Справа № 182/6959/17
Провадження № 2/0182/4116/2017
У Х В А Л А

Іменем України

08.12.2017 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Багрова А.Г. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Нікопольської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом та просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2, яка померла 14.03.1995 року, посилаючись на те, що спадщину прийняла фактично.

Відповідно до ч.4 статті 119 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з викладених в позовній заяві обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги позивач зазначає на наявність обставин фактичного прийняття спадщини, однак не зазначає які наявні поважні причини пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в строки встановлені законом, а також посилається на вимоги ЦК України (2003 року).

Як вбачається з доданих до позову копій документів ОСОБА_2 померла 14.03.1995 року.

Згідно з пп. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обовязків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право»застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Для оформлення права на спадщину необхідно, щоб спадкоємець її прийняв, тобто протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до 01 січня 2004 року, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст. 549 ЦК УРСР ).

Якщо спадкодавець помер до 01 січня 2004 року, то спори щодо прийняття спадщини можуть полягати у встановленні факту прийняття спадщини або продовженні строку прийняття спадщини, якщо він пропущений з поважних причин.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року „Про судову практику у справах про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до ст.ст.548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України N18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов'язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію (ст.285 ЦПК ).

З Постанови від 01.11.2017 року вбачається, що нотаріус відмовив у видачі свідоцтва на право на спадщину саме по причині ненадання документів, підтверджуючих факт прийняття спадщини заявником, яка відкрилась у 1995 році.

Варто додати, що згідно ОСОБА_3 спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 визначено, що при вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, не допускається застосування судами норм ЦК 2003 року, а застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, а саме ЦК УРСР.

Якщо факт прийняття спадщини буде встановлений в судовому порядку, то спадкоємець буде визнаний, як такий, що прийняв спадщину. Це дозволить без проблем оформити спадкове майно.

Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху, надати позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Нікопольської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - залишити без руху, надавши строк пять днів з дня отримання позивачем копії ухвали для усунення наступних недоліків: уточнити позовні вимоги відповідно до обставин зазначених в позовній заяві, зазначити які наявні поважні причини пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в строки встановлені законом після смерті ОСОБА_2 у 1995 році, обґрунтувати підстави для звернення з цим позовом відповідно до вимог ЦК України 2003 року .

Роз`яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та їй повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_4