

Крім того, ОСОБА_2 власноруч підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів льготного періоду» за договором, в якій зазначені умови, строк та порядок погашення кредиту (а.с.8).

Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 2.1.1.2.1. «Умов та правил надання банківських послуг» з метою надання послуг банк надає клієнту картку, вид якої визначається у пам'ятці клієнта/довідці про умови кредитування та заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг.

Пунктом 2.1.1.2.3. «Умов та правил надання банківських послуг» встановлено, що після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку даних документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання, було укладено в письмовій формі кредитний договір.

Таким чином факт укладення між сторонами кредитного договору доведений належними та допустимими доказами.

Доводи відповідача стосовно того, що він не отримував «Умови та правила надання банківських послуг» і «Тарифи Банку», анкета-заява про приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» не є договором надання банківських послуг спростовуються вищевказаними даними, які були викладені в тексті підписаної ОСОБА_2 анкети-заяви.

Відповідно до ст..ст.525,526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону.

Згідно п.2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобовязався погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування кредитом, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Пунктом 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по любому із грошових зобовязань, які передбачені договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. та 5 % від суми заборгованості по кредитному ліміту з врахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій.

Матеріали справи свідчать, що станом на 31 жовтня 2016 року сума заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором від 17 січня 2012 року складає 79 008,65 грн., з яких:5 589,38 грн. заборгованість за кредитом; 65 307,40 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 873,36 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи: 500 грн. штраф (фіксована частина) та 3 738,51 грн. штраф (процентна складова).

Відповідно до положень ст.ст.526, 530, 610, ч.1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Разом з тим, відповідно до матеріалів справи, штраф і пеня нараховані за одні і ті ж порушення, а тому колегія суддів вбачає у вимогах про стягнення з боржника одночасно штрафу й пені подвійну цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів за порушення умов договору слід відмовити, оскільки встановлено, що позичальник допустив порушення умов укладеного кредитного договору, за що позивач щоденно нараховує відповідачу пеню, а стягнення штрафу носить разовий характер, у зв'язку з тим, що порушенням позичальником будь-якого грошового зобов'язання на строк понад 30 днів, що змушує позивача звернутись до суду з позовом, а тому за порушення умов укладеного кредитного договору підлягає стягненню з відповідача в судовому порядку пеня.

Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 21.10.2015р. № 6-2003цс15.

За таких обставин, правові підстави для стягнення штрафів 500 грн. - штраф (фіксована частина); 3 738,51 грн. - штраф (процентна складова) штрафу, на загальну суму 4 238,51 грн., відсутні, а тому у задоволенні позову в зазначеній частині необхідно відмовити.

Також колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за пенею та комісією в розмірі 1000 грн. (за рік) з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що позовні вимоги банку про стягнення заборгованості за кредитом підлягають задоволенню частково.

Враховуючи вимоги ст..88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, оплачений при подачі позовної заяви в сумі 1 600 грн., та при подачі апеляційної скарги в сумі 1760 грн., а всього 3 360 грн.

На підставі наведеного та керуючись п.2 ч.1 ст.307, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» задовольнити.

Рішення Золочівського районного суду Харківської області від 19 липня 2017 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 17 січня 2012 року у розмірі 71 896 грн. 78 коп., яка складається з: 5 589,38 грн. заборгованість за кредитом; 65 307,40 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1000 грн. заборгованість за пенею та комісією.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» судовий збір у розмірі 3 360 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді