Справа № 2-1012/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 жовтня 2017 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Кізюн Л.І.

при секретарі: Продан М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Моторно-транспортне страхове бюро України, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі вартості матеріального збитку, нанесеного внаслідок пошкодження автомобіля, у сумі 32 803, 24 гривні, що складається з вартості відновлювального ремонту з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу та втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля; стягнути з відповідача витрати за сплачений Звіт №5141 про визначення вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля, у сумі 800,00 гривень; та стягнути з відповідча сплачений судовий збір у розмірі 551,20 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 10.06.2016 року о 19 год. 05 хв. в м. Києві по пр. Лобановського, 73, керуючи автомобілем НОМЕР_1, ОСОБА_2 під час випередження не дотримався безпечного інтервалу і здійснив зіткнення з автомобілем марки «Рено Флюенс» д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.3 (б), 13.3 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Наведене стверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 07.07.2016 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

На момент дорожньо-транспортної пригоди у відповідача був страховий поліс АЕ 8230990 від ПАТ «СК «Нова».

Як зазначає позивач, вона намагалася звернутись в офіс ПАТ «СК «Нова» та повідомити письмово про обставини ДТП, а також подати страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду потерпілої особи та копії необхідних документів. Проте, страховик відсутній за місцем своєї реєстрації.

Згідно офіційної інформації на сайті МТСБУ перевірити чинність страхового полісу можливо по двох параметрах пошуку, а саме, по державному номерному знаку транспортного засобу та номеру самого страхового полісу. Позивач здійснила перевірку чинності полісу відповідача по обох параметрах.

Згідно запиту по номеру полісу вона отримала витяг з сайту МТСБУ станом на момент ДТП (10.06.2016) про те, що страховий поліс серії АЕ № 8230990 є недійсний.

Згідно запиту по державному номерному знаку автомобіля НОМЕР_3 пошук не дав результатів, що свідчить про те, що цивільна відповідальність власника автомобіля НОМЕР_4 на момент ДТП (10.06.2016) не була застрахована ні в одній страховій компанії.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «Рено Флюенс» д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП належав позивачу.

Згідно Звіту № 5141 від 08 серпня 2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача марки Renault модель Fluence, державний номер НОМЕР_2, пошкодженого внаслідок ДТП, в цінах, які діють на час виконання експертного дослідження, за витратним підходом без врахування втрати товарної вартості становить 21 948 грн. 55 коп., а вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу та втрати товарної вартості становить 32 803 грн. 24 коп. Позивач вказує, що відповідач був повідомлений про час і місце проведення експертного дослідження пошкодженого транспортного засобу.

Відповідач не відшкодував завдані матеріальні збитки, тому позивач вимушена звернутись з позовом до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою суду від 13червня 2017 року до участі у справі в якості третьої особи було залучено Моторно-транспортне страхове бюро України (а.с. 64).

Позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала, просила розглядати справу за її відсутності, про що надала відповідне клопотання, яке міститься в матеріалах справи (а.с. 80).

Відповідач у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про день, час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. Тому суд, відповідно до ст. 224 ЦПК України вважає за можливе проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Представник третьої особи Моторно-транспортного страхового бюро України в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких пояснень, клопотань до суду не надійшло.

Суд, врахувавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 10.06.2016 року о 19 год. 05 хв. в м. Києві по пр. Лобановського, 73, ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, під час випередження не дотримався безпечного інтервалу і здійснив зіткнення з автомобілем марки «Рено Флюенс» д.н.з. НОМЕР_2, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.3 (б), 13.3 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 07 липня 2016 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень (а.с. 38).

Відповідно до частини третьої ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 10.06.2016 року, є відповідач ОСОБА_2

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «Рено Флюенс» д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП належав позивачу (а.с. 11).

Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю позивача було завдано пошкоджень.

Як зазначила позивач у своїй позовні заяві, на момент дорожньо-транспортної пригоди у відповідача був страховий поліс АЕ 8230990 від ПАТ «СК «Нова».

