Справа № 534/1046/17
Провадження 2/534/548/17
07 листопада 2017 року м.Горішні Плавні
Комсомольський міський суд Полтавської області в складі :
головуючого судді Солохи О.В.
з участі секретаря Жукової Н.А.
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Служба миттєвого кредитування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
ТОВ «Служба миттєвого кредитування» звернулось до суду із зазначеним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 27 270 грн. 14 коп. та понесені судові витрати в сумі 1 700 грн.
Будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи представник позивача до суду не з'явився, звернувся із клопотанням про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги ним підтримані повністю.
Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, зокрема повістками про виклик до суду.Надійшла до суду заява про відкладення розгляду справи у звязку із хворобою відповідача, проте жодних доказів на підтвердження даної обставини відповідачем суду не надано, тому суд визнає повторну неявку до суду відповідача неповажною та у відповідності до ч.4 ст.169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних доказів, наданих позивачем.
У зв'язку із невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за вказаним вище кредитним договором станом на 19.06.2017 утворилась заборгованість в сумі 27 270 грн. 14 коп., яка складається із заборгованості за кредитом 1 687 грн. 64 коп., відсотках 472 грн. 50 коп. та пені 25 110 грн., що підтверджується наданим розрахунком заборгованості (а.с.12-19).
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватись належними чином, належними сторонами, відповідно до умов договору та норм цивільного законодавства України.
Згідно із ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Суд наголошує, що у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п.6 ст.3, ч.3 ст. 509 та ч.ч.1-2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Разом з тим, суд зазначає, що у відповідності до положень ч.3 ст.551 суду надано право зменшити розмір неустойки, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Настання зазначених обставини є незалежними одна від одної. Це є одним з правових способів, наданих законом, який направлений проти зловживання правом вільного визначення розміру неустойки, тобто по суті, направлений на реалізацію вимог ч.2 ст.13 ЦК України, відповідно до якої при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утриматися від дій, які могли б могли порушити права інших осіб.
Застосовуючи дану норму, суд зобов'язаний встановити баланс між застосованим до порушника заходом відповідальності у вигляді неустойки й оцінкою дійсного, а не покладеного розміру збитків, заподіяних у результаті конкретного правопорушення (Рішення Конституційного суду України від 11.07.13 №7-рп/2013).
Таким чином, чинне законодавство передбачає неустойку в якості засобу виконання зобов'язань й міру майнової відповідальності за їх невиконання або неналежне виконання, а правом на пом'якшення неустойки наділений суд за для усунення явної її неспіврозмірності й подальшого порушення зобов'язань.
Враховуючи комплексний характер цивільно-правової відповідальності, під співрозмірністю суми неустойки у результаті порушення зобов'язань, кодекс допускає виплату кредитору такої компенсації його втрат, які будуть адекватними й співрозмірними з порушеним інтересом.
У контексті сч.3 ст.551 ЦПК України суд наголошує, що відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен з'ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.
Зі змісту наведених норм випливає, що при вирішенні питання про зменшення неустойки, суд повинен встановити співрозмірність неустойки невиконаному зобов'язанню відповідачем та врахувати інтереси обох сторін.
Отже, ч.3 ст.551 ЦК, з урахуванням положень ст.3 ЦК щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав, дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.
При зменшенні розміру пені суд бере до уваги, що розмір останньої майже у дванадцять разів перевищує розмір заборгованості за тілом кредиту та відсотках за користування кредитом і є неспіврозмірним з розміром невиконаного зобов'язання відповідачем.
Беручи до уваги викладене, суд вважає, що пропорціонально-співрозмірним розміром неустойки невиконаному зобов'язанню відповідачем є стягнення з останнього 3 500 грн. пені. Такий розмір пені на думку суду враховує інтереси обох сторін.
Інших належних і допустимих доказів сторони суду не надали.
Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.
На підставі викладеного, суд вважає, що позов ТОВ «Служба миттєвого кредитування» належить до часткового задоволення.
Питання про судові витрати у справі вирішено судом відповідно до положення ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 88, 208, 212-218 ЦПК України, суд,
Позов задовольнити частково.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлений 13.11.2017.

Суддя підпис ОСОБА_2

Згідно з оригіналом.

Суддя О.В. Солоха