Провадження №2/760/3542/17
Справа №760/5618/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 р. Солом'янський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді Оксюти Т. Г.,

при секретарі Горупа В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 с огранічєнной отвєтствєнностью «ДІАМЄД-ФАРМА», ОСОБА_2 до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_3 унітарноє проізводствєнноє прєдпріятіє «Бєлмєдпрєпарати», Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання недійсним свідоцтва України НОМЕР_3 на знак для товарів та послуг, -

ВСТАНОВИВ:

21.11.2017 року до суду надійшло клопотання представника позивача ОСОБА_1 с огранічєнной отвєтствєнностью «ДІАМЄД-ФАРМА» про відвід експерта.

07.12.2017 року до суду надійшли доповнення до заяви про відвід експерта.

Заява обґрунтована тим, що ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 26.07.2017 року у справі було призначено повторну судову експертизу, проведення якої доручено КНДІСЕ та визначено експерта ОСОБА_4

Експертиза проведена не була, у зв'язку із чим справа повернулась до суду без висновку експерта.

Заявник вважає, що експерта ОСОБА_4 слід відвести від участі у проведенні повторної експертизи, оскільки нею було порушено строк проведення експертизи встановлений п.п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 зі змінами та доповненнями та законодавство щодо порядку проведення експертизи.

Крім того, експерт подаючи до суду клопотання про надання додаткових матеріалів, затягнув строки розгляду справи.

Також зазначила, що у повідомленні про неможливість надання висновку експерт не вказує, що вона має вищу освіту, відповідну тій галузі спеціальних знань, до якої належить поставлене перед ним питання, а саме сфери інтелектуальної власності, що є ще однією підставою для відводу експерта.

Представник позивачів в судовому засіданні підтримала доповнену заяву про відвід експерта, просила призначити повторну експертизу на вибір суду або трьом атестованим експертам або Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності.

Представник відповідача ОСОБА_3 унітарноє проізводствєнноє прєдпріятіє «Бєлмєдпрєпарати» в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви. Просила відмовити у відводі експерта та повернути справу для проведення повторної експертизи до КНДІСЕ.

Представники відповідачів 1, 3 в судовому засіданні при вирішенні питання про відвід експерта покладались на розсуд суду, а у разі призначення повторної експертизи не заперечували проти кандидатури експерта ОСОБА_5 або направлення справи до Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного.

Встановлено, що ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 26.07.2017 року по справі за позовом ОСОБА_1 с огранічєнной отвєтствєнностью «ДІАМЄД-ФАРМА», ОСОБА_2 до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_3 унітарноє проізводствєнноє прєдпріятіє «Бєлмєдпрєпарати», Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання недійсним свідоцтва України НОМЕР_3 на знак для товарів та послуг, було призначено повторну судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручено Київському науково - дослідному інституту судових експертиз.

Керівництвом вказаної експертної установи проведення зазначеної експертизи було доручено ОСОБА_4 - експерту, завідувачу відділу товарознавчих досліджень та досліджень об'єктів інтелектуальної власності лабараторії автотехнічних, товарознавчих та спеціальних видів досліджень.

03.11.2017 року до суду надійшло повідомлення КНДІСЕ про неможливість надання висновку №15898/17-53 від 31.10.2017 року у цивільній справі №760/5618/17 (2/760/3542/17).

Представник позивача ОСОБА_1 с огранічєнной отвєтствєнностью «ДІАМЄД-ФАРМА» звернулась до суду із заявою про відвід експерта посилаючись на численні порушення процедури проведення експертизи, на що слід зазначити наступне.

Згідно п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5 зі змінами та доповненнями, строк проведення експертизи встановлюється залежно від складності дослідження з урахуванням експертного навантаження фахівців керівником експертної установи у межах 10 календарних днів щодо матеріалів з невеликою кількістю об'єктів і простих за характером досліджень, 30 календарних днів щодо матеріалів із середньою кількістю об'єктів або середньої складності за характером досліджень, 60 календарних днів щодо матеріалів із великою кількістю об'єктів або складних за характером досліджень, понад 60 календарних днів щодо матеріалів із дуже великою кількістю об'єктів або особливо складних за характером дослідження (досліджень з використанням криміналістичного обладнання (лазерного, оптичного, електронного) проведення експериментальних досліджень, застосування декількох методів), при цьому строк виконання не повинен перевищувати 90 календарних днів, понад 90 календарних днів, якщо експертиза є особливо складною чи багатооб'єктною, потребує вирішення більше десяти питань або вирішення питань, які потребують декількох досліджень, чи налічує понад п'ять матеріалів справи або є комплексною чи потребує залучення фахівців з інших установ (у тому числі судово-медичних), підприємств, організацій і не може бути виконана в зазначені строки.

Згідно з абз. 9 цієї ж норми попереднє вивчення матеріалів при проведенні простих та середньої складності досліджень не повинно перевищувати відповідно п'яти та десяти робочих днів; при складних та особливо складних дослідженнях - відповідно п'ятнадцяти та двадцяти робочих днів.

