АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2062/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 59 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6, що діє за довіреністю ОСОБА_7 Ларіси Іванівни на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_7 Ларіси Іванівни до ОСОБА_7, державного реєстратора Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради ОСОБА_8, третя особа: комунальне підприємство «Черкаське обласне бюро технічної інвентаризації» про скасування державної реєстрації права власності та запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно , -

в с т а н о в и л а :

В квітні 2017 року ОСОБА_9 предявила позов до ОСОБА_7, державного реєстратора Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради ОСОБА_8, про скасування державної реєстрації права власності та запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, посилаючись на те, що являється власником спадкового майна свого померлого сина ОСОБА_10, а саме квартири АДРЕСА_1 на підставі рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.12.2000 року по справі № 2-1453-02.

Також вказаним рішенням було визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 19.11.1997 року № 2-2865 на імя ОСОБА_7

Позивач зазначає, що не зважаючи на вказане рішення суду, ОСОБА_7 15 вересня 2014 року звернулася до Головного територіального управління юстиції у Черкаській області і на підставі вже не дійсного свідоцтва про право на спадщину від 19.11.1997 року здійснила реєстрацію право власності на 1/3 частину вказаної квартири.

Про даний факт позивачу стало відомо в березні 2017 року при зверненні представника позивача до Департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради для проведення державної реєстрації права власності на вказану квартиру і отримав відмову у реєстрації.

З таких підстав ОСОБА_9 просила суд скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 та зареєстрована за ОСОБА_7 державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Черкаській області ОСОБА_8 за реєстраційним номером запису про право власності 7035692 від 15.09.2014 року на підставі свідоцтва про право на спадщину від 19.11.1997 року № 2-2865 виданого ОСОБА_11І Першою Черкаською державною нотаріальною конторою 19.11.1997 року та внести відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2017 року відмовлено в задоволенні позову

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, що діє за довіреністю ОСОБА_9 просить рішення суду скасувати, як незаконне, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовну заяву позивача.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги по наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 316 ЦК України право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Частиною четвертою статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Згідно ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон) однією із засад державної реєстрації прав є обовязковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обовязкової реєстрації.

Частиною першою статті 24 Закону передбачено підстави для відмови в державній реєстрації прав з підстав, не передбачених частиною четвертою цієї статті, заборонено.

Судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право на спадщину від 19.11.1997 року ОСОБА_7 має право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.12.2000 року визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 19.11.1997 року і визнано за ОСОБА_9 право власності на квартиру АДРЕСА_2.

Постановою президії Черкаського обласного суду від 13.04.2001 року вказане рішення було скасовано, а справу направлено на новий розгляд.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.04.2002 року ОСОБА_9 в частині скасування свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.11.1997 року відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 05 червня 2003 року рішення районного суду в цій частині залишено без змін.

Із вказаних вище судових рішень випливає, що на даний час свідоцтво про право на спадщину за законом від 19.11.1997 року знаходиться в законній силі.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.12.2000 року, яке надавалося державному реєстратору і на яке посилається ОСОБА_9 було скасовано в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Поскільки права ОСОБА_9 не були порушені реєстрацію 1/3 частини квартири АДРЕСА_2, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, що діє за довіреністю ОСОБА_9 Ларіси Іванівни на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 17 серпня 2017 року відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :