АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4206/17 Справа № 192/156/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2017 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Лаченкової О.В.,

при секретарі Шило С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

06 лютого 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_3 підписав заяву №б/н від 21 жовтня 2010 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, затвердженими наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010 року та Тарифами банку складає між ним і банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. В порушення умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконував, у звязку з чим, станом на 30 жовтня 2016 року, утворилася заборгованість в сумі 220975,50 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 23178,49 грн., по процентам за користування кредитом в розмірі 182898,18 грн., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 3900,00 грн., а також зі штрафу (фіксованої частини) в розмірі 500,00 гривень і штрафу (процентної складової) в розмірі 10498,83 грн., які в добровільному порядку ОСОБА_3 не сплачує. Тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість в загальному розмірі 220975,50 грн. та судові витрати в розмірі 3314,63 грн.

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог банку в повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники процесу повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, що підтверджується відповідною розпискою представників позивача та відповідача від 18.07.2017 року (а.с.106).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що на підтвердження позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» представлено суду першої інстанції копію письмового документу у вигляді бланку, з назвою «додаткова інформація», який в графі «дружина» містить ім»я «Завгородня Людмила Василівна», дату народження, номер контактного телефону, іншу особисту інформацію. Крім того, зазначено, що особа виявила бажання оформити на своє ім»я зберкнижку (депозит). Вказано дату заповнення документу 21.10.2010 року. Поле бланку, що передбачене для визначення розміру кредитного ліміту, не заповнене (а.с. 17).

Копію документу, аналогічного описаному вище, представлено також апеляційному суду (а.с. 70).

Крім того, апеляційному суду надано копію анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, яка містить ім»я «Завгородній Сергій Григорович», дату народження, адресу місця проживання, іншу особисту інформацію (а.с. 71). Анкета-заява не містить інформації щодо виду цивільно-правового договору.

Доказів укладення між позивачем та відповідачем, у простій письмовій формі, договору про надання відповідачу кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку - суду не представлено.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, місцевий суд дійшов обгрунтованого висновку про недоведеність факту укладення між банком та відповідачем, у простій письмовій формі, договору від 21.10.2010 року про надання відповідачу кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Твердження апелянта про помилкове непредставлення місцевому суду укладеного з відповідачем у письмовій формі договору від 21.10.2010 року про надання останньому кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту є безпідставним; до апеляційної скарги копія такого договору не долучена, в судових засідання суду апеляційної інстанції 18.07.2017 року та 07.11.2017 року банком не заявлено клопотань про витребування копії вказаного договору судом.

Представлені суду анкета-заява та «додаткова інформація», зміст яких наведено вище, не містять суттєвих умов кредитного договору, більше того, «додаткова інформація» містить дані щодо оформлення депозиту.

Текст представлених банком Умов та Правил надання банківський послуг не містить, і не передбачає, підпису позичальника (а.с. 19 28).

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18.07.2017 року було витребувано у ПАТ КБ «ПриватБанк», зокрема, докази отримання ОСОБА_3 кредитної картки за кредитним договором №б/н від 21.10.2010 року, укладеним між відповідачем та позивачем. Дана ухвала була одержана банком 18.07.2017 року, однак, в частині витребування доказів про отримання ОСОБА_3 кредитної картки, не виконана, про наявність поважних причин невиконання ухвали у вказаній частині суду не повідомлено.

Доказів на підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів у певному розмірі за кредитним договором від 21.10.2010 року, що відповідають вимогам ст.ст. 58, 59 ЦПК України, суду не представлено.

Надані банком копія паспорту ОСОБА_2 (а.с. 29), розрахунок заборгованості за кредитним договором №б/н від 21.10.2010 року по клієнту ОСОБА_3 (а.с.13-15, 111-115), виписка з особового рахунку ОСОБА_4 за період з 01.01.1999 року по 05.04.2017 року (а.с.61-69), не спростовують висновок суду про недоведеність факту укладення між сторонами, у простій письмовій формі, кредитного договору від 21.10.2010 року, а також не доводять факту отримання відповідачем кредитних коштів у певному розмірі за договором від 21.10.2010 року.

Колегія наголошує, що клопотань про надання інших доказів чи витребування їх судом, призначення судової експертизи представником позивача не заявлено, що стверджується журналом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванняне може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 31 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий

Судді