Відповідно до абз. 7 цієї ж норми, більший розумний строк установлюється за письмовою домовленістю з органом (особою), який (яка) призначила) експертизу (залучив(ла) експерта), після попереднього вивчення експертом наданих матеріалів.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи інформації, відсутні будь-які відомості про погодження керівником (заступником керівника чи керівником структурного підрозділу) КНДІСЕ строків проведення судової експертизи.

Також відсутні будь-які відомості щодо звернення до суду з пропозицією більшого розумного строку проведення зазначеної експертизи.

Натомість, з матеріалів справи вбачається, що між датою штампу про отримання КНДІСЕ супровідного листа суду від 04.08.2017 року з матеріалами справи - 10.08.2017 року (а.с.125 т. 3) та датою клопотання експерта про витребування додаткових матеріалів - 11.09.2017 року (а.с. 128 т. 3) минуло 30 днів.

Тобто, оскільки згідно з абз. 12 п.1.1.3 Інструкції строк проведення експертизи починається з робочого дня, наступного за днем надходження матеріалів до експертної установи, строк ознайомлення з матеріалами справи експертом, за результатами якого було заявлено клопотання про витребування додаткових матеріалів, склав 30 днів, замість встановлених 10 і фактично, зрівнявся зі строком, передбаченим для проведення експертизи такої категорії складності.

Отже, проведення дослідження так і не було розпочато, а ухвала суду про призначення судової експертизи залишена без виконання, наслідком чого також є затягування розгляду справи.

За змістом п.1 ст.6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», якою керується у своїй діяльності Європейський Суд з прав людини, кожен має право на справедливий річний розгляд його справи зокрема, упродовж розумного строку.

Частиною 2 ст.41 Угоди про торговельні аспекти прав інтелектуальної власності (ТРІПС) серед іншого, передбачено, що процедури, які стосуються захисту прав інтелектуальної власності, не повинні містити безпідставні часові обмеження або невиправдані затримки.

Таким чином встановлено, що судовим експертом та КНДІСЕ затягнуто розгляд судової справи на етапі вивчення матеріалів.

Також слід зазначити, що клопотання № 15898/17-53 від 11.09.2017 року про надання матеріалів, необхідних для проведення експертизи (а.с. 129 т. 3) всупереч абз.9 п.1.13 інструкції, стосується матеріалів, що не є такими, без яких провести експертизу неможливо, чим обумовлюється необґрунтованість повідомлення про неможливість надання висновку № 15898/17-53 від 31.10.2017 року.

Згідно з абз.13 п.4.14 Інструкції у вступній частині висновку експерта викладаються дані про експерта, зокрема, освіта, освітньо-кваліфікаційний рівень, експертна спеціальність, тощо.

За змістом абз.абз.1 та 2 п.4.21 Інструкції у вступній частині повідомлення про неможливість надання висновку «викладаються відомості, наведені в пункті 4.14 цього розділу.».

У відповідному розділі повідомлення про неможливість надання висновку № 15898/17-53 від 31.10.2017 року містяться відомості про те, що проведення експертизи доручено завідувачу відділу товарознавчих досліджень та досліджень об'єктів інтелектуальної власності лабораторії автотехнічних, товарознавчих та спеціальних видів досліджень ОСОБА_4, судовому експерту першого кваліфікаційного класу, яка має вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень - магістр кваліфікацію судового експерта за спеціальностями: 12.1 «Визначення вартості обладнання, сировини, машин та товарів народного споживання», 13.6. «Дослідження, пов'язані з комерційними (фірмовими) найменуваннями, торговельними марками (знаками для товарів і послуг), географічними зазначеннями», 13.9. «Економічні дослідження у сфері інтелектуальної власності...».

Отже, експерт вказує на те, що він атестований за трьома експертними спеціальностями, з яких одна пов'язана з такою галуззю спеціальних знань як товарознавство, друга зі спеціальними знаннями у сфері інтелектуальної власності, а третя зі спеціальними знаннями у сфері інтелектуальної власності та економіки.

Однак, в той же час, не вказується якій з трьох галузей спеціальних знань відповідає вища освіта та освітньо-кваліфікаційний рівень магістр експерта.

При цьому, у ч.2 ст.10 Закону України «Про судову експертизу» встановлено, що судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності.

Як випливає з приведеного положення, судовим експертом має бути фахівець з відповідної галузі спеціальних знань, який має не просто вищу освіту, а відповідну вищу освіту - тобто таку, що відповідає тій галузі спеціальних знань, у якій експерт є фахівцем і в цій якості залучається для проведення експертиз.

Якщо експерт не має вищої світи, яка відповідає тій галузі спеціальних знань, якої стосуються поставлені перед ним питання, це є підставою для його відводу згідно з п2) ч.2 ст.22 ЦПК України, за змістом якої: «експерт не може брати участі у розгляді справи, якщо: з'ясування обставин, які мають значення для справи, виходить за межі сфери його спеціальних знань».

