У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Ковальчук Н.М., Хилевича С.В.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 27 липня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

в с т а н о в и л а :

12 липня 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 з позовом про поділ майна подружжя.

11 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулась із зустрічним позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 27 липня 2017 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Поділено майно, набуте сторонам за час шлюбу, виділивши у власність ОСОБА_2 наступне майно: диван з нерозкладним кріслом, котел DREWMET mj-3 24 кВт, витяжку кухонну Piramida Black, диван кутовий, котел Vaillant VUW 242 Ppo H + труба.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що суд першої інстанції не врахував, те, що на утриманні в ОСОБА_1 перебуває двоє неповнолітніх дітей, які потребують лікування, а відповідач ухиляється від матеріального забезпечення дітей та має заборгованість по сплаті аліментів, за таких обставин суд мав відступити від засад рівності часток подружжя.

Також зазначає, що суд залишив поза увагою інше майно, визначене ОСОБА_2 як спільне майно подружжя, яке було приховано останнім в березні 2015 року.

Крім того, судом під час вирішення справи не були врегульовані спори відносно майна, суд належним чином не перевірив заперечень ОСОБА_1, належним чином не з'ясував яке майно і на яку суму було придбано подружжям, за яку саме суму ОСОБА_2 придбав транспортний засіб, що був набутий ним у власність до укладення шлюбу.

Просить рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 27 липня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі в період з 19 жовтня 2006 року по 06 квітня 2015 року. Від подружнього життя мають двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.3 ст.368 ЦК України та ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007р. №11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з оригіналу накладних, товарних чеків, рахунків-фактур, за час шлюбу сторони набули майно, перераховане позивачем у позовній заяві, яке є об'єктом спільної сумісної власності.

Згідно з положеннями статті 60 СК України правовий статус майна як спільної сумісної власності подружжя визначається не придбанням майна за спільні кошти, а наявністю укладеного відповідно до закону між жінкою та чоловіком шлюбу.

Таким чином, суд першої інстанції, врахувавши, наявні в матеріалах справи докази, відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження доводів зустрічної позовної заяви та прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні зустрічної позовної заяви та задоволення позову ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності оскаржуваного рішення, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення відповідного обґрунтування щодо заявлених вимог, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і колегія суддів повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалене без порушень норм матеріального та процесуального права, судом в повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для справи, апеляційна скарга не спростовує правильності висновків суду, а тому відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 27 липня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді :