АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/6776/17Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 22-ц/789/1056/17 Доповідач - Ткач З.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2017 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - Ткача З.Є.

Суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

з участю секретаря - Танцюра О.В.

за участю: представника Тернопільського об'єднаного УПФ України - Завацької І.М., ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 липня 2017 року у справі за позовом Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутого майна,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2017 року Тернопільське об'єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі - Тернопільське об'єднання УПФ України) звернулось до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутого майна у розмірі 26292,92 гривень.

Позов обґрунтовує тим, що відповідач перебуває на пенсійному обліку у позивача та отримує пенсію за віком згідно з Законом України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 02 березня 2011 року зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі провести перерахунок пенсії починаючи з 19 липня 2010 року. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року постанова Тернопільського міськрайонного суду від 02 березня 2011 року скасована, а в позові ОСОБА_2 про перерахунок пенсії відмовлено.

Постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року пенсійний фонд отримав в жовтні 2016 року, у зв'язку з чим за період з 4 лютого 2014 року по 30 листопада 2016 року виникла переплата пенсії відповідачу у сумі 26292,92 гривень.

Вказані грошові кошти є безпідставно набутими та підлягають поверненню відповідно до статті 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та ст. 1212 ЦК України.

Добровільно повернути вказані кошти відповідач відмовився.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 липня 2017 року вирішено: «У задоволенні позову Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно набутого майна - відмовити.»

В апеляційній скарзі Тернопільське об'єднання УПФ України просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позов, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В суді апеляційної інстанції представник Тернопільського об'єднаного УПФ України апеляційну скаргу підтримав та пояснив, що безпідставно набуті відповідачем грошові кошти підлягають поверненню, оскільки мала місце рахункова помилка з боку працівників пенсійного фонду.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3, просили скаргу відхилити, а рішення Тернопільського міськрайонного суду залишити зміни.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних мотивів.

Судом установлено, що ОСОБА_2 призначено пенсію за віком у Тернопільському об'єднаному УПФ України.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду від 02 березня 2011 року задоволено позов ОСОБА_2 про проведення перерахунку пенсії та зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в місті Тернополі провести перерахунок пенсії починаючи з 19 липня 2010 року із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону враховується для обчислення пенсії - за 2009 рік з врахуванням виплачених сум.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 лютого 2014 року вищевказану постанову Тернопільського міськрайонного суду від 02 березня 2011 року скасовано та у задоволенні позовних вимог відмовлено. Дану постанову за запитом Тернопільського об'єднаного УПФ України отримано 17 жовтня 2016 року.

З розпорядження начальника Тернопільського об'єднаного УПФ України від 24 листопада 2016 року, прийнятого на підставі розгляду пенсійної справи і особового рахунку ВЗ 08 № п/с 163312, вбачається, що ОСОБА_2, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, одержує пенсію за віком в розмірі 3 228 грн. 89 коп. на місяць і сума переплати 26 292 грн. 92 коп. згідно з довідкою відділу з призначення (виплати) пенсій утворилася за період з 04 лютого 2014 року по 30 листопада 2016 року. Сума переплати підлягає поверненню з пенсії ОСОБА_2 згідно з п. 4 Порядку про повернення сум пенсій, виплачених надміру та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що на підставі зібраних у справі доказів судом не встановлено факту недобросовісного набуття ОСОБА_2 отриманих коштів у розмірі 26292,92 гривень, які є пенсійною виплатою, призначеною йому Тернопільським об'єднання УПФ України, як не встановлено й наявності рахункової помилки, а тому відповідно до ст.1215 ЦК України зазначена сума поверненню не підлягає.

Висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає обґрунтованими та законними виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року №6-4, та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 15 травня 2003 року №374/7965.

Згідно п. 3 цього Порядку, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до статті 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, факт подання Тернопільському об'єднаному УПФ України завідомо неправдивих даних, які стали б підставою для призначення пенсії відповідачу, не встановлено.

Таким чином, відсутні докази зловживань з боку відповідача, як пенсіонера, що відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» могли б бути визнані підставою для стягнення в судовому порядку надміру виплачених сум пенсії.

За змістом ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Крім цього, стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 22 січня 2014 року №6-151цс13 та від 02 липня 2014 року № 6-91цс14.

Апеляційний суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні по справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) від 20.10.2011 р. Так, у пунктах 70 -71 наведеного рішення, суд підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов'язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі Pincova та Pine проти Чеської Республіки, n. 58, а також рішення у справі Gashi проти Хорватії, заява № 32457/05, п. 40, від 13.12.2007 р., та у справі Trgo проти Хорватії, заява № 35298/04, п. 67, від 11.06.2009 р.).

Таким чином, без підтвердження фактів недобросовісної поведінки відповідача чи фактів зловживань, які відповідно до ст. 60 ЦПК України повинен довести позивач, посилання представника Тернопільського об'єднаного УПФ України про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_2 зайво отриманої суми пенсії є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що відпала підстава, на якій було виплачено пенсію відповідачу, тобто скасовано судове рішення Тернопільського міськрайонного суду від 2 березня 2011 року, - колегія суддів вважає безпідставними, оскільки правові наслідки, передбачені ст.1212 ЦК України, яка регулює загальні положення про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, застосовуються у разі, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування.

Доводи апеляційної скарги щодо скасування рішення суду через необізнаність Тернопільського об'єднаного УПФ України про винесення постанови Львівським апеляційним адміністративним судом 4 лютого 2014 року, колегія відхиляє, оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження факту недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів в сумі 26292,92 гривень, які є пенсійною виплатою, як і не встановлено наявності рахункової помилки, тому відповідно до вимог ст. 1215 ЦК України зазначена сума поверненню не підлягає.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів для спростування рішення суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, апелянтом не представлено.

Тому, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, надано вірну оцінку зібраним доказам, відповідно до спірних правовідносин правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Тернопільського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 31 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала колегії може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів, шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області З.Є. Ткач