Провадження № 4-с/522/239/17
У Х В А Л А

03 листопада 2017 року

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

при секретарі Шевчик В.І.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову начальника Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області про відновлення виконавчого провадження, субєкт оскарження Другий Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеса, заінтересована особа: квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси,

В С Т А Н О В И В:

Заявник 06.10.2017 року звернувся до суду зі скаргою на постанову начальника Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області про відновлення виконавчого провадження, субєкт оскарження Другий Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеса, заінтересована особа: квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси, за якою просив визнати незаконною та скасувати постанову начальника Приморського ВДВС м. Одеси відділу ГТУЮ в Одеській області про відновлення виконавчого провадження від 20.03.2017 року за виконавчим провадженням №45304078 по виконанню виконавчого листа №2-11374/11 від 08.11.2013 року Приморського районного суду м. Одеси; зобовязати субєкта оскарження винести постанову про закриття виконавчого провадження ВП №45304078 по виконанню виконавчого листа №2-11374/11 від 08.11.2013 року Приморського районного суду м. Одеси на підставі п.13 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до наказу Міністерства юстиції України № 375/5 від 15.02.2017 з 19.06.2017 року проводиться реорганізація шляхом поділу Приморського відділу державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області на Перший Приморський відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області та Другий Приморський відділ державної виконавчої служби міста ОСОБА_2 територіального управління юстиції в Одеській області, тому судом на підставі ст.. 37. 386 ЦПК України протокольною ухвалою було залучено Другий Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеса замість Приморського ВДВС м. Одеси відділу ГТУЮ в Одеській області.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 (по довіреності від 29.04.2016 року) подану скаргу та обставини, якими вона обґрунтована, підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що ухвалою апеляційного суду Одеської області по справі №522/4029/16-ц були скасовані постанови начальника Першого Приморського відділу ДВС ОМУЮ ОСОБА_4 від 11.11.2014 року ВП№45243429 та ВП№45304078 про закінчення виконавчих проваджень. Згідно супровідного листа КЕВ м. Одеси від 06.03.2017 року за вих.. №692 належним чином завірена копія ухвали суду апеляційної інстанції від 20.10.2016 року надійшла до Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області 16.03.2017 року (четвер). Проте, у порушення вимог ст.. 41 вказаного Закону України «Про виконавче провадження», постанова про відновлення виконавчого провадження була винесена після встановленого законом строку, вони відновили виконавче провадження лише 20.03.2017 року. Також зазначив, що була постанова начальника Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області від 20.03.2017 року, якою було відновлено виконавче провадження ВП №45604078. Вони вказану постанову не отримували у порушення вимог ч.1 та 5 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження». Тому вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Представник Другого Приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_5 (по довіреності від 30.10.2017 року) у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги ОСОБА_1, просив відмовити у її задоволенні. Зазначив, що вказане виконавче провадження ВП №45304078 він прийняв на виконання на підставі доручення начальника відділу від 04.07.2017 року. Зазначив, що дійсно була заява КЕВ м. Одеси від 16.03.2017 року про відновлення виконавчого провадження на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 20.10.2016 року, проте державний виконавець відновлює провадження на протязі трьох днів з моменту, коли отримав таку заяву. Вказував, що таку заяву КЕВ м. Одеси було отримано 19.03.2017 року і наступного дня відновлено виконавче провадження, тобто строк не пропущено. Пояснив, що у відділі ДС ведеться електрона реєстрація вхідної кореспонденції та спочатку таку заяву отримав відповідний відділ ДВС, а не державний виконавець. Крім того вказував, що права стягувача не були при цьому порушенні, вважає своїм діями (щодо оскарження такої постанови про відновлення виконавчого провадження) ОСОБА_1 чинить перешкоди у здійсненні виконавчого провадження. Додатково пояснив, що положеннями ст.. 28 Закону України «Про виконавче провадження» дійсно передбачено відправку кореспонденції рекомендованим листом з повідомленням про вручення, при цьому відправка постанови про відновлення виконавчого провадження можлива і простою кореспонденцією. Оскаржувану постанову вони направляли на адресу скаржника 05.07.2017 року з рекомендаційним листом. Крім того, скаржник та його представник ознайомлювались з матеріалами виконавчого провадження 17.07.2017 року, тому їм було відомо про відновлення виконавчого провадження, проте з відповідною скаргою звернулись до суду лише у вересні 2017 року, вважає, що були пропущені строки звернення до суду. З урахуванням викладених обставин, просив скаргу залишити без задоволення.

