Пр. № 2-з/638/258/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року Дзержинський районний суд міста Харкова в складі:

головуючого судді - Семіряд І.В.

при секретарі - Романовій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

встановив:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути заборгованість за договором позики у розмірі 265 913,88 грн.

Разом з позовною заявою ОСОБА_4 подав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, площа якого становить 85,5 кв.м. та земельну ділянку що знаходиться за адресою: м. Харків, вул.. Дербентська, 50, що належить ОСОБА_3 на праві власності.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що в провадженні суду перебуває на розгляді матеріали позовної заяви про стягнення заборгованості за договором позики. Починаючи з 07.01.2017 відповідач привласнила гроші позивача та безпідставно ними користується на власний розсуд та ухиляється від їх повернення. Існує реальна загроза, що відповідач може зробити неможливим виконання рішення суду, після подання позовної заяви відповідач ймовірно відчужить своє майно.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо неприйняття заходів забезпечення позову може утруднити його виконання після ухвалення рішення, якщо позовні вимоги будуть задоволені судом.

Разом з тим відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у звязку із якими потрібно забезпечити позов,

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Пленумом Верховного Суду України в постанові №9 від 22.12.2006р. звернуто увагу на те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з»ясувати дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

За змістом ст. 152 ЦПК України, вбачається, що заборона відчуження майна допускається лише за умови, що майно належить відповідачу, та є необхідність саме у цьому виді забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкту нерухомого майна від 12.07.2017 року № 91780289 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та земельна ділянка що знаходиться за адресою: м. Харків, вул.. Дербентська, 50, належить відповідачу ОСОБА_3на праві власності.

Враховуючи, що позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 265 913,88 грн., є підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову у зазначеній справі може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, очевидно (явно) може бути заподіяно шкоду правам та законним інтересам позивача, суд вважає за необхідне накласти арешт, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151, 152, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 задовольнити:

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями, житловою площею 85,5 кв.м. та земельну ділянку що знаходиться за адресою: м. Харків, вул.. Дербентська, 50, що належить ОСОБА_3 на праві власності.

Копію ухвали для виконання направити до департаменту реєстрації Харківської міської ради.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути предявлена до виконання протягом 1 (одного) року з наступного дня після її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ : Семіряд І.В.