Справа № 202/3681/17
Провадження № 2-к/202/14/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Слюсар Л.П.,

за участю секретаря Дмитрієва Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро клопотання представника Відкритого акціонерного товариства "Промагролізинг" про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, а саме економічного суду м. Мінська від 25.09.2014 по справі № 283-17/2014,-

В С Т А Н О В И В:

Стягувач ВАТ «Промагролізинг» звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із клопотанням, в якому, посилаючись на п. 1 ст. 390, п. 1 ст. 392 ЦПК України, ст. ст. 7, 8 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20 березня 1992 року, просив дати дозвіл на примусове виконання на території України рішення економічного суду м. Мінська (Республіка Білорусь) від 25.09.2014 по справі № 283-17/2014, відповідно до якого з товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-лізингового підприємства «Украгропостач» на користь ВАТ «Промагролізинг» підлягає стягненню: 184, 20 російських рублів неустойки, 2 250 000 (225 деномінованих білоруських рублів) судових витрат по сплаті державного мита.

В судове засідання представник стягувача ВАТ «ПРОМАГРОЛІЗИНГ» не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутністі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Боржник ТОВ «Виробничо-лізингове підприємство «Украгропостач» про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання представника не направив, письмових заперечень не подав.

Суд вивчивши клопотання, додані до нього документи, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до рішення економічного суду м. Мінська (Республіка Білорусь) від 25.09.2014 по справі № 283-17/2014, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-лізингове підприємство «Украгропостач», підлягають стягненню: неустойка у розмірі 184, 20 російських рублів, судові витрати по сплаті державного мита у розмірі 2 250 000 білоруських рублів, ( 225 деномінованих білоруських рублів).

Стягувачем до клопотання додано: належним чином завірена копія рішення економічного суду м. Мінська від 25.09.2014 по справі № 283-17/2014, судовий наказ про примусове виконання якого порушене клопотання; довідка, видана головою економічного суду м. Мінська від 25.01.2017 року про те, що рішення набуло чинності 17.10.2014 року та про те, що ТОВ "ВЛП "Украгропостач" про час та місце судового засідання було повідомлено належним чином, докази належного повідомлення ТОВ "ВЛП "Украгропостач".

Згідно статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Пункт 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 р. № 12 «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України» встановлює, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Згідно частини 1 статті 390 Цивільного процесуального кодексу України рішення іноземного суду (суду іноземної держави; інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних чи господарських справ; іноземних чи міжнародних арбітражів) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно ч1 ст. 396 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, такі випадки не передбачено, у задоволенні клопотання може бути відмовлено з підстав визначених ч. 2 ст.396 ЦПК України.

На даний час між Україною та Республікою Білорусь діє Угода про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20 березня 1992 року( Дата набуття чинності для України: 19 грудня 1992 р.)

Згідно ст.7 цієї Угоди Держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав взаємно визнають і виконують рішення компетентних судів, що набули законної чинності. Рішення, винесені компетентними судами однієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав, мають бути виконаними на території інших держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав. Рішення, винесені компетентним судом однієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав у частині звернення стягнення на майно відповідача, підлягають виконанню на території іншої держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав органами, призначеними судом або визначеними законодавством цієї держави.

Згідно ст. 8 вказаної Угоди виконання рішення відбувається за клопотанням заінтересованої Сторони. До клопотання додаються:належним чином завірена копія рішення, про примусове виконання якого порушене клопотання;офіційний документ про те, що рішення набуло чинності, якщо це не випливає з тексту самого рішення;докази про повідомлення іншої Сторони про процес; виконавчий документ.

Згідно ст. 9 вказаної Угоди у виконанні рішення може бути відмовлено на прохання Сторони, проти якої воно направлене, тільки якщо ця Сторона надасть компетентному суду за місцем, де виклопочується виконання рішення, докази того, що: а) судом держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав, що запитується, раніше винесене рішення, яке набуло законної чинності у справі між тими самими Сторонами, про той самий предмет і на тій самій підставі; б) є визнане рішення компетентного суду третьої держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав або держави, що не є членом Співдружності, по спору між тими ж Сторонами, про той же предмет і на тій же підставі; в) спір згідно з цією Угодою вирішений некомпетентним судом; г) інша Сторона не була повідомлена про процес; д) закінчився трирічний термін давності подання рішення щодо примусового виконання.

Отже, суд приходить до висновку, що рішення підлягає виконанню на території України.

Відповідно до частини 8 статті 395 Цивільного процесуального кодексу України, якщо в рішенні іноземного суду суму стягнення зазначено в іноземній валюті, суд, який розглядає це клопотання, визначає суму в національній валюті за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали.

З урахуванням викладеного розмір заборгованості боржника в перерахунку на гривні станом на день постановлення ухвали, складає:

неустойка в розмірі 184, 20 російських рублів , що за курсом НБУ станом на 10.11.2017 року складає 82, 56 грн., 2 250 000 білоруських рублів (225 деномінованих білоруських рублів) судових витрат по сплаті державного мита, що за курсом НБУ станом на 10.11.2017 року складає 3000, 59 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7-9 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20 березня 1992 року, ст. ст. 390-395 Цивільного процесуального кодексу України , суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника Відкритого акціонерного товариства "Промагролізинг" про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, а саме економічного суду м. Мінська від 25.09.2014 по справі № 283-17/2014 - задовольнити.

Визнати та надати дозвіл на примусове виконання на території України рішення економічного суду м. Мінська (Республіка Білорусь) від 25.09.2014 по справі № 283-17/2014 у відповідності до якого стягненню підлягають з товариства з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-лізингове підприємство «Украгропостач», , на користь відкритого акціонерного товариства "Промагролізинг", р/р 214(російський рубль) в ВАТ "Белагропромбанк" в м. Мінськ, пр-т Жукова 3, БИК 153001964, банк-кореспондент: ПАТ «Сбербанк», м. Москва, к/с БИК 044525225, ІНН НОМЕР_1, S.W.I.F.T. код SABRRUMM012 № рахунку , р/р 049 (білоруський рубль) в ВАТ "Белагропромбанк" в м. Мінськ, пр-т Жукова 3, БИК 153001964: неустойка в розмірі 184, 20 російських рублів, що за курсом НБУ станом на 10.11.2017 року складає 82, 56 грн., та 2 250 000 білоруських рублів (225 деномінованих білоруських рублів) судових витрат по сплаті державного мита, що за курсом НБУ станом на 10.11.2017 року складає 3000, 59 грн.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд, шляхом подачі протягом пяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги .

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом п'яти з дня отримання копії цієї.

Суддя Л.П. Слюсар