Справа № 752/4756/17
Провадження №: 2/752/3121/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року Голосіївський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ладиченко С.В.,

при секретарі Мороз О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Темп-15» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ЖБК «Темп-15» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

З урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог(а.с.102) позивач просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ЖБК «Темп-15», борг за спожиті житлово-комунальні послуги та послуги за утримання будинку та прибудинкової території у сумі: основний борг 5254,13; інфляційну складову 1376,15 грн.; три відсотки річних 213,15 грн., а загалом 6843 грн. 43 коп.; та понесені витрати по сплаті судового збору.

У мотивування позовних вимог позивач вказує, що з жовтня 2014 року між ЖБК «Темп-15» та мешканкою квартири АДРЕСА_1 цивільно-правові відносини на грунті відмови власниці квартири № 63 сплачувати послуги надані кооперативом за тарифами встановленими загальними зборами (зборами уповноважених) кооперативу.

З метою вжиття заходів по стягненню суми боргу, кооператив у 2015 році звертався з заявою про видачу судового наказу, але після того, як судовий наказ було звернено до виконання відповідач подала заяву про скасування судового наказу, яка була задоволена судом.

Відповідач постійно проживає у будинку АДРЕСА_1, але зареєстрована у вказаній квартирі з 05.11.2014 р., з цього ж часу є власником вказаної квартири та в повному обсязі користується послугами що надаються з утримання будинку та прибудинкової території, холодним та гарячим водопостачанням, водовідведенням, опаленням, що надаються мешканцям будинку.

Відповідач отримувала від позивача вказані послуги та згідно зі ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" є споживачем і знаходиться у фактичних договірних відносинах із виконавцем. Відмови від споживання житлово-комунальних послуг відповідач не заявляла, претензій по несправностях інженерного обладнення не заявляла, технічні заходи щодо обмеження можливості вжитку комунальних послуг всередині квартири не проводились. У відповідності до Статуту кооперативу ст. 15 «оплата за користування тепловою та електричною енергією,водопроводом та каналізацією в будинку кооперативу проводиться по тарифам, встановленим для державного житлового фонду».

Платежі за надані послуги (водопостачання, водовідведення, нараховувались позивачем відповідно до тарифів, затвердженнях Київською міською державною адміністрацією, які діяли у відповідний період нарахування. Внесо на утримання будинку та прибудинкової території нараховувався згідно прийнятих рішень зборів членів кооперативу.

Відповідно до ст. 39 Статуту кооперативу «громадяни, які придбали у власність жилі приміщення в будинку ЖБК та не виявили бажання вступити до членів кооперативу здійснюють оплату за користування комунальними послугами у встановленому для членів ЖБК розмірі, а також беруть участь у загальних витратах кооперативу по експлуатації і капітальному ремонту будинку та утриманню біля будинку території».

Те, що між Відповідачем і Позивачем виникли цивільно-правові відносини підтверджують норми законодавства. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК. Згідно зазначеної статті, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Зазначена заборгованість складається з вартості спожитих і несплачених відповідачем послуг, а саме: централізованого опалення; гарячого водопостачання (період 1.10.2014 р. по 1.05.2015 р).; холодної води; водовідведення гарячої води (період 1.10.2014 р. - 1.09.2016 р.), заборгованості за утримання будинку і прибудинкової території (період 01.04.2015 р. -01.12.2016 р.); внеска на ремонт будинку -640 грн., та внеска на сплату боргу ПАТ «Київенерго» ( розрахунок на а.с.103,104).

Відповідачка неодноразово попереджалася про наявність боргу, що зазначалося у квитанціях на оплату за спожиті нею комунальні послуги, але боржниця, за з незрозумілих причин сплачувала гроші на спец, рахунки ПАТ «Київенерго» та ПАТ «Київводоканал», по квитанціям виготовленим невідомою особою. Кошти на рахунок ЖБК «Темп-15» не надходили, через що, у Позивача збільшувалася сума боргу перед постачальниками.

Між ПАТ «Київенерго» (Постачальник) та ЖБК «Темп-15» ( Споживач) укладено договір № 8021010 від 01.06.2001 р. на постачання теплової енергії, який діяв до 01.05.2015 р. Згідно с п.п.2.2.1 та 2.3.1 Договору Постачальник постачає теплову енергію у вигляді гарячої води для потреб опалення і гарячого водопостачання, а Споживач зобов'язаний своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії. Згідно п.п. 9, 10 додатку 2 до договору, Споживач щомісячно отримує в районному відділенні «Київських теплових мереж» оформлені Постачальником платіжні доручення.. Споживач щомісячно забезпечує не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію.

