Справа № 148/1730/17
Провадження №2/148/784/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 листопада 2017 року Тульчинський районний суд Вінницької області

В складі: головуючого судді Ковганича С.В. при секретарі Галькевич І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тульчині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Тульчинського районного суду з відповідача на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 було стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно.

В зв'язку з підвищенням цін на ліки, продукти харчування, одяг, зміну її матеріального становища, коштів, що призначені на аліменти не вистачає.

В звязку з даними обставинами вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить змінити розмір аліментів з 400 грн. на 1/4 частину всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не з'явилася. Направила до суду заяви, згідно яких змінила свої позовні вимоги та просить змінити розмір аліментів на тверду грошову суму в розмірі 1100 грн., але менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, справу розглянути в її відсутність, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Направив суду заяву в якій просить справу розглянути в його відсутність. Не заперечує проти зміни розміру аліментів на тверду грошову суму в розмірі 1100 грн, але менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних доказів, так як це не суперечить вимогам закону.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд вважає, що в зв'язку з визнанням відповідачем позову, відповідно до ст.174 ЦПК України є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивача є законними та достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справі доказах, а визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

В судовому засіданні вставновлено, що відповідно до копії рішення Тульчинського районного суду від 16.10.2015 по справі №148/2077/15-ц (а.с.5) з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі, яка складає 400 грн. щомісячно, починаючи з 15.09.2015 і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки, виданої виконкомом Клебанської сільської ради Вінницької області від 20.09.2017 №734 (а.с.6) вбачається, що син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходяться на утриманні ОСОБА_1

Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.

Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою ( ч.3 ст.51 Конституції України ).

Відповідно до ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитини.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обовязком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого та рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану. Погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму ВСУ № 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК.

Правовідносини, що виникли між сторонами регламентуються ст.180-183, 192 СК України.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно дост. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які мають стягуватись з відповідача, суд приймає до уваги ст.7 Закону України «Про державний бюджет на 2017 рік», якою встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 травня - 1426 грн., а тому, відповідно, розмір аліментів для дитини даного віку не може бути меншим 713 грн. Крім того, судом враховано, що відбулися зміни в законодавсті, сплачуваний відповідачем розмір аліментів є нижчим 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також судом врахованопозицію позивача щодо зміни позовних вимог, яка не суперечать чинному законодавству, інтереси дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, який працездатний, інших утриманців не має, не заперечує проти зміни розміру аліментів в зміненому позивачем розмірі, а тому вищевказані обставини свідчать про наявність підстав для зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача.

Таким чином, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи позицію відповідача щодо визнання змінених позовних вимог, виходячи із принципів розумності, виваженості, справедливості та захисту прав малолітньої дитини, суд дійшов висновку про обґрунтованість змінених позовних вимог позивача в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

Згідно п. 3 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Таким чином, відповідно до вимог ст.88 ЦПУ Країни, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 640 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 180 183, 192 СК України, ст. 4, ст. 3, 11, 15,60, 88, 212-215 ЦПК України, п.17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 Про практику застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Тульчинського районного суду від 16.10.2015 по справі №148/2011/15-ц та стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки с.Клебань, вул.Набережна, 82, Тульчинського району, Вінницької області аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 1100 грн ( одна тисяча сто гривень), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності цим рішенням суду і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 (шістсот сорок) грн.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання копії рішення до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Суддя: