Справа № 276/643/17
Провадження по справі №2/276/348/17
30 листопада 2017 року смт. Хорошів
Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Мельника М.Л.
секретаря Ігнатенко О.М.
з участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько Волинського районного суду цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль»
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
зняття з реєстрації за місцем проживання,
Позивач звернувся в суд з даним позовом вказуючи, що відповідно до кредитного договору № 010/110/384 від 29.09.2008 року відкритим акціонерним товариством «ОСОБА_2 Аваль» було надано ОСОБА_3 кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії у сумі 260000 грн. строком до 24.09.2009 року зі сплатою 21,5 % річних, а позичальник зобовязався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом і виконати всі інші зобовязання в порядку та строки, визначенні договором. В забезпечення належного виконання умов кредитного договору, 29.09.2008 року між кредитором та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 укладено договір іпотеки, згідно з яким виконання зобов'язань за кредитним договором забезпечено нерухомим майном, а саме: квартирою №22, по вул.Корольова 3 смт.Іршанськ Хорошівського району Житомирської області, загальною площею 51,8 кв.м. Предмет іпотеки належить іпотекодавцям ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Іршанським ДКП 26.10.2006 року за №1986, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 27.10.2005 року. Банк виконав свої зобовязання в повному обсязі. У звязку з систематичним порушенням умов кредитного договору рішенням Володарськ-Волинського районного суду Житомирської області від 26.10.2010 року позовні вимоги банку були задоволені: стягнуто заборгованість за кредитом в розмірі 266421,56 грн.
Позивач просить суд зняти ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з реєстрації місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути судові витрати.
Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та дав пояснення по суті заявленого позову.
Відповідачі 1, 2, 3, 4 будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать поштові повідомлення, в судове засідання не прибули, причини своєї
неявки суд не повідомили.
Треті особи будучи належним чином повідомлені в судове засідання своїх представників не направили, причини неявки суд не повідомили.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає за слідуючих підстав.
Стаття 47 Конституції України гарантує кожному право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але і можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Положення п.1 ст.8 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує кожній особі, крім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою житла.
Згідно ст.155 ЖК України жилі будинки (квартири ), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.150 ЖК України, ст.ст.317, 383ЦК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у права власника можливе лише із підстав , передбачених законом
Статтею 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
Відповідно до ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Це означає, що належним способом захисту цивільних прав у такому разі є предявлення позову про позбавлення права власності або визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, які є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами. Така позиція підтверджується висновками Верховного Суду України, викладені в постанові від 16.01.2012 року у справі №6-57цс11. В тексті постанови зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом і з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою.
Житло, з якого банк просить ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які проживають у ІНФОРМАЦІЯ_2 зняти з реєстрації місця проживання перебуває у власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Іршанським ДКП 26.10.2006 року за №1986, зареєстрованого в Комунальному підприємстві «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради 27.10.2005 року.
Як слідує із змісту позовних вимог та матеріалів справи позивач просить суд зняти ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 з реєстрації місця проживання в ІНФОРМАЦІЯ_1, при цьому позовні вимоги про позбавлення права користування житловим приміщенням, або виселення
відповідачів позивач не ставить, а тому самостійна вимога про зняття з реєстрації місця проживання не є способом захисту передбачений цивільним законодавством України.
Отже, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням або виселення.
За викладених обставин позов задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 212-215, 224-228 ЦПК України, ст.ст.317, 383 ЦК України, ст.ст.9, 155 ЖК України, суд -
У задоволенні позову публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про зняття з реєстрації за місцем проживання відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: Мельник М.Л.