Справа № 214/4189/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 листопада 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Прасолова В.М.

при секретарі - Рендюк Н.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

за участю представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить: стягнути з ОСОБА_3 грошові кошти у сумі 48178 грн. 48 коп. у якості відшкодуваннязавданої майнової шкоди, грошові кошти у сумі 20000 грн. 00 коп. на відшкодування моральної шкоди, а також судовий збір в сумі 1280 грн. та судові витрати в сумі 7000 грн.

В обґрунтування позову наводить наступне. 29 січня 2017 року приблизно о 15 год. 30 хв. водій ОСОБА_3, керуючи технічно справним автомобілем НОМЕР_1 (далі за текстом «автомобіль «ВАЗ») по вулиці Світлогірській у Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, поблизу електроопори №123, був недостатньо уважним, та під час зміни напрямку свого руху, не достатньо впевнився в безпечності свого маневру, не обрав безпечну швидкість руху та виїхав на зустрічну смугу для руху, де скоїв зіткнення з належним йому, позивачу, автомобілем НОМЕР_2 (далі за текстом «автомобіль «Шкода»), під його, позивача, керуванням, на якому він рухався у зустрічному напрямку. Вказує, що своїми умисними діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п.п. 2.3 (б), п. 10.1, 11.3, 12.1 Правил дорожнього руху України, та тим самим, скоїв адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 124 КУпАП. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини водія ОСОБА_3, вказані автомобілі зазнали механічних ушкоджень, а він, позивач, отримав тілесні ушкодження. 26 квітня 2017 року постановою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_3 був визнаний винним у скоєнні адміністративному правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП та на ОСОБА_3 накладено стягнення, у вигляді штрафу, в сумі 340 гривень, ця постанова не оскаржена та набрала законної сили 10 травня 2017 року. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Шкода» отримав механічні пошкодження. На підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3, виданого від 20 квітня 2013 року, власником автомобіля «Шкода» є він, позивач. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. У відповідності до п. 15 постанови ПВССУ № 4 від 01.03.2013 р., якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. Порядок відшкодування шкоди, пов'язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду. Тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується у розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. У відповідності до висновку експертного авто-товарознавчого дослідження та до висновку експертного авто-товарознавчого дослідження сума майнового збитку, спричинена з технічної точки зору, йому, позивачу, як власнику автомобіля «Шкода», внаслідок його пошкодження складає 198369 грн. 00 коп. У висновку дослідження спеціаліст-оцінювач зазначив, що ним вартість майнового збитку прирівнюється до вартості ринкової у зв'язку із тим, що вартість відновлювального ремонту не є меншою, аніж ринкова вартість, вартість ремонтних робіт по відновленню автомобіля, перевищує ринкову вартість і складає 311020 грн. 39 коп., тобто, відновлювальний ремонт є економічно не вигідним. Вважає, що, особа винна у ДТП, а саме ОСОБА_3 має сплатити різницю між вартістю транспортного засобу до ДТП та після ДТП. Ринкова вартість транспортного засобу після ДТП складає 50190 грн. 52 коп. у відповідності до висновку експертного автотоварознавчого дослідження. Відповідно до полісу АЕ/7751321, цивільно-правова відповідальність будь-якого водія, що керує забезпеченим транспортним засобом «ВАЗ» є застрахованою у ПРАТ СК «Український страховий стандарт». В полісі зазначений ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну у розмірі 100000 грн. 00 коп. Згідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом «Закон № 1961-IV»), обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до ст. 6 Закону № 1961-IV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. У п.22.1 ст. 22 Закону № 1961-IV вказано, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Положеннями ст. 29 Закону № 1961-IV регламентовано, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Наполягає, що ОСОБА_3 має сплатити йому, позивачу, різницю 48178 грн. 48 коп., виходячи із наступного розрахунку: 198369,00 - 50 190,52 - 100 000 = 48178, 48 грн. (де 198369,00 грн. - ринкова вартість автомобіля до ДТП, 50190,52 грн. - ринкова вартість автомобіля із урахуванням пошкоджень, 100000 грн. - ліміт відповідальності страхової компанії. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, заподіяна фізичний особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка спричинила шкоду, при наявності вини. Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», зазначено, що розмір відшкодування моральної(немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації. Він, ОСОБА_1, вважає, що в результаті пошкодження належного йому автомобіля «Шкода» йому, позивачу, була спричинена моральна шкода. Він, позивач, пережив важкий стрес, дуже нервував, коли потрапив у ДТП, отримав тілесні ушкодження легкого ступеня тяжкості. Певний час, він не міг спокійно спати із-за цього. Тривалий час він, позивач, збирав грошові кошти для того, щоб придбати зазначений автомобіль, та після фактичного пошкодження автомобіля були завдані моральні страждання. Внаслідок повного фактичного пошкодження автомобіля, не має можливості користуватися своїм майном, внаслідок чого, порушене право на користування своїм майном, яке гарантоване Конституцією України. Так, у відповідності до вимог ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Отже, спричинена йому, позивачу, моральна шкода полягає у емоційному стресі, дискомфорті, схвильованості та безпорадності, у зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою, моральними переживаннями, у зв'язку із пошкодження власного майна. На улагодження усіх проблем, які виникли внаслідок ДТП, витратив дуже багато часу, який треба оцінювати значно дорожче, ніж гроші. Крім того, відповідач по сьогоднішній день не вибачився та не намагався добровільно відшкодувати завдану мені шкоду. Враховуючи вище викладене, оцінює спричинену йому, позивачу, моральну шкоду у розмірі 20000 грн. 00 коп., яку має відшкодувати особа, що винна у ДТП - ОСОБА_3 При визначенні моральної шкоди виходив із вини відповідача, глибини моральних страждань, а також вважає, що моральну шкоду відшкодувати у повному обсязі неможливо, так як немає матеріального критерію визначеного розміру завданої моральної шкоди. Статтею 79 ЦПК України, передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат пов'язаних з розглядом справи належать в тому числі витрати на правову допомогу, витрати пов'язані із проведенням експертиз. Згідно статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Ним, позивачем, були понесені витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 3000 грн., правову допомогу в розмірі 4000 грн., вважає за необхідне, судові витрати та судовий збір покласти на відповідача. У зв'язку із тим, що винуватість ОСОБА_3 встановлена постановою у справі про адміністративне правопорушення, вказана обставина доказуванню не підлягає, у відповідності до ч. 4 статті 61 ЦПК України.

У судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та в своїх поясненнях, підтвердив зміст позову. Крім того, пояснив, що відповідач керував автомобілем «ВАЗ» на підставі свідоцтва про реєстрацію цього автомобіля.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав повністю та в своїх поясненнях підтвердив зміст позову.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надавав, від якого не надійшло заяв про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, за згодою позивача, судом проведено заочний розгляд справи.

Третя особа ПрАТ «Страхова компанія «Український страховий стандарт» (далі за текстом «ПрАТ») у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання заяв не надала.

У судовому засіданні безпосередньо досліджені наступні письмові докази: постанова суду (а.с.11, 83), квитанції (а.с.12, 84), висновок товарознавчого дослідження (а.с.13-37, 85-109), висновок про оцінку (а.с.38-53, 110-125), поштове повідомлення (а.с.54, 126), поліс (а.с.55, 127, 141), паспорт (а.с.80-81), свідоцтво про реєстрацію автомобіля «Шкода» (а.с.82), заява про виплату страхового відшкодування (а.с.142), платіжне доручення (а.с.143), страховий акт (а.с.144), платіжне доручення (а.с.145).

Суд, керуючись вимогами ст. 60 ЦПК України, згідно якої доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, відповідно до ст. 58 ЦПК України, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні постанову(а.с.11-83) належним доказом, так як цей доказ містить інформацію щодо предмета доказування, а саме про обставини при яких був пошкоджений автомобіль «Шкода».

Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні висновки (а.с.13-37, 85-109, 38-53, 110-125), належними доказами, так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про розмір шкоди, завданої пошкодженням автомобіля «Шкода».

Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджений у судовому засіданні поліс (а.с.55, 127, 141) належним доказом, так як цей доказ стосуються предмета доказування, а саме того, чи застрахований автомобілі «ВАЗ».

Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджене у судовому засіданні свідоцтво (а.с.82) належним доказом, так як цей доказ містить інформацію щодо предмета доказування, а саме про власника автомобіля «Шкода».

Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні заяву (а.с.142), платіжне доручення (а.с.143), страховий акт (а.с.144), платіжне доручення (а.с.145) належними доказами, так як ці докази містять інформацію щодо предмета доказування, а саме про відшкодування шкоди, завданої пошкодженням автомобіля «Шкода».

Суд, відповідно до ст. 58 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні квитанції (а.с.12, 84) не належними доказами, так як ці докази ані прямо, ані непрямо, не стосуються предмета доказування.