Таким чином, оскільки у повідомленні про неможливість надання висновку № 15898/17- 53 від 31.10.2017 експерт не вказує, що він має вищу освіту, відповідну тій галузі спеціальних знань, до якої належить поставлене перед ним питання, а саме - сфери інтелектуальної власності, у суду немає підстав вважати його компетентним фахівцем у такій сфері.

В свою чергу, це є окремою підставою для відводу експерта згідно з п. 2) ч.2 ст.22 ЦПК України.

Крім того, суд погоджується з іншими обставинами викладеними у заяві позивачів про відвід експерта, які є підставою для його відводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦПК України секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач не можуть брати участі у розгляді справи та підлягають відводу з підстав, зазначених у статті 20 цього Кодексу.

Експерт або спеціаліст, крім того, не може брати участі у розгляді справи, якщо: він перебував або перебуває в службовій або іншій залежності від осіб, які беруть участь у справі; з'ясування обставин, які мають значення для справи, виходить за межі сфери його спеціальних знань.

У ст. 20 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) та, зокрема, у п. 4 ч. 1 цієї статі підставою для відводу зазначено наявність інших обставин, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що наведені обставини можуть свідчити про наявність сумнівів у об'єктивності та неупередженості при проведенні дослідження.

З огляду на наведене, заява про відвід експерта підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 143 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, мають право просити суд провести експертизу у відповідній судово-експертній установі, доручити її конкретному експерту, заявляти відводи експерту, давати пояснення експерту, знайомитися з висновком експерта, просити суд призначити повторну, додаткову або комплексну експертизу.

Згідно ч. 2 ст. 150 ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви у його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам).

Оскільки, в даному позові йде спір щодо об'єктів інтелектуальної власності, повторна експертиза проведена не була, є необхідність направлення справи для проведення повторної експертизи для з'ясування усіх можливих варіантів розв'язання спору до іншої експертної установи.

Слід зазначити, що визначення питань для проведення експертизи та визначення установи для її проведення є прерогативою суду і його правом, а не обов'язком. Сторонам надана можливість формулювати питання та вносити їх на розгляд суду. Це ж стосується і вибору експертної установи.

За таких обставин, відповідно до положень ст. ст. 143, 150 ЦПК України, враховуючи той факт, що судова експертиза, яка є в матеріалах справи була виконана експертом ОСОБА_6, а повторну судову експертизу не було проведено КНДІСЕ, суд вважає за доцільне доручити проведення повторної експертизи експерту ОСОБА_5 (свідоцтво експерта НОМЕР_4 з терміном дії до 20.11.2018 року).

Що стосується формулювання питання для проведення повторної експертизи, то суд звертає увагу, що відповідно до п. 1.2.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, при проведенні повторної експертизи вирішуються ті самі питання, що й при проведенні первинної експертизи.

Керуючись статтями 20, 22, 143, 144, 209, 210, 293 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відвести експерта КНДІСЕ ОСОБА_4 від участі в проведенні повторної судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 с огранічєнной отвєтствєнностью «ДІАМЄД-ФАРМА», ОСОБА_2 до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_3 унітарноє проізводствєнноє прєдпріятіє «Бєлмєдпрєпарати», Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання недійсним свідоцтва України НОМЕР_3 на знак для товарів та послуг.

По справі за позовом ОСОБА_1 с огранічєнной отвєтствєнностью «ДІАМЄД-ФАРМА», ОСОБА_2 до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_3 унітарноє проізводствєнноє прєдпріятіє «Бєлмєдпрєпарати», Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про визнання недійсним свідоцтва України НОМЕР_3 на знак для товарів та послуг, призначити повторну судову експертизу об'єктів інтелектуальної власності, проведення якої доручити експерту ОСОБА_5 (АДРЕСА_1 к.4, тел. НОМЕР_1, НОМЕР_2), попередивши експерта про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від дачі висновку та за дачу завідомо неправдивого висновку за ст.ст. 384, 385 КК України.

На вирішення експерта поставити наступне питання:

1.Чи мав знак для товарів і послуг «МУКОСАТ neo» за свідоцтвом України НОМЕР_3 розрізняльну здатність станом на 16.03.2009 року - дату подання заявки, на підставі якої було видано вказане свідоцтво?

Витрати по проведенню експертизи покласти на ООО «ДІАМЄД-ФАРМА» (141069, Московська область, м. Корольов, мкр. Первомайський, вул. Радянська, 31; представник позивача ОСОБА_7, місце проживання: АДРЕСА_2, та ОСОБА_3 унітарноє проізводствєнноє прєдпріятіє «Бєлмєдпрєпарати» (220007, Республіка Білорусь, м. Мінськ, вул. Фабріціуса, 30), в рівних частинах.

Встановити строк виконання судової експертизи об'єктів інтелектуальної власності у два місяці з моменту отримання експертом матеріалів цивільної справи та копії ухвали.

В розпорядження експерта надати матеріали цивільної справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя