Справа № 289/901/17
Номер провадження 2/289/614/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2017 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Невмержицького І.М.,

при секретарі - Прокопчук А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кичкирівської сільської ради, про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після смерті його батька ОСОБА_2, залишилось спадкове майно, яке складається з права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок» в с. Кичкирі, Кичкиріської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, розміром 4,29 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), інших спадкоємців які б мали право та претендували на зазначене майно немає, тому просив суд визнати за ним право власності.

В судовому засіданні позивач не з»явився, про дату час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надіслав заяву в якій просив справу розглянути без його участі а позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надіслав до суду письмову заяву, просив розгляд справи проводити без його участі, з позовними вимогами погодився просив позов задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1, (дошлюбне прізвище ОСОБА_2, даний факт підтверджує свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ТП № 070449 від 09.11.2001 року та витяг з ДРАЦС громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 2 від 03.07.2014 року), народилась 30.08.1965 року в с. Глиниця, Радомишльського району, Житомирської області, де зареєстрована та проживає, на даний момент.

Відповідно до свідоцтва про народження серії V-УР № 0303676 від 02 жовтня 1965 року, що видане Кичкирівським сільським ЗАГС Радомишльського району Житомирської області, батьками позивачки є: батько ОСОБА_2, українець, та мати ОСОБА_3, українка, копія зазначеного свідоцтва додається.

14 червня 1998 року помер батько позивачки, ОСОБА_2, у віці 59 років в с. Глиниця, Радомишльського р-ну, Житомирської області, що підтверджує свідоцтво про смерть серії І-ТП № 092425, видане Кичкирівською сільською радою, Радомишльського району, Житомирської області, від 15.06.1998 року.

Спадщину після смерті батька, ОСОБА_2 , у відповідності до ст.ст. 548-549 ЦК УРСР 1963 року (що діяв на той час) прийняла його дочка, ОСОБА_1, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, а саме: обробітком земельної ділянки, сплатою необхідних платежів та отримувала кошти за землю даний факт також підтверджує довідка № 107 від 03.03.2017 року, що видана виконавчим комітетом Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області.

Позивачка є єдиною спадкоємицею усього майна свого покійного батька, так як її брат, ОСОБА_4, відмовився від прийняття спадщини на користь позивачки, про що написав відповідну заяву під № 3 від 06 лютого 2017 року. Крім того, спадщину після смерті ОСОБА_2 ніхто більше не приймав, до нотаріуса із заявою ніхто досі не звертався, спадкова справа після його смерті не заводилась.

До складу спадкового майна, яке залишилася після смерті спадкодавця ОСОБА_2, входить право на земельну частку (пай) члена КСП " Світанок" с. Кичкирі, Кичкирівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, розміром 4,29 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 9849,00 гривень, що належала померлому згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0183983, виданого на його імя на підставі рішення Радомишльської РДА № 384 від 20 грудня 1996 року.

У відповідності до п. 216 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 3 березня 2004 року за № 20/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві.

Однак, набути вищезазначене майно в порядку передбаченому ст. 1298 ЦК України, шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) позивачка, як спадкоємиця першої черги (ст. 1261 ЦК України) не має можливості через те, що у правовстановлюючому документі (вказаному сертифікаті), відсутня дата його видачі, а також сертифікат має підчистку, що в свою чергу робить такий правовстановлюючий документ таким, що не відповідає встановленим законом вимогам, а відповідно до вимог ЗУ «Про нотаріат», це є перешкодою для вчинення необхідних нотаріальних дій, а саме видачі необхідного свідоцтва.

Крім того, у відповідності до п.4.12 та п.4.18 глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України за № 296/5 від 22.02.2012 року: «Свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів, за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі відповідного свідоцтва документів, нотаріус розяснює йому процедуру вирішення даного питання в судовому порядку».

Згідно ст. 1216 та ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року N 720/95 передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподар-ського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Відповідно до положень п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 квітня 2004 року, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України).

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судовим рішенням може визнаватися право власності в порядку спадкування, якщо через відсутність документів не можливо оформити спадщину через нотаріуса.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 16 Цивільного кодексу України, кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересу.

У відповідності до ч. 1 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом та за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відмерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Право змінювати правовідносини, захищати порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси належить тільки суду, до компетенції якого згідно із законом є оформлення спадщини, оскільки в такому випадку вимоги про розподіл спадщини і визнання права власності на спадкове майно підлягають розгляду тільки судом.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного й у відповідності з ст. 55 Конституції України, ст.ст. 3, 15, 328, 1216-1218, 1223, 1225, 1268, 1277 ЦК України, ст. 131 ЗК України, ПП ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», ПП ВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та керуючись ст.ст. 3-4, 15, 60, 114, 118-120, 234 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кичкирівської сільської ради, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_2, який помер 14.06.1998 року в с. Глиниця, Радомишльського р-ну, Житомирської області право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Світанок» с. Кичкирі, Кичкиріської сільської ради, Радомишльського району, Житомирської області, розміром 4,29 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), вартістю 9 849,00 гривень, що належало покійному ОСОБА_2 згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЖТ № 0183983, виданого на його імя на підставі рішення Радомишльської РДА № 384 від 20 грудня 1996 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Житомирської області через Радомишльський районний суд протягом десяти днів, починаючи з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І. М. Невмержицький