АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2017 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Височанської Н.К., Яремка В.В.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю: апелянта

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за апеляційною скаргою Сторожинецької місцевої прокуратури, яка діє в інтересах держави, на ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 10 жовтня 2016 року -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Позовні вимоги обгрунтовувала слідуючими обставинами.

Між нею та відповідачем було укладено домовленість, згідно якої сторони зобов'язались укласти договір купівлі-продажу нежитлової будівлі, що складається з будівлі автомийки та СТО - літ.«А-1» загальною площею 212,50кв.м; мансарди літ. «Мс», сходів літ. «а1»; сходів літ. «а2» криниці №1; вигрібної ями №2; вигрібної ями №3, що знаходиться по вул. Центральна, 14-з АДРЕСА_1 Продаж нежитлового приміщення було домовлено здійснити за ціною 150 000 грн.

Сторони домовились щодо всіх істотних умов договору: зокрема, дійшли згоди щодо предмету і ціни нежитлового приміщення, а покупець в повному об'ємі сплатив обумовлену вартість приміщення.

Однак, ОСОБА_2 постійно ухиляється від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна та

22-ц/794/1235/ 2017р. Провадження № 723/2664/16 Головуючий у 1 інстанції Дячук О.О.

Категорія 19/27 доповідач Перепелюк І.Б

передачі вказаного приміщення.

Позивач просила стягнути з відповідача на її користь 150000 грн. та судові витрати.

Сторони подали до суду заяву про визнання укладеної між ними 10 жовтня 2016 року мирової угоди та закриття провадження у справі .

Ухвалою Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 10 жовтня 2016 року визнано укладену мирову угоду між ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Визнано за ОСОБА_1 право власності на будівлю автомийки та СТО - літ.«А-1» загальною площею 212,50кв.м; мансарду літ. «Мс», сходи літ. «а1»; сходи літ. «а2» криницю №1; вигрібну яму №2; вигрібну яму №3, що знаходиться по АДРЕСА_1

Закрито провадження у даній справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник Сторожинецької місцевої прокуратури в інтересах держави, подав апеляційну скаргу, просить ухвалу скасувати, відмовити у визнанні мирової угоди та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Апелянт вказує, що ОСОБА_2 в передбаченому законом порядку не отримував дозвільних документів на будівництво (реконструкцію) нежитлового приміщення: автомийки та СТО за адресою АДРЕСА_1

Також представник Сторожинецької місцевої прокуратури зазначає, що умови мирової угоди від 10 жовтня 2016 року в частині визнання права власності на автомийку та СТО за позивачем не стосувалися предмету спору - стягнення коштів, а отже суперечать закону та спрямовані на підміну встановленого порядку прийняття до експлуатації об'єктів будівництва та узаконення самочинного будівництва. Апелянт також зазначає, що судом першої інстанції порушені вимоги підсудності.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу-скасувати з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про визнання мирової угоди, суд першої інстанції виходив з того, що мирова угода, укладена між сторонами, не суперечить закону, здійснена в інтересах сторін і виконання її умов не порушує прав та інтересів інших осіб.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів в розмірі 150000грн.

Згідно мирової угоди від 10 жовтня 2016 року, укладеної між сторонами, боржник ОСОБА_2 з метою вирішення спору передає у власність ОСОБА_3 - будівлю автомийки та СТО - літ.«А-1» загальною площею 212,50кв.м; мансарду літ. «Мс», сходи літ. «а1»; сходи літ. «а2» криницю №1; вигрібну яму №2; вигрібну яму №3, що знаходиться по АДРЕСА_1

Згідно зі ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи. До ухвалення судового рішення у зв'язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз'яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

В п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", зазначено якщо сторони виявили намір укласти мирову угоду, то при необхідності їм може бути надана можливість оформити умови мирової угоди, для чого суд оголошує перерву в судовому засіданні. У разі якщо умови мирової угоди не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб (не сторін), суд визнає мирову угоду та закриває провадження у справі. До ухвалення судового рішення суд роз'яснює сторонам їх наслідки.

Між тим, оскільки лише власник вправі розпоряджатися належним йому майном, суд першої інстанції при визнанні мирової угоди не звернув увагу на те, чи дійсно належить на праві власності ОСОБА_2 вищезазначена нежитлова будівля, що знаходиться по АДРЕСА_1

Будь-яких доказів про це відповідач суду не надав, а матеріали справи таких даних не містять.

Інформація про реєстрацію права власності на зазначене майно за ОСОБА_2 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно - відсутня.

Таким чином, суд першої інстанції постановляючи ухвалу про визнання мирової угоди, фактично визнав права власності на нерухоме майно, в порушення вимог закону.

Набуття права власності на нерухоме майно законодавчо визначене та врегульоване. За загальним правилом право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч.1 ст.328 ЦК України).

На підставі викладеного, колегія суддів, дійшла висновку, що мирова угода, укладена між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за умовами якої відбувся перехід права власності на нерухоме майно, суперечить закону, інтересам держави, оскільки перехід права власності відбувся у не передбачений законом спосіб та без сплати відповідних податків, а тому не може бути визнана судом.

Крім того, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що згідно з ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку судового розгляду виявилося, що заяву було прийнято з порушенням правил підсудності.

З матеріалів справи вбачається, що і позивач і відповідач зареєстровані та проживають в АДРЕСА_1, що підтверджено поштовими відмітками про отримання ними судових повідомлень. Як вбачається з відомостей адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України від 03.10.2016р. ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1

Крім того, судом проігноровані положення ч.1 ст.114 ЦПК України, якою визначено, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Визнаючи мирову угоду, Сторожинецький районний суд фактично визнав право власності на нерухоме майно, що знаходиться в АДРЕСА_1, що є грубим порушенням виключної підсудності.

Щодо клопотання прокурора про повернення сплаченого за подання апеляційної скарги судового збору, то воно не відповідає положенням ст.ст.88, 89 ЦПК України і є передчасним.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з порушення норм матеріального та процесуального права, що відповідно до п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України є підставою для скасування ухвали і направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.307, п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Сторожинецької місцевої прокуратури в інтересах держави, задовольнити частково.

Ухвалу Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 10 жовтня 2016 року про визнання мирової угоди та закриття провадження у справі скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуюча (підпис)

Судді: (підписи)

Вірно з оригіналом :