ЖБК «Темп-15» для отримання коштів від жителів будинку в рахунки на оплату ЖКП включає оплату за опалення в опалюваний період і оплату гарячого водопостачання протягом року. Вартість централізованого опалення нараховується згідно наданих Постачальником облікових карт. Нарахування за гаряче водопостачання здійснюється згідно наданих жителями будинку правлінню ЖБК показників лічильника гарячої води, якщо лічильник відсутній, згідно нормам. Відповідач не надавала дані показників лічильника гарячої води, також кооператив не має даних про наявність лічильника, тому плата за гарячу воду нараховувалась згідно нормі на одну людину - 3,5 куб.

До 01.05.2015 р. ЖБК був споживачем теплової енергії,отримував гроші від мешканців будинку за централізоване опалення та гаряче водопостачання і розраховувався з Постачальником за спожиту теплову енергію. Підтвердженням цього є реєстр оплат за період 01Л0.2014 р. до 01.05.2015 р. за теплову енергію по договору № 8021010 та копії платіжних доручень, що підтверджують ці виплати.

Грошових коштів від ОСОБА_1 . на оплату теплової енергії по договору № 8021010, який діяв до 01.05.2015 р. не надходило. Листи ПАТ «Київенерго» підтверджують, що розрахунки за опалення та гарячу воду до 01.05.2015 р. проводились згідно договору № 8021010 від 01.06.2001 р., який був припинений 01.05.2015 р., а мешканці будинку перейшли на прямі договори з ПАТКиївенерго» з травня 2015 р.

Також ЖБК «Темп-15» до 01 вересня 2016 р. згідно договору № 8879/4-02 від 16 січня 2001 р. був споживачем і розраховувався за питну воду та каналізаційні стоки.

В будинку є загальній лічильник холодної води. Показники холодної води фіксуються представником ПАТ«Київводоканалу», згідно їх формуються рахунки, які надаються кооперативу. Кооператив згідно квартирних показників лічильників води, які надають мешканці ( в разі відсутності лічильників - за встановленими нормами - 5,5 куб на одну особу) формують рахунки за холодну воду та водовідведення гарячої води згідно встановлених тарифів. Відповідач показники лічильника холодної води не надає, даних про наявність лічильника холодної води кооператив не має, тому плата за холодну воду надавалась згідно нормі на одну людину - 5,5 куб., водовідведення гарячої води - 3,5 куб. Вказаний договір діяв до вересня 2016 р., після цієї дати кожний мешканець має прямий договір з ПАТ «Київводоканалом».

З урахуванням встановлених обставин за рішеням суду між ПАТ«Київводоканал» та ЖБК «Темп-15» відповідачу перерахували заборгованість та зміньшили розмір її заборгованості по розрахункам за холодну воду.

Відповідач також не платила в повному обсязі за утримання будинку та прибудинкової території. ЖБК «Темп- 15» самостійно власними силами, із залученням на договірній основі інших осіб забезпечує утримання будинку і прибудинкової території (ст. 17 Статуту кооперативу), і визначає розмір внесків (платежів) на утримання будинку і прибудинкової території виходячи з розміру витрат, передбачених кошторисом об'єднання (ст. 24, 25 Статуту кооперативу), які затверджуються загальними зборами (зборами уповноважених) (ст. 49, 50 Статуту).

Загальними зборами членів кооперативу встановлений наступний розмір внесків (платежів) на утримання будинку і прибудинкової території з 01.04.2015 р. до 01.12.2016 р.- 3,12 грн. за кв.м., з 01.04.2015 р. по 01.05.2015 р.- 2.27 грн. за кв.м.; внесок на поточній ремонт 40,0 грн. з 2-х кімнатної квартири з 01.05.2015 р. по 01.11.2015 р.; 3,32 грн. за кв. м. і внесок на поточній ремонт 40,0 грн. з 2-х кімнатної квартири з 01.11.2015 р. по 01.09.2016 р.; 3,32 грн. за кв.м. та внесок на сплату боргу за теплову енергію, по рішенням судів на користь ПАТ «Київенерго».

