Справа №577/3866/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Галян С. В.
Номер провадження 22-ц/788/1723/17 Суддя-доповідач - Собина О. І.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2017 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г. ,

з участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «БІО ЛАТ»

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області 09 жовтня 2017 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «БІО ЛАТ»

про розірвання договору оренди землі, -

в с т а н о в и л а :

18 вересня 2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом, і свої вимоги мотивували тим, що 10.04.2007 року між ОСОБА_5 та ТОВ «БІО ЛАТ» укладено договір оренди землі, відповідно до якого ОСОБА_5 передав в оренду ТОВ «БІО ЛАТ» земельну ділянку площею 2,102 га строком на п'ятнадцять років. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер і вони, як його спадкоємці, 16.12.2016 року отримали свідоцтво про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку. Спадщина на земельну ділянку відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1, і саме з цього часу вони є власниками спадкової земельної ділянки та мають всі права орендодавця, оскільки договір оренди діє і на даний час. Відповідно до договору оренди, орендна плата за земельну ділянку вноситься орендарем у грошовій формі з урахуванням індексації до початку наступного року. ТОВ «БІО ЛАТ» з 2009 року використовує земельну ділянку не сплачуючи за її оренду коштів. Вважають, що строк виконання зобов'язання, а саме сплати орендної плати настав з моменту отримання ними свідоцтва про спадщину на орендовану земельну ділянку. Через свого представника вони неодноразово зверталися до ТОВ «БІО ЛАТ» з вимогою сплати коштів за оренду земельної ділянки, однак свого обов'язку ТОВ «БІО ЛАТ» не виконує. Останній раз вони звернулися до ТОВ «БІО ЛАТ» з письмовою заявою про виплату орендної плати 14.04.2017 року і вказаний лист товариство отримало 15.04.2017 року, однак ніяких коштів позивачі не отримали. Тому просили розірвати договір оренди землі від 10.04.2007 року, укладений між ОСОБА_5 та ТОВ «БІО ЛАТ» та вирішити питання судових витрат.

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області 09 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задоволено.

Розірвано договір оренди землі від 10 квітня 2007 року, укладений між ОСОБА_5 та ТОВ «БІО ЛАТ», зареєстрований в Конотопському міськрайонному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах», реєстровий номер 32.

Стягнуто з ТОВ «БІО ЛАТ» на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 640 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «БІО ЛАТ», посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

У доводах апеляційної скарги зазначає, що позивачі отримали свідоцтво про право на спадщину 16.12.2016 року, а з письмовою заявою про отримання орендної плати звернулися 15.04.2017 року, тобто в порушення обов'язку нових власників повідомити користувача в місячний строк з моменту набуття права власності, як передбачено ч.3 ст. 148 ЗК України. Крім того, у зв'язку з суттєвим зволіканням позивачів - з 2009 року до кінця 2016 року, позивачі не отримували відповідне свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п.11 договору оренди визначено, що орендна плата повинна сплачуватися до початку наступного року, тому право на отримання орендної плати у позивачів виникло з 15.04.2017 року, а саме з моменту отримання відповідачем від них заяви, а тому кінцевий строк сплати орендної плати закінчується лише у кінці 2017 року. Вважає, що невиплата орендної плати за 2009-2016 роки не є порушенням зобов'язання орендаря перед орендодавцем за договором оренди землі в частині виплати орендної плати, і це відбулося не з вини орендаря, а по причині смерті попереднього орендодавця та не оформлення правовстановлюючих документів спадкоємцями.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи представника відповідача, яка підтримала апеляційну скаргу, заперечення представників позивачів, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що невиконання відповідачем обов'язку по сплаті орендної плати за земельну ділянку є порушенням істотних умов договору, що тягне за собою припинення договору оренди землі внаслідок його розірвання, у зв'язку з чим договір оренди землі, укладений між ОСОБА_5 та відповідачем у справі, слід розірвати.

У відповідності до приписів ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 10 квітня 2007 року між ОСОБА_5 та ТОВ «БІО ЛАТ» укладено договір оренди землі, відповідно до якого останньому була надана в платне користування земельна ділянка площею 2,102 га, в тому числі ріллі 2,102 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Сахнівської сільської ради Конотопського району. Орендарю сплачується орендна плата у розмірі 1,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки у строки до початку наступного року. Строк дії договору - 15 років. Договір зареєстрований у Конотопському міськрайонному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК при Державному Комітеті України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15 червня 2007 року за №32 (а.с. 11-13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Після його смерті в порядку спадкування за законом позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частини кожен земельної ділянки площею 2,6935 га, у тому числі: рілля 2,1018 га, кадастровий номер НОМЕР_1, пасовища 0,2874, кадастровий номер НОМЕР_2, сіножаті 0,3043 га, кадастровий номер НОМЕР_3, розташованої на території Сахнівської сільської ради Конотопського району Сумської області. Право власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на успадковану земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 7-9, 38-40).

14 квітня 2017 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до ТОВ «БІО ЛАТ» з письмовою заявою про виплату їм як спадкоємцям заборгованості по орендній платі за 2009-2017 роки у повному обсязі. 15 квітня 2017 року дана заява була отримана ТОВ «БІО ЛАТ» (а.с.5-6). В той же час, заборгованість по орендній платі їм сплачена не була.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Обов'язки орендаря визначені у ст. 25 ЗУ «Про оренду землі», до яких належить: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, реєстраційного та історико-культурного призначення; у п'ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу державної податкової служби.

Відповідно до ст.ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз вищевказаних норм права дає підстави для висновку про те, що спірні правовідносини передбачають саме систематичну несплату орендної плати як підставу для розірвання договору оренди, навіть, якщо умовами договору оренди прямо на систематичності не наголошується.

Зазначена позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року №6-146цс12, від 25 червня 2011 року №6-17цс11, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Відповідно до змісту п.38 договору оренди землі дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором.

Зокрема, розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Умовами розірвання договору оренди є невиплата орендної плати (п.39 договору оренди землі).

Укладаючи вищевказаний договір оренди землі, сторони досягли згоди з такої істотної умови, як орендна плата.

Так, у п.9 договору зазначається, що орендна плата сплачується у грошовій формі та в розмірі 293,15 грн.

Сторони також домовилися про те, що орендна плата виплачується орендарем до початку наступного року (п.11 договору оренди).

Окрім того, розмір орендної плати мав переглядатися з періодичністю, погодженою сторонами, зокрема, у разі інфляції, що передбачено п.13 договору оренди землі.

За таких умов, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо систематичної несплати орендної плати в установлений договором строк, а саме за 2009-2016 роки. Систематичне невиконання відповідачем обов'язків за договором оренди землі грубо порушує права позивачів. Систематична несплата орендної плати дає правові підстави для задоволення позову та розірвання договору оренди землі, укладеного між ОСОБА_5 та ТОВ «БІО ЛАТ» 15 червня 20107 року.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про існування підстав для розірвання договору оренди землі в зв'язку із несплатою орендної плати.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, яким у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, справа розглянута в межах позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «БІО ЛАТ» відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області 09 жовтня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -