Справа № 658/2250/15-ц
Провадження № 6/658/166/17
УХВАЛА

про відмову в задоволенні подання

27 листопада 2017 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Подіновської Г.В.,

за участю секретаря Частило М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, м. Каховці Херсонської області, матеріали подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Каховського міськрайонного Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_1 про примусове входження до житлового приміщення боржника ОСОБА_2,

встановив:

Державний виконавець ВДВС Каховського МГТУЮ звернувся до суду із вказаним поданням в якому, просить суд постановити ухвалу про примусове проникнення до житла, яке розташоване за адресою: м. Каховка вул. Миру, 2/19, для проведення виконавчих дій по стягненню боргу з ОСОБА_2

В обґрунтування подання зазначає, що на примусовому виконанні ВДВС Каховського МГТУЮ перебуває виконавче провадження № 50730475 по примусовому виконанню виконавчого листа № 658/2250/15-ц від 25 листопада 2015 року, що видав Каховський міськрайонним суд Херсонської області про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укрсоцбанк».

06 квітня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, та надано строк для добровільного виконання рішення суду, копія якої була направлена сторонам виконавчого провадження. В строк для самостійного виконання та після того, рішення суду боржник не виконав.

В результаті вжитих державним виконавцем дій, встановлено, що за боржником зареєстровано на праві приватної власності нерухоме майно квартира АДРЕСА_1, яка знаходиться в іпотеці ПАТ «Укрсоцбанк». Боржник станом на 12 вересня 2016 року боржник відбуває покарання в Дарївській ВК № 10, доходів не має.

При проведенні виконавчих дій 27 жовтня 2017 року по примусовому виконанню зазначеного виконавчого документа доступ до квартири не було надано, а саме ніхто двері квартири не відкрив, про що складено відповідний акт.

Таким чином вважає, що зазначені обставини унеможливлюють проведення виконавчих дій по примусовому виконанню рішення суду.

В судовому засіданні представник Каховського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Херсонській області на задоволенні подання наполягала, з підстав викладених в ньому.

Суд, вислухавши представника Каховського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Херсонській області, дослідивши подання, додані до нього документи, матеріали цивільної справи № 658/2250/15-ц, приходить до висновку про те, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 124 ч. 5 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

У ст. 129 ч. 3 п. 9 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обовязковість рішень суду.

Відповідно до положень ст. 30 Конституції України не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи без її на те вільної згоди інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обовязком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобовязань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Державний виконавець при виконанні виконавчих документів, виданих іншими органами (посадовими особами) щодо стягнення боргу, зобовязаний керуватися нормами Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон).

Відповідно до ст. 1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ст. 18 ч. 3 п. 4 Закону за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у звязку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Пунктом 13 ч. 3 ст. 18 Закону передбачено право державного виконавця на звернення до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Отже, йдеться про застосування таких заходів примусового виконання, передбачених у законі, як: звернення стягнення на кошти боржника; звернення стягнення на інші види майна боржника; вилучення у боржника і передання стягувачеві певних предметів; відібрання дитини. Процесуальний порядок вирішення цього питання регламентовано ст. 376 ЦПК України.

Так, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, в якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця. Суд негайно розглядає подання, зазначене в ч. 1 цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця (ст. 376 ЦПК України).

Таким чином, зі змісту ст. 376 ЦПК вбачається, що вирішення питання про проникнення до житла боржника в судовому порядку може мати місце для встановлення майна боржника чи майна та коштів, належних боржникові від інших осіб.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Малишенко М.В. від 06 квітня 2016 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа виданого Каховським міськрайонним судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_2 боргу в сумі 141 728,63 грн.

07 листопада 2016 року з заробітної плати боржника на підставі постанови державного виконавця стягується борг.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить ? частка квартири АДРЕСА_1.

З актів державного виконавця від 22 жовтня 2017 року, 06 листопада 2017 року вбачається, що вказана вище квартира зачинена, зі слів мешканців будинку власник знаходиться в місцях позбавлення волі.

Як вбачається з листа першого заступника начальника управління Державної пенітенціарної служби України від 12 вересня 2016 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 відбуває покарання в Дарївській ВК № 10 Херсонської області.

Суд враховує, що примусове проникнення до житла людини є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки повязане з обмеженням конституційного права людини на недоторканість житла чи іншого володіння, а надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника можливе лише за наявності беззаперечних доказів та підстав.

Разом із тим, подання державного виконавця не містить доказів того, що боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження та повідомлявся про намір державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, але чинив цьому перешкоди, не надавав доступу до житла у відведений для нього час вчинення виконавчих дій, уникає викликів державного виконавця та перешкоджає проведенню виконавчих дій, оскільки на думку суду, його відсутність сама по собі не може свідчити про обізнаність намірів державного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, уникнення від викликів та перешкоджання проведенню виконавчих дій.

Сам факт перебування такого майна в іпотеці не є підставою для примусового входження до нього.

Крім того, суд зазначає, що примусове входження до житла не є першочерговим заходом примусового виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що переконливих та достатніх доказів, які б вказували на відмову від добровільного допуску державного виконавця боржником, а також доцільність та необхідність вжиття визначених в поданні заходів забезпечення виконання рішення, повязаних із обмеженням конституційних прав ОСОБА_2, не надано, а відтак внесене подання не підлягає задоволенню, як необґрунтоване.

Керуючись ст.ст. 208 210, 376 ЦПК України,

ухвалив:

В задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Каховського міськрайонного Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_1 про примусове входження до житлового приміщення боржника ОСОБА_2, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Херсонської області через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Г.В. Подіновська