_____________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/9398/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря Баранової Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2017 року позивач звернулась з позовом до суду та просить ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь сина ОСОБА_3 повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, аліменти в сумі 2000 гривень щомісячно, до закінчення його навчання.

Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач є батьком ОСОБА_3, який є студентом денної форми навчання коледжу ВНЗ «Одеської державної академії технічного регулювання та якості».

Позивач стверджує, що відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, а вона у звязку з скрутним матеріальним становищем не в змозі самостійно утримувати сина, який продовжує навчання, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові.

Відповідач ОСОБА_2 позов визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі ? частини його доходів, надав суду довідку про заробітну плату.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини між сторонам виникли з сімейних відносин та врегульовані положеннями Сімейного Кодексу України.

У судовому засіданні встановлено, що 15 жовтня 1999 року народився ОСОБА_4, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції було складено актовий запис № 1220, що підтверджується Свідоцтвом про народження ОСОБА_2 І-ЖД № 461166, де батьком записаний ОСОБА_2, матірю ОСОБА_1.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2008 року, справа № 2-4632/2008, було стягнуто з ОСОБА_2 на корить ОСОБА_1 аліменти на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки всіх його доходів щомісячно, починаючи з 4 липня 2008 року по 15 жовтня 2017 року.

Як вбачається зі Свідоцтва про зміну імені ОСОБА_2 І-ЖД № 010126, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, ОСОБА_4 змінив своє прізвище на «Галузінський».

Відповідно до довідки від 05.09.2017року за № 477 вбачається, що ОСОБА_3 є студентом 1 курсу денної форми навчання коледжу ВНЗ «Одеської державної академії технічного регулювання та якості» ІІІ рівня акредитації, закінчує навчання 30.06.2021 року.

Згідно з вимогами ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, яка була видана адміністрацією ОСББ «Варненська 7А», ОСОБА_3 зареєстрований та проживає разом з матірю ОСОБА_1 за адресою м. Одеса, вул.. Варненська 7 А, кв. 106.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 власних доходів не має та має діагноз бронхіальна астма, змішана форма

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 працює на підприємсті ТОВ «СПЕЦІАЛІЗОВАНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ОХОРОНА-КОМПЛЕКС-ОДЕСА» на основному місці роботи, на посаді ст. охоронець ГШР з 02.02.2017 року по теперішній час. Як вбачається з довідки про доходи № 2-2017 від 14.11.2017 року його нарахована заробітна плата за останні 6 місяців складає 19 250 гривень, а з урахуванням утримань, отримана заробітна плата складала 15 496, 25 гривень; місячна сума нарахованої заробітної плати дорівнює 3200 гривень.

Правовідносини обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобовязань, обовязку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі №6-1296цс15, а відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Як роз'яснено у п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але не меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України)

Визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, та враховує наступні обставини, що позивач ОСОБА_1, мати дитини, доказів скрутного матеріального становища суду не надала, повнолітній ОСОБА_3 навчається у навчальному закладі на денній формі навчання на безоплатній основі. не працює, відповідно до вимог сімейного законодавства повнолітня дитина має право на отримання матеріальної допомоги з боку батьків.

В той же час, відповідач ОСОБА_2 є особою працездатного віку, має постійне місце роботи, середньомісячна заробітна плата складає 3200 грн., доказів про наявність медичних протипоказань встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було, в той же час відповідач бажає допомагати сину, а від так суд вважає за можливе зменшити розмір аліментів визначений позивачем у розмірі 2000 гривень до 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, враховуючи майновий стан відповідача та те, що жодних доказів отримання ним будь-яких інших доходів, крім зазначених, у судовому засіданні надано не було.

Згідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 58 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2. ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 Цивільного процесуального кодексу України, засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

У силу ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, серед іншого, вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно з вимогами ст.ст.124, 129 Конституції України, ст.1 ЦПК України задачами цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних, прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами судочинства є законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження та обов'язковість рішень суду до виконання.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України суд захищає порушене право особи у спосіб, встановлений законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволення частково, ухвалюючи рішення суд присуджує стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до закінчення навчання в коледжу ВНЗ «Одеської державної академії технічного регулювання та якості» ІІІ рівня акредитації, тобто - 30.06.2021 року.

Відповідно до положень ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд присуджує стягнути з ОСОБА_4 на користь на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 191, 199, 200 СК України, ст.ст. 3, 88. 118-120, 224-226 ЦПК України, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти на у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до закінчення навчання в коледжу ВНЗ «Одеської державної академії технічного регулювання та якості» ІІІ рівня акредитації, тобто - 30.06.2021 року.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 640 гривень на рахунок: 0005; МФО-828011; отримувач УК у м. Одесі (Київський р-н) (код отримувача ЄДРПОУ - 38016923 ); код класифікації доходів бюджету 22030001.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Куриленко О. М.