Cтаттею 40 Статуту кооперативу передбачено: «громадянин, який придбав у власність жиле приміщення в будинку кооперативу, зобов'язаний виконувати рішення загальних зборів членів кооперативу, незалежно від часу прийняття цих рішень», але Відповідач свої зобов'язання виконує неналежним чином, порушує право Позивача на отримання плати у встановлений законодавством строк за спожиті Відповідачем послуги та утримання будинку та прибудинкової території. Згідно з п. 8 ст. 53 Статуту кооперативу, правління кооперативу «у випадку несвоєчасного внесення членами кооперативу відповідних платежів приймає заходи до їх стягнення в установленому порядку». Відповідач свої зобов'язання виконуєненалежним чином, порушує право Позивача на отримання плати у встановлений законодавством строк за спожиті Відповідачем житлово-комунальні послуги та утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року зі змінами внесеними постановою КМ України від 24.01.2006 року № 45«власники квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги». Позивачем було вчинено дії на користь Відповідача - надано послуги, від яких Відповідач не відмовлявся.

В правовідносинах, які склалися між сторонами, серед інших прав і обов'язків сторін, на боржника покладено певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово- комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання. Закріплена в п. 10 ч. З ст. 20 Закону України "Про житлово- комунальні послуги" правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч. 2 статті 625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов'язання, вираженого в національній валюті татрьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат Позивача від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від Відповідача за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати Позивачеві, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов'язання.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити.

Відповідач та її представник позов не визнали, вважаючи безпідставними заявлені позовні вимоги, посилаючись на те що у позивача не має права вимагати стягнення з відповідача заявлених грошових сум. Обслуговування житлового будинку було погане.

Вислухавши представників позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 з 05.11.2014 р є власником квартири АДРЕСА_1 у Голосіївському районі м. Києва. Постійно проживає у будинку АДРЕСА_1, але зареєстрована у вказаній квартирі з 05.11.2014 р. з часу отримання права власності на квартиру, та в повному обсязі користується послугами що надаються з утримання будинку та прибудинкової території, холодним та гарячим водопостачанням, водовідведенням, опаленням, що надаються мешканцям будинку.

Судом встановлено, що 01.06.2001 р. між ЖБК «Темп-15», як Споживачем, та ПАТ «Київенерго», як постачальком, було укладено Договір № 8021010 на постачання теплової енергії, відповідно до умов якого постачальник зобов'язався виробити та поставити теплову енергію Споживачу для потреб опалення та водопостачання, а Споживач зобов'язався отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в договорі.

При виконанні цього Договору сторони домовились керуватись тарифами, затвердженими Київською державною адміністрацією, чинним законодавством України, Правилами користування тепловою . нормативними актами з питань користування, обліку та взаєморозрахунків за енергоносії.

Відповідно до умов п. 2.3.5 даного Договору ЖБК «Темп-15» зобов'язався забезпечите своєчасне надходження коштів на транзитний рахунок Головного інформаційно-обчислювального центру від мешканців за спожиту теплову енергію.

Таким чином з 01.06.2001 року позивач є споживачем послуг, що надаються ПАТ «Київенеро» з постачання теплової енергії, що не суперечить положенням ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідно до якої особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем або виробником.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач не сплачувала на транзитний рахунок ГІОЦ плату за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а здійснила дані оплати на рахунок ПАТ «Київенерго», відомості про який вона довідалась з сайта ПАТ «Київенерго», на підстав платіжних до КП «ГІОЦ» або ж ПАТ «Київенерго», як виконавцем послуг.

Відомості про те, що кошти, сплачені відповідачем у даний спосіб на рахунок ПАТ «Київенерго» надійшли на рахунки ПАТ «Київенерго» і були зараховані в рахунок оплати за послуги з опалення та гарячого водопостачання відповідачем не надані та матеріалами справи не підтверджуються.

Судом встановлено, що сума, яка не була сплачена членами ЖБК «Темп-15» за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у порядку, передбаченому Договором № 8021010, який укладений між ЖБК «Темп-15» та ПАТ «Київенерго», починаючи з жовтня 2014 р., була стягнута з за позовом ПАТ «Київенерго» на підставі рішення Господарського суду м.Києва.

