УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2017 року суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Ознайомившись із позовною заявою, суд вважає необхідним повернути її з наступних підстав.

Так, згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Відповідно до ч. 3 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

У відповідності до ч. 1 ст. 95 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

За своєю сутністю судовий наказ є актом реалізації судової влади, яким вирішується цивільна справа по суті заявлених вимог.

Як в позовному, так і в наказному провадженні реалізуються завдання цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Згідно з пунктом 4 частини 1 ст.96 ЦПК України, в порядку наказного провадження розглядаються вимоги про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов'язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб

Відповідно до ч.3 ст.118 ЦПК України, позовна заява щодо вимог, визначених у ч.1 ст.96 ЦПК України, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

За вимогами частини 6 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви, що подається у випадках, визначених частиною третьою статті 118 цього Кодексу, мають бути додані копії ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу.

Проте позивачем до матеріалів справи не представлено копію ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу.

Згідно п. 6 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, заява повертається позивачу у випадку, якщо позов подано без дотримання порядку, передбаченого ч.3 ст.118 ЦПК України.

Оскільки позивач не представив суду докази звернення спочатку із вимогами в наказному провадженні, передбаченому ст. 96 ЦПК України, які є обовязковими для заявленого позивачем виду вимог перед зверненням в позовному проваджені, та не дотримався встановленого ЦПК України порядку звернення до суду, то при таких обставинах позов слід повернути позивачу.

Керуючись ч. 3 ст. 118, п. 6 ч. 3 ст.121 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини повернути позивачу.

Розяснити позивачу необхідність звернення до суду із даними вимогами в наказному порядку.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський райсуд м. Маріуполя протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1