Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1617/17
Провадження № 2-з/280/14/17
У Х В А Л А

17 листопада 2017 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Житомирської області Янчук В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання , визнання майна спільною сумісною власністю подружжя ,-

ВСТАНОВИВ:

До Коростишівського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання , визнання майна спільною сумісною власністю подружжя.

Одночасно з поданням позову, позивач звернулась до суду із заявою, у якій просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельні ділянки та сільськогосподарську техніку, що належить подружжю та зареєстровано за відповідачем ОСОБА_2, до набрання законної сили рішення суду, а саме:

- земельну ділянку 18,5 га, кадастровий номер :06:000:0325, цільове призначення ведення сільського господарства, що знаходиться в Житомирській області, Коростишівський район, с. Великі Кошарища;

- земельну ділянку 1,6 га, кадастровий номер :09:000:0215, цільове призначення ведення сільського господарства, що знаходиться в Житомирській області, Коростишівський район, с. Великі Кошарища;

- земельну ділянку 1,6 га, кадастровий номер :09:000:0209, цільове призначення ведення сільського господарства, що знаходиться в Житомирській області, Коростишівський район, с. Великі Кошарища;

- земельну ділянку 1,6 га, кадастровий номер :09:000:0213, цільове призначення ведення сільського господарства, що знаходиться в Житомирській області, Коростишівський район, с. Великі Кошарища;

- земельну ділянку під забудову 0,1748 га, кадастровий номер :08:001:0354, що знаходиться в Житомирській області, Коростишівський район, с. Великі Кошарища, вул. Набережна;

- земельну ділянку під забудову 0,1124 га, кадастровий номер :08:001:0353, що знаходиться в Житомирській області, Коростишівський район, с. Великі Кошарища, вул.. Набережна;

- земельну ділянку під забудову 0,25 га, кадастровий номер :08:001:0352, що знаходиться в Житомирській області, Коростишівський район, с. Великі Кошарища, вул. Набережна;

- сільськогосподарську техніку: картоплесіялку, картоплекопалку, воронку для внесення добрив, скутер ОСОБА_3, трактор, сіялку.

В обгрунтування заяви вказує, що з 2004 року сторони проживали однією сімєю до 06.06.2008 року, а в подальшому зареєстрували шлюб. Під час спільного проживання сторони мали взаємні права та обовязки, які характеризують їхні відносини, як сімейні, вели разом домашнє господарство, набували майно та мали спільний бюджет. Земельні ділянки були придбані за рахунок коштів родичів позивача, а сільськогосподарська техніка придбана за спільні кошти подружжя. Спірне майно зареєстроване все за відповідачем. Вважає, що відповідач ініціювавши 01.09.2017 року в Коростишівському районному суді розірвання шлюбу , може безперешкодно відчужити вищевказане майно третім особам, що в подальшому унеможливить виконання рішення суду.

Вивчивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, вважаю у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Як зазначено в п. 4 вищезгаданої Постанови Пленуму ВСУ України від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент предявлення вимоги чи позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобовязання після предявлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації).

Позивач висуваючи вимогу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки та сільськогосподарську техніку не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову, а саме: про вчинення відповідачем дій щодо реалізації майна, підготовчих дій до його реалізації, тощо.

Саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на можливість після розірвання шлюбу безперешкодно відповідачем відчужувати майно без наведення відповідного обґрунтування та надання доказів цього, не є достатньою підставою для задоволення заяви. Крім того, у поданій заяві відсутня інформація щодо індивідуальних ознак переліченої сільськогосподарської техніки, а зазначено, лише загальну назву, а також не надано доказів, що вищевказане майно зареєстроване за відповідачем.

З урахуванням того, що подана заява не містить доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а також доказів належності на праві власності майна відповідачу, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.151-153 ЦПК України, постановою Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити за безпідставністю.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Коростишівський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Янчук В.В.