Справа № 159/3739/17
Провадження № 2/159/1216/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2017 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл..

в складі: головуючого - судді Логвинюк І. М.,

при секретарі судових засідань ОСОБА_1,

з участю: позивача ОСОБА_2,

представника позивача адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Любитівської сільської ради Ковельського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом; визнання в порядку спадкування за законом права на завершення приватизації та здійснення державної реєстрації права власності з отриманням витягу з Державного реєстру на земельні ділянки,

в с т а н о в и в:

Позивач 03.10.17 р. звернулась до суду з вказаним вище позовом, просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_4, який помер 14.09.16 р., право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди, що розташовані за адресою: с. Любитів Ковельського району Волинської області, вул. Незалежності, 196; право в порядку спадкування за законом на завершення приватизації, здійснення державної реєстрації права власності з отриманням ОСОБА_5 з Державного реєстру права власності на земельні ділянки: пл. 0, 2 500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд у с. Любитові Ковельського району Волинської області, по вул. Незалежності, 196; та пл. 0, 2 822 га для ведення особистого селянського господарства на території Любитівської сільради Ковельського району Волинської області, в порядку спадкування після смерті її чоловіка - ОСОБА_4, який помер 14.09.16 р.. Позов обґрунтований тим, що за рішенням відповідача № 16/4 від 21.12.93 р. ОСОБА_6 отримала у приватну власність земельну ділянку розміром 0, 25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, за адресою: с. Любитів Ковельського району Волинської області, вул. Незалежності, 196. У с. Любитові Ковельського району Волинської області за особовим рахунком № 183 рахується господарство ОСОБА_6. Остання за життя 25.10.02 р. склала заповіт. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є подружжям з 02.08.64 р., та батьками ОСОБА_4, який народився 20.08.65 р.. ОСОБА_7 помер. ОСОБА_6 померла 10.02.05 р.. Після смерті останньої спадкоємці за заповітом ОСОБА_6 ОСОБА_8 та ОСОБА_6 ОСОБА_9 прийняли спадщину фактично, так як спільно проживали з матір»ю до дня її смерті. Син спадкодавиці ОСОБА_10 одруженим не був та дітей не мав, помер 26.11.06 р.. Спадкоємцем другої черги після смерті останнього є брат ОСОБА_5. Після смерті ОСОБА_7 ОСОБА_5 як єдиний спадкоємець другої черги прийняв у спадщину житловий будинок та земельні ділянки, право власності на які належало їх матері ОСОБА_6. 23.12.11 р. ОСОБА_4 уклав шлюб з нею. Спірний житловий будинок належить її чоловікові - спадкодавцеві ОСОБА_4. Останній розпочав процес реєстрації свого права власності на спірні земельні ділянки. Але 14.09.16 р. ОСОБА_4 помер, заповіту не склав. На час смерті останнього з ним ніхто не проживав. Покликаючись на ст. ст. 1 220, 1 217, 1 216, 1 269, 1 270 ЦК України, зазначає, що батьки її чоловіка ОСОБА_4 померли, дітей він не мав, його рідний брат - помер, спільних дітей вона з чоловіком не мала. Спадщина після смерті спадкодавця ОСОБА_4 відкрилась 14.09.16 р.. Спадкова справа після смерті її чоловіка була відкрита за її заявою. Вона вчасно та у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті свого чоловіка і є його єдиною спадкоємицею. Однак, спадкодавець за життя не набув права власності на таке спірне нерухоме майно. Оформлення її права на успадкування спадщини у позасудовому порядку унеможливлене. Її чоловік належно успадкував спірний житловий будинок та зареєстрований його власником, однак, за життя не оформив належно свого права власності на будинок. Тому вона 31.01.17 р. звернулась до БТІ з приводу виготовлення техпаспорта на спірний житловий будинок. Покликаючись на ст. 1 218, ч. 1 ст. 1 225, ст. 1 216 ЦК України, п. «г» ч. 1 ст. 81, п. 1 ч. 3 ст. 152, ст. 125 ЗК України, зазначає, що спадкодавець ОСОБА_4 за життя розпочав процедуру приватизації спірний земельних ділянок. Земельна ділянка для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства за рішенням відповідача була передана матері ОСОБА_4. Останній за життя проживав із своєю матір»ю та після смерті останньої прийняв спадщину, замовив виготовлення техдокументації на спірні земельні ділянки. Актом від 24.10.11 р. про встановлення границь в натурі перенесено в натуру межі спірних земельних ділянок. Актом у 2011 р. погоджено межі спірних земельних ділянок із суміжними землекористувачами. 02.12.11 р. було укладено договір № 2 018 на встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці ОСОБА_4 як власника пл. 2 500 кв. м.. Вона як єдина спадкоємиця, вчасно та у встановленому законом порядку прийнявши спадщину після смерті свого чоловіка, набула прав на завершення приватизації і отримання державного акта про право власності на спірні земельні ділянки на своє ім»я в порядку спадкування за законом. Вона звернулась до відповідача 21.09.17 р. із заявою про дозвіл на завершення процедури приватизації і отримання державного акта на землю на своє ім»я, однак, відповіді чи рішення не отримала. Просить позов задовольнити.

Позивач та її представник адвокат - в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали, кожна зокрема, суду пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві. Позивач суду додатково пояснила, що прізвище її свекрухи - «Бондар», а не «Бонда» як це помилково зазначено нею у позовній заяві; прізвище її чоловіка у родовому відмітку «Бондара», а не «Бондаря», як це помилково зазначено нею у позовній заяві, що просить врахувати при вирішенні спору. Просять позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з»явився, хоча відповідач належно оповіщений. Про причини неявки свого представника суду не повідомив. Письмового заперечення проти позову до суду не подав. Попередньо подав до суду заяву з проханням справу розглядати у відсутності його представника, зазначивши, що позов визнає.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності особи, яка не з»явилась.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача (з врахуванням їх уточнення щодо написання прізвища її чоловіка) підставні та підлягають до задоволення.

Як стверджується копією листа Ковельського райвідділу ДРАЦС ГТУЮ у Волинській області МЮ України № 938/02 23.04.21 від 03.06.17 р., ОСОБА_11 є матір»ю ОСОБА_4, згідно з актовим записом про народження № 1 577 від 23.12.49 р., складеного відділом ДРАЦС по Ковельському району Ковельського МРУЮ у Волинській області щодо ОСОБА_7..

Як стверджується копією листа Ковельського райвідділу ДРАЦС ГТУЮ у Волинській області МЮ України № 937/02 23.04.21 від 03.06.17 р., ОСОБА_7 та ОСОБА_6 є подружжям згідно з актовим записом про шлюб № 17 від 02.08.64 р., складеного виконкомом Любитівської сільради Ковельському району Волинської області.

Як стверджується копією листа Ковельського райвідділу ДРАЦС ГТУЮ у Волинській області МЮ України № 939/02 23.04.21 від 03.06.17 р., ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є батьками ОСОБА_4, згідно з актовим записом про народження № 43 від 20.08.65 р., складеного виконкомом Любитівської сільради Ковельському району Волинської області щодо ОСОБА_4. Разом з тим, даних про підтвердження того, що ОСОБА_6 є матір»ю ОСОБА_10, немає.

Згідно з копією витягу з рішення Любитівської сільради Ковельського району Волинської області від 21.12.93 р. № 16/4 «Про передачу земель у приватну власність жителям сільської Ради народних депутатів», передано у власністю ОСОБА_6 земельну ділянку пл. 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд у с. Любитові Ковельського району Волинської області, по вул. Незалежності, 196.

Таким чином, за життя ОСОБА_6 набула у власність вказану вище земельну ділянку. Однак, доказів належного оформлення свого права власності вказаною вище особою у порядку, що був визначений законодавством, у розпорядження суду не надано.

Відповідно до копії заповіту, складеного та посвідченого 25.10.02 р., ОСОБА_6 на випадок своєї смерті все своє майно заповіла своїм синам: ОСОБА_4 та ОСОБА_10 в рівних долях.

Як слідує з довідки № 204/3. 19/2 17 від 17.05.14 р., виданої відповідачем, за адресою: будинок № 196 по вул. Незалежності у с. Любитові Ковельського району Волинської області проживали: ОСОБА_11 та подружжя ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Останній помер 11.01.02 р., тобто, до набрання чинності КК України (2004 р.). Його матір ОСОБА_11 померла 08.02.05 р..

Таким чином, оскільки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на момент смерті ОСОБА_11 проживали з нею спільно, є підстави вважати, що ОСОБА_7 як спадкоємець першої черги за законом є таким, що належно прийняв спадщину після її смерті, відповідно до положень чинного на той час ЦК України (в ред. 1963 р.).

Як слідує з копії довідки № 691 від 20.04.14 р., виданої відповідачем, за погосподарською книгою с. Любитова Ковельського району Волинської області значиться особовий № 183 господарство ОСОБА_6, який проживала у житловому будинку № 196 по вул. Незалежності у с. Любитові Ковельського району Волинської області з 1977 р. по дату смерті 10.02.05 р.. Разом з нею за вказаною вище адресою проживали сини: ОСОБА_10, який був виписаний у зв»язку зі смертю 26.11.06 р.; ОСОБА_4, який був виписаний у зв»язку зі смертю 14.09.16 р.. Від імені ОСОБА_6 було посвідчено заповіт від 25.10.02 р., що не змінений та не відмінений. Заповіти від імені ОСОБА_10 та ОСОБА_4 не посвідчувались.

Таким чином, оскільки ОСОБА_10 та ОСОБА_4 на момент смерті спадкодавиці ОСОБА_6 проживали з нею спільно, вони є такими, що належно прийняли спадщину після її смерті як спадкоємці першої черги за заповітом, в рівних частках.

А оскільки ОСОБА_4 на момент смерті спадкодавця ОСОБА_10 проживав з ним спільно, за однією адресою, він є таким, що належно прийняв спадщину після смерті ОСОБА_10 як єдиний спадкоємець першої черги за законом.

Як слідує з копій: довідки № 2 316 від 06.10.16 р., витягу з погосподарської книги № 3 за 2016 р. Любитівської сільради Ковельського району Волинської області, виданих відповідачем, за погосподарською книгою с. Любитова Ковельського району Волинської області значиться об»єкт по господарського обліку 0211 1 господарство ОСОБА_4, який проживав у житловому будинку № 196 (1980 р. побудови) по вул. Незалежності у с. Любитові Ковельського району Волинської області з 1977 р. по дату смерті 14.09.16 р. одиноко.

Згідно з копією техпаспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 196 по вул. Незалежності у с. Любитові Ковельського району Волинської області, мається житловий будинок А 1, з літньою кухнею Б - 1, сараєм В 1, Хлівами Г 1 та Д 1, вбиральнею Т, колодязем к (1980 р. побудови). Самочинного будівництва немає.

Та обставина, що чоловік позивача ОСОБА_4 за життя розпочав оформлення свого права на вказану вище земельну ділянку пл. 2 500 кв. м, стверджується:

-актом погодження меж з суміжними землекористувачами і землевласниками

землеволодіння ОСОБА_4 як землекористувача, за адресою с. Любитів Ковельського району Волинської області, вул. Незалежності, 196, за 2011 р., у якому мається підпис у рядку навпроти прізвища ОСОБА_4 як землевласника;

-актом про встановлення границь ділянки в натурі ОСОБА_4, як замовникові та

мешканцю с. Любитова Ковельського району Волинської області, вул. Незалежності, 196, землекористувачеві, відповідачем стосовно вказаних вище двох спірних земельних ділянок.

Та обставина, що позивач є пережилим подружжям спадкодавця ОСОБА_4, стверджується копіями:

-свідоцтва про шлюб серії I ЕГ № 069 834, виданого виконкомом Любитівської

сільради Ковельського району Волинської області 23.12.11 р.;

-свідоцтва про смерть ОСОБА_4 серії I - ЕГ № 192 932, що сталась 14.09.16 р. у

с. Любитові Ковельського району Волинської області, виданого 14.09.16 р. виконкомом Любитівської сільради Ковельського району Волинської області.

Позивач вчасно та у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, є його єдиною спадкоємицею, що стверджується копією матеріалів спадкової справи № 356/2016.

За змістом ст. 1 220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи та часом її відкриття є день смерті особи.

За змістом ст. 1 217 ЦК України, спадкування може здійснюватись за заповітом, або за законом.

Відповідно до положень ст. 1 216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини, відповідно до ст. 1 218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в т. ч., шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1 225 ЦК України.

Відповідно до ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування земельною ділянкою виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано, то право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1 216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК України.

Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте, розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування, а саме: права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця.

Відповідно до наданих суду матеріалів, ОСОБА_6 як спадкодавця за життя розпочала процедуру приватизації спірної земельної ділянки пл. 2 500 кв. м. відповідно до чинного законодавства України, а саме: отримала рішення відповідача як компетентного органу про передачу у власність їй спірної земельної ділянки.

Також, відповідно до наданих суду матеріалів, чоловік позивача як спадкодавець і попередньо - спадкоємець після смерті своєї матері ОСОБА_6 та брата ОСОБА_10 - за життя розпочав процедуру приватизації спірних земельних ділянок відповідно до чинного законодавства України, а саме: виготовлення технічної документації на обидві спірні земельні ділянки; визначення меж обидвох спірних земельних ділянок в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами.

Оформлення за позивачем права як власності на спірне нерухоме майно домогосподарство, так і на завершення приватизації спірних земельних ділянок в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_4 - у нотконторі унеможливлене.

А тому позов слід задовольнити.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 60, 212 - 218, 88 ЦПК України, ст. ст. 1 216 1 218, 1 258, 1 261, 1 220, ч. 1 ст. 1 225 ЦК України, ст. ст. 524 527, 529, 534, 537, 541, 542, 548, 549, 553 ЦК України в ред. 1963 р., ст. 125, п. «г» ч. 1 ст. 81, п. а ч. 3 ст. 152 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди за адресою: Волинська область, Ковельський район, село Любитів, вул. Незалежності, 196, в п орядку спадкування за законом після смерті її чоловіка - ОСОБА_4, який помер 14.09.16 р..

Визнати за ОСОБА_2 як за спадкоємцем право на завершення приватизації, здійснення державної реєстрації права власності з отриманням ОСОБА_5 з Державного реєстру прав земельних ділянок: площею 0, 2 500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по вул. Незалежності, 196 у с. Любитові Ковельського району Волинської області; площею 0, 2 822 га для ведення особистого селянського господарства на території Любитівської сільської ради Ковельського району Волинської області, в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_4, який помер 14.09.16 р..

Рішення може бути оскаржене через Ковельський міськрайсуд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу подано не було.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:ОСОБА_12