РІШЕННЯ

іменем України

11 грудня 2017 рокуСправа №451/1610/17
Провадження № 2/451/690/17

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Мулявка О.В.

з участю секретаря судового засідання Кормилюк Т.С.

розглянувши у м.Радехів цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Березівської сільської ради Радехівського району Львівської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання спадкоємця із спадкодавцем, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Радехівського районного суду Львівської області з заявою про встановлення факту спільного проживання спадкоємця із спадкодавцем.

Вимоги позову мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її баба - ОСОБА_4.

Спадкодавець на випадок смерті склала заповідальне розпорядження, відповідно до якого, ОСОБА_4 усі свої майнові та немайнові права заповіла заявниці - ОСОБА_1.

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 2,6994 га, що розташована на території Березівської сільської ради Радехівського району, 1/2 житлового будинку АДРЕСА_1, а також частина майна, яке вона (спадкодавець) успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3

Заявник, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті спадкодавця шляхом постійного проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем.

Проте нотаріус відмовляє у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як вона (позивач) не була зареєстрована за адресою, де проживала спадкодавець.

За твердженням заявника, встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідне для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги підтримала в повній мірі та виклала суду свої покази аналогічно, зазначеним у заяві (а.с.2-3). Також, у ході розгляду справи, просила залучити до участі в справі в якості співвідповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які відповідно до первинних вимог були зазначені в якості третіх осіб. Позов просить задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні вимоги визнала та пояснила, що ОСОБА_1 по день смерті ОСОБА_4 проживала із нею та опікувалася спадкодавцем. Позов просить задоволити.

Також і відповідач ОСОБА_3 надав суду аналогічні пояснення, як ОСОБА_2. Вимоги просить задоволити.

Представник відповідача, надавши суду письмове клопотання, просив розгляд справи провести за його відсутності.

Вислухавши пояснення позивачки та відповідачів, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

У відповідності до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також і інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформлені спадщини, спадокємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

У контексті вимог статті 256 ЦПК України та рекомендацій, викладених у п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», розгляд справи №451/1610/17 про встановлення факту, що має юридичне значення проведено у позовному провадження.

Відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно фабули позовної заяви, встановлення факту позивачу необхідне для оформлення спадкових прав (а.с.2).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 (а.с.6), яка є бабою заявниці (а.с.13-17).

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка для ведення товарного виробництва площею 2,6994 га, що розташована на території Березівської сільської ради Радехівського району та частина майна, яке вона (спадкодавець) успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7-10,12).

Заявник, як спадкоємець за заповітом (а.с.5), прийняла спадщину після смерті спадкодавця шляхом постійного проживання на час відкриття спадщини разом із нею, що підтверджується даними, викладеними у довідці Немилівської сільської ради №1042 від 15.08.2017р. (а.с.18).

Таким чином, ОСОБА_1 постійно проживаючи разом із спадкодавцем, прийняла спадщину після смерті своє баби ОСОБА_4.

Під час вирішення позовних вимог, судом, окрім іншого, приймаються до уваги обставини визнання вимог відповідачами і така позиція сторін, із врахуванням обставин констатованих судом, жодним чином не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (ст.174 ЦПК України).

За таких обставин суд не вбачає правових підстав для постановлення ухвали про відмову у прийнятті визнання відповідачами позову і продовження судового розгляду.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо встановлення факту є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10,11,60,174,209-212,215,256 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом із ОСОБА_4 на день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою АДРЕСА_1

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Львівської області через Радехівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийМулявка О. В.