Разом з тим, з матеріалів справи встановлено, що страховий поліс серії АЕ № 8230990 є недійсний, що підтверджується витягом з централізованої бази даних МТСБУ (а.с.а.с. 39, 40, 41), що свідчить про те, що цивільна відповідальність власника автомобіля НОМЕР_4 на момент ДТП (10.06.2016) на час дорожньо-транспортної пригоди застрахована не була.

На підтвердження розміру матеріальної шкоди позивачем надано Звіт № 5141 від 08.08.2016 року про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, проведеного суб'єктом оціночної діяльності «СПД «ОСОБА_3.» на замовлення позивача, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача марки Renault модель Fluence, державний номер НОМЕР_2, пошкодженого внаслідок ДТП, в цінах, які діють на час виконання експертного дослідження, за витратним підходом без врахування втрати товарної вартості становить 21 948 грн. 55 коп., а вартість відновлювального ремонту вказаного автомобіля з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу та втрати товарної вартості становить 32 803 грн. 24 коп. (а.с.а.с. 12-36).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, окрім іншого, на підставі письмових доказів.

Вказаний Звіт про оцінку суд вважає належним і допустимим доказом, складений з врахуванням даних, отриманих під час огляду автомобіля позивача.

У звіті спеціаліст, який має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача і зареєстрований у Державному реєстрі оцінювачів, керуючись Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність", Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, Національним стандартом № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», провів ідентифікацію транспортного засобу, визначив ринкову вартість автомобіля на момент пошкодження, коефіцієнт його фізичного зносу на момент ДТП, обсяг і номенклатуру робіт з відновлювального ремонту транспортного засобу, перелік необхідних складових та матеріалів, та вартість відновлювального ремонту.

Жодних доказів, які б дали підстави поставити під сумнів висновки спеціаліста, відповідачем не надано.

Судом також встановлено, що окрім збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу, позивач поніс витрати за проведення суб'єктом оціночної діяльності «СПД «ОСОБА_3.» незалежної оцінки визначення вартості матеріального збитку, а саме позивачем було сплачено за виконання оцінки матеріального збитку автомобіля марки Renault модель Fluence, державний номер НОМЕР_2 800,00 гривень, що підтверджується даними платіжного доручення №138 від 10 серпня 2016 року (а.с. 37).

Такі витрати є збитками позивача, які остання змушена була зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Ст. 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Виходячи з наведених законодавчих норм, можна зробити висновок, що повне відшкодування шкоди можливе лише у випадку відшкодування потерпілій стороні всіх витрат, які вона понесла у зв'язку з конкретною дорожньо-транспортною пригодою (відшкодування вартості відновлювального ремонту транспортного засобу та втрати товарної вартості пошкодженого автомобіля).

Оскільки за змістом ст.ст. 1166, 1192 ЦК України особа, яка винна у заподіяні шкоди, зокрема, у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої транспортний засіб потерпілої особи отримав механічних пошкоджень, зобов'язана відшкодувати потерпілій особі всі витрати, які ця особа понесла у зв'язку з дорожньо-транспортною пригодою, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача підлягає стягненню 32 803,24 грн. на відшкодування матеріальних збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та 800,00 грн. витрат за оплату послуг проведення суб'єктом оціночної діяльності незалежної оцінки визначення вартості матеріального збитку.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача завданої майнової шкоди є такими, що ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу.

Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 551,20 підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 16, 1166, 1167, 1187, 1188, 1192 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 27, 31, 57, 60, 61, 88, 209, 214, 215, 224 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Моторно-транспортне страхове бюро України, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 32 803 (тридцять дві тисячі вісімсот три) гривні 24 копійки, витрати за оплату послуг проведення оцінки визначення вартості матеріального збитку в розмірі 800 (вісімсот) гривень 00 копійок, та судовий збір у розмірі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.І. Кізюн