Справа № 183/4840/17
Провадження № 2/183/3032/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з секретарем Данильченко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковськ Дніпропетровської області цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

28 вересня 2017 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого, позивач посилається на те, що 22 березня 2010 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № б/н, на підставі якого банк надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2 000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % річних, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Зі своєї сторони, банк виконав всі умови підписаного договору, і надав ОСОБА_1 кредит у зазначеному вище розмірі, однак, відповідач в порушення взятих на себе зобовязань, своєчасно не сплачував кредит та відсотки за користування кредитом, в результаті чого станом на 05 вересня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 54 098,00 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 2 305,72 грн., заборгованості з процентів за користування кредитом у розмірі 44 939,99 грн., заборгованості за пенею та комісією у розмірі 3 800,00 грн., фіксованої частини штрафу у розмірі 500,00 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 2 552,29 грн. Зазначену суму, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи за його відсутності не клопотав, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.

На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться.

Суд, дослідивши зібрані письмові докази, дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з встановлених наступних обставин.

Позивач 22 березня 2010 року відкрив відповідачу ОСОБА_1 рахунок на умовах договору, укладеного відповідно до ст.ст. 634, 1066 ЦК України в формі приєднання позичальником до "Умов та правил надання банківських послуг", затверджених наказом № СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та "Тарифів банку", що викладені на банківському сайті, що обов'язкові для сторін згідно з ст. 629 ЦК України, і підтверджується підписаною відповідачем анкетою-заявою (а.с. 5, 6-29). На цих умовах позивач зобов'язався виконувати розпорядження про перерахування і видачу відповідних сум з цього рахунка та проводити інші операції за рахунком, ініційовані ОСОБА_1 згідно з п. 1.14 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" за допомогою платіжної картки "Универсальная". При цьому, відповідно до п. 1.1.7.3 та п. 1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг картрахунки відкриті на невизначений строк, а договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, а якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

Позивач за цим договором згідно з ст.ст. 1054, 1056, 1069 ЦК України зобов'язався в майбутньому кредитувати рахунок під проценти за ставкою 36,00 % річних, визначивши максимальною сумою для грошового переказу 2 000,00 грн., яка згодом збільшена банком.

Відповідач зобов'язався відповідно до умов надання кредиту за п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг використовувати і повернути банку кредит належним чином, сплативши проценти та інші платежі до 25 числа місяця, наступного за звітним, в якому здійснено платіж на користь відповідача, що він мав виконати згідно з ст. 526 ЦК України.

Зобовязання відповідача за укладеним договором щодо дотримання строків виконання відповідно до ст.ст. 548, 551 ЦК України забезпечені в п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штрафом в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Суд за браком доказів підтвердження відповідачем виконання зобовязання за правилами ст. 545 ЦК України дійшов висновку згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України про відсутність сумнівів в істинності перевірених в судовому засіданні розрахунків суми грошового боргу, виконаних позивачем (а.с. 3-4), які з огляду на не спростовану вірогідність відомостей про несплачені позивачу суми безспірно спростовують добросовісність відповідача. Оскільки іншого не доведено, за внутрішнім переконанням суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 в порушення ст.ст. 529, 530, 536 ЦК України відступив від умов про повернення суми кредиту в межах ліміту і від строків виконання за договором, чим прострочив виконання згідно з ст. 612 цього Кодексу щодо повернення кредиту та сплати процентів.

Таким чином, відповідач ОСОБА_1 порушив взяте перед позивачем зобов'язання, на підставі чого з урахуванням визнаних позивачем сум, як ним отриманих, його права згідно ст. 611 ЦК України підлягають захисту з присудженням з відповідача 2 305 гривень 72 коп. боргу за кредитом і 44 939 гривень 99 коп. боргу з процентів. Так само, за перевіреним в судовому засіданні розрахунком позивача на його користь відповідно до ст. 550 ЦК України відповідач зобовязаний сплатити за весь час прострочення сплати боргу 3 052 гривні 29 коп. штрафу.

В той же час, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми, яка зазначена в позовній заяві як заборгованість за пенею та комісією, необхідно відмовити, оскільки відповідно до розрахунку, долученого позивачем до позовної заяви, ця сума є комісією, а не пенею.

Однак, зі змісту поданого позивачем до суду договору не вбачається будь-яких істотних умов, які б вказували відповідно до ст.ст. 628, 638 ЦК України на укладання змішаного договору з елементами договору комісії за визначенням ст. 1011 цього Кодексу, і умови нарахування комісійної плати та її розмір не зазначені, а так само не вбачаються будь-які умови нарахування пені та її розмір. Згідно ст.ст. 202, 203, 509 ЦК України за загальним правилом не допускається зобов'язання без відповідної правової підстави його виникнення, через що відсутність факту надання послуг комісії та умов і розміру нарахування пені, виключає нарахування комісійної плати та пені, а тому в позові в частині цих вимог належить відмовити за відсутності згідно ст. 11 ЦК України підстав виникнення права у позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до частини задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, (ІПН НОМЕР_1), на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (, м. Дніпро) заборгованість за кредитним договором № б/н від 22 березня 2010 року у розмірі 50 298 гривень 00 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 2 305,72 грн., заборгованості з процентів за користування кредитом у розмірі 44 939,99 грн., фіксованої частини штрафу у розмірі 500,00 грн. та процентної складової штрафу у розмірі 2 552,29 грн., а також судовий збір у розмірі 1 600,00 грн., а всього на суму 51 898,00 грн. (пятдесят одна тисяча вісімсот девяносто вісім гривень 00 копійок).

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

ОСОБА_1 має право подати до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області письмову заяву про перегляд цього заочного рішення протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а така само відповідачем з наступного за днем постановлення ухвали про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя Г.Є. Майна