Суд критично сприймає посилання відповідача на обгрунтування своєї позиції на положення Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії», відповідно до якого були внесені зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об'єктів усіх форм з суб'єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Відповідно до положень ст.21 зазначеного Закону виконавець послуг зобов'язаний забезпечувати своєчасність та якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором; надавати в установленому законодавством порядку необхідну інформацію про перелік житлово-комунальних послуг, їх вартість, загальну вартість місячного платежу, структуру цін/тарифів, норми споживання, режим надання житлово-комунальних послуг, їх споживчі властивості тощо; своєчасно проводити підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості; утримувати в належному у стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньобудинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором або законодавством; сплачувати споживачу компенсацію за перевищення встановлених термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт у розмірі, визначеному договором або законодавством; вести облік вимог споживачів у зв'язку з порушенням порядку надання житлово-комунальних послуг, зміною їх властивостей та перевищенням термінів проведення аварійно-відновлювальних робіт; своєчасно за власний рахунок проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини.

Споживач згідно з вимогами ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зобов'язаний укласти договір на житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; своєчасно вживати заходів щодо усунення виявлених неполадок, пов'язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, які виникли з власної вини; забезпечувати цілісність засобів обліку комунальних послуг та не втручатися в їх роботу; за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом дотримуватися правил пожежної і газової безпеки, санітарних норм; допускати у приміщення, і споруди представників виконавця/виробника в порядку, визначеному законом і договором, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; своєчасно приводити піготовку жилого будинку, помешкання (в якому він проживає або належить йому на праві власності) та йото технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Згідно з положеннями ст.19-1 Закону України «Про теплопостачання» оплата теплової енергії для виробництва якої повністю або частково постачається природний газ гарантованим постачальником, надається споживачами теплової енергії та теплопостачальними організаціями, які купують теплову енергію для подальшого постачання споживачам, шляхом перерахування коштів на рахунки із спеціальним режимом використання, які відкривають теплопостачальні та теплогенеруючі організації для зарахування коштів, у тому числі від теплопостачальних організацій, які отримують теплову енергію для її подальшого постачаня споживача, в уповноваженому банку. Оплата теплової енергії шляхом перерахування коштів на інші рахунки забороняється.

Оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов'язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між постачальною організацією та споживачем теплової енергії.

В силу положень зазначеного Закону споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

ПАТ «Київенерго» набуло функцій виконавця комунальних послуг з централізованого та централізованого постачання гарячої води для мешканців житлового будинку № 47 по вулиці Деміївський у Голосіївському районі м. Києва з 01.05.2015 р. на підставі укладеного між ПАТ «Київнерго» та ЖБК «Темп-15» Договору про розмежування відповідальності сторін щодо надання послуг з централізованого опалення, послуг з званого постачання гарячої води.

До укладення окремих Договорів з мешканцями цього будинку та розмежування відповідальності Темп-15» діяли умови Договору № 8021010, що укладений між ПАТ «Київенерго» та ЖБК «Темп-15 ", споживачем послуг з постачання теплової енергії до 01.05.2015 р. був саме Кооператив, а тому розрахунки з мешканцями будинку повинні були відбуватись відповідно до умов даного Договору.

З врахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових сум за отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води є доведеними.

ЖБК «Темп-15» до 01 вересня 2016 р. згідно договору № 8879/4-02 від 16 січня 2001 р. був споживачем і розраховувався за питну воду та каналізаційні стоки.

В будинку є загальній лічильник холодної води.

Показники холодної води фіксуються представником ПАТКиївводоканалу», згідно загального лічильника холодної води в будинку. потім на підставі цього формуються рахунки, які надаються кооперативу.

Кооператив, згідно квартирних показників лічильників води, які надають мешканці ( в разі відсутності лічильників - за встановленими нормами - 5,5 куб на одну особу) формують рахунки за холодну воду та водовідведення гарячої води згідно встановлених тарифів. Відповідач показники лічильника холодної води не надавав, даних про наявність лічильника холодної води кооператив не має, тому плата за холодну воду надавалась згідно нормі на одну людину - 5,5 куб., водовідведення гарячої води - 3,5 куб. Вказаний договір діяв до вересня 2016 р., після цієї дати кожний мешканець уклав прямий договір з ПАТ «Київводоканалом».

Відповідач також не платила в повному обсязі за утримання будинку та прибудинкової території. ЖБК «Темп- 15» самостійно власними силами, із залученням на договірній основі інших осіб забезпечує утримання будинку і прибудинкової території (ст. 17 Статуту кооперативу), і визначає розмір внесків (платежів) на утримання будинку і прибудинкової території виходячи з розміру витрат, передбачених кошторисом об'єднання (ст. 24, 25 Статуту кооперативу), які затверджуються загальними зборами (зборами уповноважених) (ст. 49, 50 Статуту).

Загальними зборами членів кооперативу встановлений розмір внесків (платежів) на утримання будинку і прибудинкової території з 01.04.2015 р. до 01.12.2016 р.- 3,12 грн. за кв.м., з 01.04.2015 р. по 01.05.2015 р.- 2.27 грн. за кв.м.; внесок на поточній ремонт 40,0 грн. з 2-х кімнатної квартири з 01.05.2015 р. по 01.11.2015 р.; 3,32 грн. за кв. м. і внесок на поточній ремонт 40,0 грн. з 2-х кімнатної квартири з 01.11.2015 р. по 01.09.2016 р.; 3,32 грн. за кв.м. та внесок на сплату боргу за теплову енергію, по рішенням судів на користь ПАТ «Київенерго».

Рішення загальних зборів є чинними, та підлягають застосуванню. Cтаттею 40 Статуту кооперативу передбачено: «громадянин, який придбав у власність жиле приміщення в будинку кооперативу, зобов'язаний виконувати рішення загальних зборів членів кооперативу, незалежно від часу прийняття цих рішень».

Згідно з п. 8 ст. 53 Статуту кооперативу, правління кооперативу «у випадку несвоєчасного внесення членами кооперативу відповідних платежів приймає заходи до їх стягнення в установленому порядку». Відповідно до п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків» затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992 року зі змінами внесеними постановою КМ України від 24.01.2006 року № 45«власники квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги». Позивачем було вчинено дії на користь Відповідача - надано послуги, від яких Відповідач не відмовлявся.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» Відповідач є споживачем житлово-комунальних послуг; і відповідно до п. 5. ч. 3. ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» п. 7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», стверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572 в редакції Постанови КМУ № 45 від 24.01.2006 р. із наступними змінами та доповненнями, зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» розмір плати за комунальні послуги розраховуються щомісячно, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленомупорядку.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зобов'язанням правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої особи (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають із підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до цієї статті підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини; цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Отже, Позивач і Відповідач є сторонами у зобов'язанні. Згідно із статтею 526 ЦК України Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідач порушує вимоги чинного законодавства про оплату житлово-комунальних послуг. А відповідно до ч. 1 ст. 625 надалі - ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 2. ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року: власник (наймач) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що власник зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Статтею 20 ч. 3 п.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов'язок, що споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, що встановлені законом або договором.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписом ст. 360 Цивільного кодексу України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд погоджується з розрахунком загального розміру вимог позивача наданого на а.с.103,104.

У частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача трьох процентів річних то відповідно до ст.258 ЦК України то така вимога заявлена після спливу спеціального строку позовної давності передбаченого у ст.258 ЦК України у один рік, а також у позивача відсутній повний помісячний розрахунок такої суми.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені останнім по сплаті судового збору при зверненні до суду в розмірі 1600 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 57-61, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.162 ЖК УРСР,ст. ст. 322,360, 525,526,530 ЦК України, ст.1,13,14,20,21,29 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Темп-15», код ЕДРПОУ 23377368 МФО 322669, розрахунковий рахунок 590 у ТВБВ №10026/01 АТ «Ощадбанк» борг за спожиті житлово-комунальні послуги та послуги за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 5254 грн. 13 коп., інфляційне нарахування на суму боргу 1376 грн. 15 коп., а загалом стягнути 6630 грн. 28 коп.(шість тисяч шістсот тридцять гривень 28 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Житлово-будівельного кооперативу «Темп-15», код ЕДРПОУ 23377368 МФО 322669, розрахунковий рахунок 590 у ТВБВ №10026/01 АТ «Ощадбанк» у відшкодування витрат по сплаті судового збору 1600( одну тисячу шістсот гривень).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Голосіївський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя С.В. Ладиченко