АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Владичана А.І.

суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.

секретар Андрушків С.П.

за участю апелянта ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» про зобовязання безоплатно встановити індивідуальний квартирний газовий лічильник, за апеляційною скаргоюОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 серпня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» про зобовязання безоплатно встановити індивідуальний квартирний газовий лічильник.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що є власником квартири АДРЕСА_1. На підставі схваленої інвестиційної програми газопостачального підприємства ПАТ «Чернівцігаз» на 2015 рік 9.06.2015 року звернувся до товариства із відповідною заявою про встановлення газового лічильника, відповідями на яку від 2.03.2017 року, 5.04.2017 року та 23.05.2017 року йому розяснено, що в листопаді 2016 року встановлено будинковий газовий лічильник за вказаною адресою, а у встановленні індивідуального газового лічильника йому відмовлено.

Вважає дії відповідача незаконними, протиправними та такими, що порушують його майнові права.

Просив суд зобов'язати ПАТ «Чернівцігаз» встановити йому індивідуальний квартирний газовий лічильник.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 серпня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

____________________________________________________________________

22ц/794/1123/2017 р. Головуючий у І інстанції Скуляк І.А.

Категорія 43 Суддя-доповідач ОСОБА_3

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що рішення суду є незаконним, ухваленим з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, при ухваленні рішення судом порушені норми матеріального і процесуального права.

Свої доводи мотивує тим, що відповідно до Постанови Національної комісії №1031 від 25.12.2014 року схвалено інвестиційну програму газопостачального підприємства ПАТ «Чернівцігаз» на 2015 рік на суму 717,08 грн, а, отже, відповідач зобовязаний був встановлювати споживачам індивідуальні лічильники газу.

Вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про передчасність його позовних вимог.

В своїй апеляційній скарзіапелянт просить скасувати рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 серпня 2017 рокута ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції.

Статтею 213 ЦПК встановлено те, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, тобто суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, повинен вирішити справу згідно із законом, ухваливши рішення на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стаття 309 ЦПК України передбачає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення або зміни рішення, якщо неповно з'ясовано судом обставини, що мають значення для справи, не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушено або неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» ПАТ «Чернівцігаз» зобов'язано забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах, в яких газ використовується тільки для приготування їжі до 01.01.2018 року, проте позивач звернувся до суду передчасно.

Однак, колегія суддів не погоджується з даними висновками суду першої інстанції, вважає їх такими, що не відповідають обставинам справи та зроблені з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 та має посвідчення ветерана праці (а.с. 4-6).

Зі змісту його заяв від 09.06.2015 року, 21.02.2017 року, 16.03.2017 року та 19.04.2017 року вбачається, що він звертався до ПАТ «Чернівцігаз» з проханням встановити безоплатно газовий лічильник та надати інформацію про його обліковий номер в черзі (а.с. 7-8, 10, 13).

Заяву позивача на встановлення газового лічильника зареєстровано 9.06.2015 року під №1. Водночас ПАТ «Чернівцігаз» розяснено, що на встановлення індивідуальних побутових лічильників газу по вул. Комарова, 5 в м. Чернівці кошти в бюджеті товариства на 2017 рік не передбачено. Пільги на встановлення побутового лічильника газу за рахунок оператора ГРМ для пенсіонерів, ветеранів праці кодексом ГРМ також не передбачено. Позивачу запропоновано встановити побутовий лічильник газу за власний рахунок, звернувшись до організацій, що діють на підставі ліцензії та здійснюють монтажні роботи з встановлення газових приладів в Чернівецькій області. Крім того, ПАТ «Чернівцігаз» зазначено, що враховуючи лист НКРЕП № 4130/161-1/7-16 від 26.04.2016 року щодо забезпечення обліку природного газу у населення, товариство має проводити роботи відносно встановлення будинкових лічильників газу. Крім того, повідомив про відсутність можливості встановити позивачу індивідуальний газовий лічильник за інвестиційною програмою, мотивуючи свою відмову проведенням відповідних робіт у вищевказаному будинку по встановленню будинкового лічильника газу за державний кошт та здачею в експлуатацією, що підтверджується листами відповідача від 02.03.2017 року, 05.04.2017 року та 23.05.2017 року (а.с. 9, 11, 12).

Особливості встановлення лічильників газу споживачам визначаються Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», який визначає правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу та здійснення контролю за використанням ресурсів імпортованого природного газу і природного газу власного видобутку.

Статтею 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» встановлено, що постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: 1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; 2) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані: забезпечити встановлення лічильників газу: для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року.

Фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: - коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; - коштів відповідного бюджету; - інших джерел, не заборонених законодавством (ч.1 ст. 3 Закону).

Пунктом 1 глави 5 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем передбачено можливість встановлення загальнобудинкового вузла обліку природного газу за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання. Можливість встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок передбачено і пунктом 4 Тимчасового Положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 р. N 620 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 2016 р. N 46).

За цим Положенням ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи. Встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом газорозподільних систем.

Встановлення будинкового вузла обліку, в тому числі витрати на проектування, монтаж, здійснюється за кошти сторони, яка ініціювала встановлення такого вузла обліку.

У разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти.

Отже, відповідач вправі встановити загальнобудинковий лічильник газу і закон не покладає на нього обов'язок безоплатно встановити індивідуальний газовий лічильник у квартирі позивача.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги про наявність підстав для зобов'язання відповідача встановити індивідуальний газовий лічильник у квартирі позивача.

Крім того, фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів газорозподільних підприємств, що передбачені в структурі тарифу на послуги розподілу природного газу, а не за рахунок виділених бюджетних коштів на встановлення індивідуальних лічильників газу.

Запровадження індивідуального обліку у абонентів тільки з газовою плитою потребує значних коштів у звязку з високою загальною вартістю встановлення індивідуального обліку та тривалих термінів встановлення індивідуального обліку.

Враховуючи вищевикладене, з метою недопущення зростання тарифів на розподіл природного газу, ліцензіатами з 01.10.2015 року проводяться заходи щодо забезпечення споживачів обліком природного газу, зокрема, в частині запровадження масштабного встановлення будинкового обліку природного газу, що потребує значно менше коштів.

Інвестпрограмою ПАТ «Чернівцігаз» погодженою НКРЕКП України, передбачено встановлення 239 загальнобудинкових приладів обліку газу. Фінансування робіт з оснащення лічильниками газу відбувається за рахунок коштів газорозподільного підприємства ПАТ «Чернівцігаз», що передбачено в тарифі на розподіл природного газу.

Судом встановлено, що в листопаді 2016 року у відповідності до гл.5 розділу ІХ Кодексу ГРМ оператором ГРМ було встановлено загально будинковий вузол обліку газу в багатоквартирному будинку №6 по вул. Комарова у м. Чернівці, де проживає позивач.

У звяжу з цим визначення обсягів природного газу, спожитого мешканцями вказаного багатоквартирного будинку проводиться виключно на підставі вимог Тимчасового Положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 р. N 620.

Зазначеним Положенням прямо передбачені умови встановлення індивідуальних лічильників газу в багатоквартирних будинках, де встановлений загально будинковий вузол обліку природнього газу за кошти побутового споживача.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як на підставі доказів сторін.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки відповідач не зобовязаний встановлювати позивачу індивідуальний квартирний лічильник газу, в задоволенні позову необхідно відмовити з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 серпня 2017 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернівцігаз» про зобовязання безоплатно встановити індивідуальний квартирний газовий лічильник відмовити з інших підстав.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: