Справа № 750/1120/17
Провадження № 2/750/1708/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року м.Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Литвиненко І.В.

за участю секретаря Юрченко І.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2 представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про солідарне стягнення заборгованості за теплопостачання,

в с т а н о в и в :

01.02.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за теплову енергію, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, у розмірі 2637, 85 грн., яка виникла за період з 01.04.2012 року по 01.12.2013 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 у судовому засіданні у задоволенні позову просили відмовити.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідками адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Чернігівській області від 06.02.2017 року № 4874, 4873, 4872 (а.с. 15-17) та копією особового рахунку №519706-0, який наданий Комунальним підприємством «НОВОЗАВОДСЬКЕ» Чернігівської міської ради 09.11.2016 року (а.с. 7), даний факт також підтверджується довідкою Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 6640 від 23.10.2017 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦК України, власність зобовязує. Згідно із ст. 322 ЦК України, власник повинен утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст.ст. 64, 6668 ЖК України відповідач зобовязаний своєчасно оплачувати комунальні послуги.

Позивач надає у вказане помешкання відповідачів послуги з опалення та гарячого водопостачання, але відповідачі своєчасно за надані послуги не розраховувалися і внаслідок чого за період з 01.04.2012 року по 01.12.2013 року виникла заборгованість на загальну суму 2637,85 грн., що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 62-63).

13.03.2017 року було складено ОСОБА_3 про не проживання ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 40).

Згідно ч. З п. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 08.10.1992 року №572, власник, наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

Крім того п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, визначено, що розрахунковим періодом для оплати відповідних послуг є календарний місяць, а плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 Закону України «Паро житлово-комунальні послуги» споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року надано право споживачу на зменшення розміру плати у разі: надання послуг не в повному обсязі, зниження їх якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання; тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання.

Суд доходить висновку, що не заслуговують на увагу посилання відповідача ОСОБА_2І та її представника на: довідку паспортної служби Комунального підприємства «Новозаводське» ЧМР від 21.12.2016 року № 8150; довідку довідку паспортної служби Комунального підприємства «Новозаводське» ЧМР від 13.03.23017 року № 1505 (а.с. 41), акт не проживання ОСОБА_4 з 1997 року у квартирі АДРЕСА_1; акт не проживання ОСОБА_4 з 1997 року у квартирі АДРЕСА_1 від 21.12.2016 року; акт не проживання ОСОБА_4 з 1997 року у квартирі АДРЕСА_1 від 13.03.2017 року (а.с. 40), оскільки довідки та акти складені в 2016 та 2017 роках, а заборгованість зі сплати послуг із теплопостачання утворилася з період 01.04.2012 року по 01.12.2013 року. Отже відповідачам та її представником не доведено, що відповідач зверталась у спірний період до позивача із письмовою заявою та документами, передбаченими п. 29 Правил для зменшення розміру плати.

Крім того у судовому засіданні було встановлено, що 27.12.2013 року Деснянським районним судом м. Чернігова було видано судовий наказ, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма ТехНова заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.04.2012 року по 01.12.2013 року в сумі 2887 грн. 85 коп. та стягнуто по 38 грн. 23 коп. з кожного у відшкодування судового збору. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.02.2014 року судовий наказ від 27.12.2013 року що був виданий за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма ТехНова про солідарне стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованості за послуги з теплопостачання в сумі 2887 грн. 85 коп. за період з 01.04.2012 року по 01.12.2013 року скасовано (а.с. 8).

Таким чином твердження відповідача щодо пропуску позивачем строків звернення із даним позовом до суду є хибним, оскільки відбулося переривання перебігу строку позовної давності. В даному випадку перебіг строку позовної давності переривався в грудня 2013 року та розпочинався заново з 05.02.2014 року, а звернення із даним позовом мало місце 01.02.2017 року, тобто в межах строків позовної давності. Дане твердження суду повністю узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 21 січня 2015 року у справі № 6-214цс14 в якій зазначено, що частиною другою статті 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Судовий наказ відповідно до частини першої статті 95 ЦПК України є особливою формою судового рішення про стягнення з боржника грошових коштів або витребування майна за заявою особи, якій належить право такої вимоги. Ураховуючи те, що судовий захист права кредитора на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання кредитором заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом ІІ ЦПК України, перериває перебіг строку позовної давності.

Вищевикладене свідчить про неналежне виконання відповідачами зобов'язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за надані послуги у встановлений законодавством строк. Між позивачем та відповідачами виникли відносини, що породжують цивільні права та обовязки, оскільки позивач надає послуги, а відповідачі ними користується.

Відповідно до вимог ст.ст. 64, 66 68, 160-162 ЖК України, ст. 19 Закону України Про теплопостачання відповідачі несуть солідарний обовязок та зобовязані були своєчасно сплачувати за послуги з теплопостачання. Відповідачі надані позивачем послуги в повній мірі не оплачували, в звязку з чим виникла заборгованість, що підтверджується розрахунком позивача. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Оскільки ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи, що підтверджується копією довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії АВБ № 042019 (а.с. 42), отже сума судового збору в сумі 533,33 грн. підлягає поверненню позивачу шляхом присудження її на користь позивача за рахунок Державного бюджету України.

З відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТехНова» підлягає стягненню судовий збір у сумі по 533,33 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208-210, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТехНова» заборгованість за теплопостачання за період з 01.04.2012 року по 01.12.2013 року в сумі 2637,85 (дві тисячі шістсот тридцять сім) грн. 85 коп.

Стягнути із ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТехНова» в рахунок відшкодування судових витрат по 533 грн. 33 коп. з кожного.

Присудити за рахунок Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТехНова» судові витрати 533 грн. 33 коп.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Литвиненко