Суд, відповідно до ст. 59 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні зазначені письмові докази допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Як передбачено ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як встановлено постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26 квітня 2017 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, 29 січня 2017 року приблизно о 15 год. 30 хв. водій ОСОБА_3, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ» по вулиці Світлогорській у Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, поблизу електроопори №123, був недостатньо уважним, та під час зміни напрямку свого руху, не достатньо впевнився в безпечності свого маневру, не обрав безпечну швидкість руху та виїхав на зустрічну смугу для руху, де скоїв зіткнення з автомобілем «Шкода» під керуванням ОСОБА_1, на якому останній рухався у зустрічному напрямку. Відповідно до вказаної постанови водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.п. 2.3 (б), п. 10.1, 11.3, 12.1 Правил дорожнього руху України, та тим самим. Згідно зазначеної постанови, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вказані автомобілі зазнали механічних ушкоджень, позивач отримав тілесні ушкодження. Зазначено постановою ОСОБА_3 був визнаний винним у скоєнні адміністративному правопорушення, що передбачене ст. 124 КУпАП та на ОСОБА_3

Оцінюючи з точки зору достовірності досліджені судом і визнані судом належними та допустимими докази, суд вважає достовірними доказами, як такими, що не суперечать іншим матеріалам справи наступні: постанову (а.с.11, 83), квитанції (а.с.12, 84), висновки (а.с.13-37, 85-109,.38-53, 110-125), поліс (а.с.55, 127, 141), свідоцтво (а.с.82), заяву (а.с.142), платіжне доручення (а.с.143), страховий акт (а.с.144), платіжне доручення (а.с.145).

Суд, оцінюючи відповідно до ст. 212 ЦПК України, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо, досліджені наявні у справі докази, вважає, що у судовому засіданні на підставі належних, допустимих, достовірних, взаємопов'язаних між собою у сукупності доказів, встановлені наступні факти та обставини.

Позивач станом на 29 січня 2017 року був власником автомобіля «Шкода», а відповідач - на підставі свідоцтва про реєстрацію володів автомобілем «ВАЗ».

9 березня 2016 року між ОСОБА_4 та ПрАТ укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, строк дії договору визначений по 7 березня 2017 року, страхова сума (ліміт відповідальності) визначена в розмірі 100000 грн., забезпеченим транспортним засобом визначений автомобіль «ВАЗ», ліміт відповідальності на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну визначений у розмірі 100000 грн. 00 коп.

Ринкова вартість автомобіля «Шкода» складає 198369 грн. 00 коп., ринкова вартість цього автомобіля з урахуванням пошкоджень, складає 50190 грн. 52 коп.

Вартість ремонтних робіт по відновленню автомобіля «Шкода», складає 311020 грн. 39 коп.

За виконання досліджень відповідачем сплачено 3000 грн. 00 коп.

5 травня 2017 року позивачу за його зверненням ПрАТ виплачено страхове відшкодування у розмірі 99000 грн. 00 коп.

Позивач витрачав свій час та грошові кошти на дослідження, звернення до ПрАТ, позбавлений можливості користуватися автомобілем.

Взаємини між сторонами регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», водій ОСОБА_3, як учасник дорожнього руху, зобов'язаний дотримуватися «Правил дорожнього руху». Позивач та відповідач ОСОБА_3, як водії, керуючи відповідно автомобілями, були учасниками дорожнього руху, відповідно до вимог ст. 14 названого Закону повинні були дотримувати вимог «Правил дорожнього руху», які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (далі за текстом «Правила»).

Судом встановлено, що 29 січня 2017 року відповідач, керуючи автомобілем «ВАЗ», порушив вимоги п.п. 2.3 (б), п. 10.1, 11.3, 12.1 «Правил», внаслідок чого був пошкоджений автомобіль «Шкода», порушень вимог «Правил» позивачем допущено не було.

Стаття 22 ЦК України надає право особі, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, на їх відшкодування.

Як передбачено ст. 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Ринкова вартість автомобіля «Шкода» до ДТП складає 198369 грн. 00 коп., ринкова вартість цього автомобіля після ДТП складає 50190 грн. 52 коп., вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля дорівнює 311020 грн. 39 коп.

Оскільки витрати, які необхідно понести на відновлювальний ремонт автомобіля «Шкода» перевищують вартість цього автомобіля до ДТП, то ремонт його є економічно необґрунтованим, а тому є підстави вважати автомобіль «Шкода» фізично знищеним.

Таким чином, позивач має право на відшкодування 148178 грн. 48 коп., що є різницею між вартістю автомобіля «Шкода» до ДТП, яка рівняється 198369 грн. 00 коп., та його вартістю після ДТП, яка дорівнює 50190 грн. 52 коп.

