Справа № 202/5329/17
Провадження № 2/202/2459/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 листопада 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючої судді Зосименко С.Г.

при секретарі Герасименко В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2017 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами щодо стягнення з відповідачки грошових коштів. В позовній заяві і в судовому засіданні позивач посилався на те, що він з відповідачкою з 26.10.2002 року по 02.02.2015 року перебував у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу ним було збудовано за власні кошти дачний будинок на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на території дачного кооперативу «Лісова красуня». Для будівництва будинку ним були придбані будівельні матеріали на загальну суму 100000 грн. Крім того, за час шлюбу ним було відремонтовано за власні кошти ангар, що розташований в АДРЕСА_2 на загальну суму 50000 грн. Для початку здійснення будівництва дачного будинку та ремонту ангару 21.03.2007 року позивач оформив в Райффайзен Банк Аваль кредит. Просив стягнути з відповідачки на його користь грошову суму у розмірі 11105,27 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 640 грн.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та письмові заперечення поти позову. У запереченнях посилається на те, що фактично позовні вимоги ОСОБА_1 стосуються грошової компенсації за частку у спільному майні подружжя. Однак питання поділу майна подружжя вже було вирішено в судовому порядку. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.10.2016 року було затверджено мирову угоду, якою між сторонами було досягнуто згоди щодо поділу спільного майна подружжя загальною вартістю 58800 грн. Позивачем до позовної заяви додано квитанції на підтвердження купівлі будівельних матеріалів, однак з цих квитанцій не видно ким були придбані ці матеріали та для яких цілей. Грошові кошти, які отримав позивач за рахунок кредиту, були витрачені на потреби сім'ї та кредит погашався із сімейного бюджету. Вважає позовні вимоги безпідставними. Просила у задоволенні позову відмовити.

Суд вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 жовтня 2002 року. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.01.2015 року шлюб розірвано. Позивач у позовній заяві посилається на те, що за час шлюбу ним було збудовано за власні кошти дачний будинок на земельній ділянці, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на території дачного кооперативу «Лісова красуня». Для будівництва будинку ним були придбані будівельні матеріали на загальну суму 100000 грн. Крім того, за час шлюбу ним було відремонтовано за власні кошти ангар, що розташований в АДРЕСА_2 на загальну суму 50000 грн. Однак позивач не надав жодного доказу належності йому чи відповідачці дачного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на території дачного кооперативу «Лісова красуня» та ангару, що розташований в АДРЕСА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 4 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Відповідачка заперечує проти надання йому грошової компенсації в порядку поділу майна подружжя. Крім того, питання поділу майна подружжя вже було вирішено в судовому порядку. Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20.10.2016 року було затверджено мирову угоду, якою між сторонами було досягнуто згоди щодо поділу спільного майна подружжя загальною вартістю 58800 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідачка на користь позивач сплачений судовий збір не стягується.

Керуючись ст. ст. 69, 71 СК України, ст. ст. 10, 11, 15, 27, 60, 61, 76, 88, 169, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя С.Г. Зосименко