Від представника КЕВ м. Одеси ОСОБА_6 надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності, також у заяві заперечували проти задоволення скарги ОСОБА_1 та просили відмовити, вважають оскаржувану постанову державного виконавця законною та винесеною обґрунтовано. У минулих судових засіданнях представник КЕВ м. Одеси підтвердила, що виконавче провадження було відновлено за їх заявою на підставі ухвали апеляційного суду Одеської області від 20.10.2016 року.

Суд, за згодою сторін з урахуванням вимог ст.. 169 ЦПК України, ухвалив слухати справу за відсутності представника квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси, сповіщеного належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

З наданих суду матеріалів виконавчого провадження ВП №364/В-2, судом встановлено, що 29.10.2014 р. та 03.11.2014 р. начальник Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 ухвалив постанови ВП № 45243429 та ВП № 45304078 про відкриття виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчий листа № 2-11374/11, виданого Приморським районним судом м. Одеси 08.11.2013 р., в якому вказано: «Зобов'язати ОСОБА_1, ОСОБА_1 ҐВ.О. усунути перешкоди у здійсненні Міністерству оборони України та квартирно-експлуатаційному відділу м. Одеси права користування та розпорядження двома приміщеннями площею 33,75 кв.м. адміністративної будівлі №9 військового містечка №186, що знаходиться за адресою: м.Одеса, пр-т Гагаріна, 19, шляхом звільнення цього приміщення.

11.11.2014 р. начальник Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 ухвалив постанови ВП № 45243429 та ВП № 45304078 про закінчення вищевказаних виконавчих проваджень.

У подальшому, ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20.10.2016 року дії начальника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 з ухвалення постанов від 11 листопада 2014 року ВП № 45243429 та ВП № 45304078 про закінчення виконавчих проваджень були визнані неправомірними та постанови начальника Першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_4 від 11 листопада 2014 року ВП № 45243429 та ВП № 45304078 про закінчення виконавчих проваджень було скасовано.

20.03.2017 року постановою начальника Приморського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області ОСОБА_7 було відновлено виконавче провадження ВП №45604078 відносно боржника ОСОБА_1 з виконання виконавчого листа №2-11347/11, виданого Приморським районним судом м. Одеси 08.11.2013 року, згідно заяви КЕВ м. Одеси від 06.03.2017 року та зі штампом про реєстрацію ВДВС від 16.03.2017 року №4800/17-38, і ухвали апеляційного суду Одеської області від 20.10.2016 року.

У відповідності до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Мінюсту від 25.12.2008 № 2274/5, діловодство з виконання рішень в органах державної виконавчої служби це - сукупність процесів, що забезпечують документування управлінської інформації і організацію роботи із службовими документами, що віднесені до компетенції органів державної виконавчої служби, з моменту їх створення або надходження до відправлення або передачі в архів.

Діловодство в органах державної виконавчої служби здійснюється спеціально визначеними працівниками, відповідальними за ведення діловодства (далі - діловод), про що зазначається в їх посадових інструкціях.

Із вказаного Порядку суд вбачає, що документи, що надходять на адресу районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних відділів державної виконавчої служби (далі - Відділ) приймаються, попередньо опрацьовуються та реєструються діловодом Відділу.

Попереднє опрацювання документів включає перевірку правильності їх адресування, оформлення і цілісності упаковки, її розкриття, перевірку наявності документів та додатків до них, а також розподіл їх за виконавцями. Визначення виконавців здійснюється відповідно до змісту документів і розподілу обов'язків між працівниками Відділу.

Реєстрація вхідних документів здійснюється шляхом присвоєння їм єдиного реєстраційного індексу з подальшим записом необхідних відомостей про документ у відповідному журналі реєстрації.

Кореспонденція, яка надійшла до Відділу поштою або з прийому (крім звернень громадян, які розглядаються відповідно до Закону України "Про звернення громадян", документів про відкриття виконавчого провадження, листів-відповідей на запити державного виконавця), підлягає реєстрації в Журналі реєстрації загальної вхідної кореспонденції за встановленою формою (додаток 2), про що також свідчить штамп на заяві КЕВ м. Одеси від 16.03.2017 року.

У відповідності до п.2.8 Порядку, зареєстровані в установленому порядку документи розглядаються керівником Відділу не пізніше наступного робочого дня з дня надходження кореспонденції до Відділу, а документи за рішеннями, що підлягають негайному виконанню, - в день їх надходження. Результати розгляду документів керівником фіксуються в резолюції.

Після накладення резолюції керівником Відділу документи повертаються діловоду для внесення необхідної інформації до реєстраційних та (або) облікових журналів, у необхідних випадках - для оформлення документів в обкладинку, та не пізніше наступного робочого дня з дня накладення резолюції передаються виконавцям до виконання або на ознайомлення.

Згідно п. 2.13-2.14 Порядку, реєстрація вхідних, вихідних та інших службових документів може здійснюватися за допомогою комп'ютеризованої системи організації діловодства, яка призначена для одержання статистичних даних щодо документообігу, оперативного пошуку документів та контролю за термінами їх виконання.

При автоматизованій (комп'ютерній) формі реєстрації документів запис здійснюється шляхом прямого введення обов'язкового складу реквізитів, який установлений для відповідних журналів у паперовій формі. За необхідності склад обов'язкових реквізитів може бути доповнений.

Передавання документів про відкриття виконавчого провадження державному виконавцеві здійснюється діловодом під підпис у Журналі обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцеві. Державний виконавець після одержання документів про відкриття виконавчого провадження у встановлений Законом України "Про виконавче провадження" строк приймає рішення щодо відкриття виконавчого провадження чи відмови у його відкритті (п.3.6 Порядку).

У відповідності до ст.. 41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Тобто заява була зареєстрована, на ній наявний відповідний штамп ВДВС.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи судом встановлено, що КЕВ м. Одеси подало до відділу ДВС заяву про відновлення виконавчого провадження 16.03.2017 року, яка була зареєстровано Приморським ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, та була передана 17.03.2017 року (18-19.03.2017 року це вихідні дні).

З урахуванням викладеного суд приймає до уваги пояснення представника відділу ДВС стосовно того, що після реєстрації відповідної заяви про відновлення виконавчого провадження вона була передана на резолюції начальника відділу та лише наступного дня (тобто 17.03.2017 року (пятниця)) була передана на виконання відповідному державному виконавцю.

Суд вбачає, що виконавче провадження ВП №45304078 було відновлено державним виконавцем 20.03.2017 року (понеділок), тобто питання було вирішено державним виконавцем наступним робочим днем з дня одержання виконавцем відповідного рішення, тобто ним було дотримано строки, передбачені ст.. 41 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, скаргу ОСОБА_1, заявлену з підстав недотримання державним виконавцем строків для відновлення виконавчого провадження. суд вважає необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст.. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються курєром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Суд вбачає, що дійсно постанова про відновлення виконавчого провадження від 20.03.2017 року була направлена скаржнику повторно лише 05.07.2017 року, проте зазначене не свідчить про її незаконність та не є підставою для її скасування.

При цьому суд враховує, що відповідно до Основного Закону України держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності і господарювання; усі субєкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій її території; обовязковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 55, частина пята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України „Про судоустрій і статус суддів, судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

У відповідності до ст.. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Проте, судом за розглядом даної справи не встановлено і представник скаржника не надав обґрунтованих пояснень, яким чином були порушені права ОСОБА_1 за даною постановою за тими підставами, з яких він звернувся до суду з даною скаргою.

При цьому судом не приймаються до уваги посилання представника субєкта оскарження стосовно того, що скаржником пропущено строк звернення до суду з відповідною скаргою з наступного.

Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод (абзац 2 частини першої статті 385 ЦПК).

Слід також мати на увазі, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби та їх посадових осіб, який судам і потрібно враховувати, а не загальний строк, визначений статтею 385 ЦПК. Наприклад, десятиденний строк обчислюється з моменту одержання заявником копії відповідної постанови.

Суд вбачає, що ОСОБА_1 оскаржує постанову про відновлення виконавчого провадження від 20.03.2017 року, проте таку постанову заявник отримав лише 26.09.2017 року. Зазначене не спростовано представником відділу ДВС та пояснення представника ВДВС, що ОСОБА_1 отримав оскаржувану постанову раніше не знайшли свого підтвердження.

Скарга була подана до суду 06.10.2017 року. Отже, суд вбачає, що ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідною скаргою у межах строків, встановлених ЦПК України.

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст.387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.. 1, 3, 10, 11, 15, 57, 60, 61, 169, 208-209, 212-215, 218, 383 ЦПК України, ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову начальника Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області про відновлення виконавчого провадження, субєкт оскарження Другий Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеса, заінтересована особа: квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Домусчі Л.В.