Відповідно до ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі - володіє транспортним засобом. Згідно ст.1188 ч.1 п.1 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою. У судовому засіданні встановлено, що відповідач станом на 29 січня 2017 року був володільцем автомобіля «ВАЗ», який є джерелом підвищеної небезпеки. Оскільки автомобіль «Шкода» пошкоджений внаслідок винних дій водія автомобіля «ВАЗ», то відповідач, як володілець автомобіля «ВАЗ», повинен нести відповідальність за завдану позивачу шкоду.

Враховуючі, що відповідач не довів, що шкода позивачу завдана не з його вини, позивач має право на відшкодування завданої матеріальної шкоди у сумі 148178 грн. 48 коп.

Відповідно до преамбули Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цей Закон регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на відшкодування шкоди, заподіяної майну потерпілих. Судом встановлено, що між власником автомобіля «ВАЗ» та ПрАТ був укладений договір обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Як передбачено ст. 22 цього Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної майну третьої особи.

Як передбачено ст.28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого - це шкода, пов'язана з пошкодженням транспортного засобу.

Виходячи з наведених норм ЦК України та вказаного Закону, з урахуванням того, що дорожньо - транспортна пригода сталася 21 січня 2017 року за участю транспортного засобу, яким володів відповідач, а відповідальність останнього була застрахована договором з ПрАТ, відшкодування завданої майну позивача шкоди, повинно відшкодувати ПрАТ у межах визначеного ліміту.

Тому ПрАТ повинно відшкодувати та відшкодувало позивачу 99000 грн. 00 коп. виходячи з ліміту відповідальності у розмірі 100000 грн. 00 коп. та франшизи, розмір якої дорівнює 1000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Страхова виплата, здійснена ПрАТ в сумі 99000 грн. 00 коп., є недостатньою для повного відшкодування завданої позивачу шкоди, тому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою повинен здійснити відповідач в сумі 49178 грн. 48 коп. (148178 грн. 48 коп. - 99000 грн. 00 коп.), але відповідач, виходячи з розміру ліміту відповідальності ПрАТ, який дорівнює 100000 грн. 00 коп., просить відшкодувати йому 48178 грн. 48 коп.

Статтею 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна; відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Суд переконаний, що позивачу завдана моральна шкода внаслідок незаконних дій водія автомобіля «ВАЗ», внаслідок яких був фізично знищений належний позивачу автомобіль, а позивачу були завдані тілесні ушкодження. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, відповідно до ст.23 ЦК України, суд приймає до уваги грубий характер порушення водієм автомобіля «ВАЗ» вимог правил дорожнього руху, глибину страждань потерпілого, майно якого було знищено, фізичну біль, яку зазнав потерпілий, ступень тяжкості завданих позивачу тілесних ушкоджень, ступінь вини водія ОСОБА_3, зміни в звичайному способі життя позивача, який тривалий час не має можливості користуватися автомобілем та був вимушений витрачати свій час та гроші на дослідження та звернення до ПрАТ, поведінку відповідача, який відмовився в добровільному порядку відшкодувати шкоду, і з урахуванням розумності та справедливості, вважає, що розмір моральної шкоди дорівнює 12000 грн. 00 коп. При цьому, суд враховує, що у судовому засіданні не знайшли свого підтвердження такі обставини, на які позивач посилається в обґрунтування розміру моральної шкоди: тривале за часом збирання грошей на придбання автомобіля.

Згідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичний особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Суд приходить до переконання, що моральну шкоду в сумі 12000 грн. 00 коп. позивачу зобов'язаний відшкодувати відповідач.

Суд вважає, що позивач обґрунтовано, відповідно до вимог ст.ст.15,16 ЦК України звернувся до суду з позовом до відповідача за захистом свого порушеного права на відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди.

Таким чином, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові докази, суд на підставі ст. 10 ЦПК України згідно якої кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається та ст. 11 ЦПК України згідно якої цивільні справи розглядаються в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, належить стягнути на користь позивача з відповідача судові витрати: з оплати судового збору - у сумі 1280 грн. 00 коп.; з оплати правової допомоги - у сумі 4000 грн. 00 коп.

На переконання суду витрати, понесені позивачем на проведення досліджень автомобіля, не є судовими витратами, а тому не підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 22, 23, 1167, 1187, 1188, 1194 ЦК України, ст.14 Закону України «Про дорожній рух», ст.ст.28, 30 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правої відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 10, 11, 61, 79, 88, 208, 210, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3 у відшкодування матеріальної шкоди - 48178 грн. 48 коп.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди - 12000 грн. 00 коп.

В іншій частині у задоволенні позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати: з оплати судового збору - у сумі 1280 грн. 00 коп.; з оплати правової допомоги - у сумі 4000 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя : В.М. Прасолов