печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9868/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Москаленко К.О.,

при секретарі Ольховській М.Г., Березовській К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 - про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/6 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син - ОСОБА_5, після смерті якого залишилося майно, частина якого була об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, а частина належала померлому на праві особистої приватної власності. У встановлені законодавством строки позивач звернулася до Славутицької міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, 17.02.2015 державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області Наваліхіною О.О. було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з неподанням правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач зазначає, що правовстановлюючі документи знаходяться у розпорядженні відповідачів, які відмовляються їх надати нотаріусу. Оскільки позивач в інший спосіб позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкове майно, остання змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Протягом розгляду справи позивач уточнювала позовні вимоги шляхом подачі позовної заяви з уточненими позовними вимогами, яка по суті є заявою про збільшення позовних вимог, та відповідно до якої позивач просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті померлого сина ОСОБА_5 на:

1/12 частину квартири АДРЕСА_3;

1/6 частини земельної ділянки площею 0,0400 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4;

1/6 частини земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4; 1/3 частини земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5;

1/6 частини квартири АДРЕСА_2;

1/6 частини квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_1;

1/6 частини автомобілю VOLVO XC70, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2010, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) VIN НОМЕР_4;

1/6 частини автомобіля VOLVO S40, реєстраційний номер НОМЕР_2, рік випуску 2004, колір сірий, номер шасі (кузов, рама, коляска) VIN НОМЕР_5.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 05.09.2017 провадження у справі в частині вимог про визнання за позивачем ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за законом після померлого ОСОБА_5 на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 - закрито.

Крім того, в процесі розгляду справу ОСОБА_3 було подано зустрічну позовну заяву про виділення частини майна зі спільного майна подружжя, визнання права власності в порядку спадкування за законом, яка ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.07.2016 залишена без розгляду (Том 2, а.с. 3).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_8 позов з урахуванням уточнених позовних вимог підтримав в повному обсязі, посилаючись на викладені в позові обставини та доводи, просив позов задовольнити.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_9 позов не визнали, посилаючись на викладене в письмових запереченнях, просили відмовити у задоволенні позову. Заперечуючи проти позову представник відповідача зазначила, що позивачем не надано суду доказів щодо перешкод для одержання свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з чим у позивача були відсутні підстави для звернення з позовом до суду.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні проти позову заперечувала, просила відмовити у задоволенні позову.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів та представника відповідача ОСОБА_2 -ОСОБА_9, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами шляхом дослідження, дійшов до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивача - ОСОБА_5, що підтверджується Свідоцтвом про смерть, Серія НОМЕР_6 (Том 1, а.с. 227-зворіт).

Згідно з п. 1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину. Обставини, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 179 Цивільного процесуального кодексу України (ЦПК) у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.

З матеріалів спадкової справи №52/2012 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 вбачається, що 21.08.2012 позивач звернулась до Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області із заявою про прийняття спадщини (Том 1, а.с. 226-зворіт).

Разом з тим, постановою державного нотаріуса Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області Наваліхіною О.О. про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з неподанням правовстановлюючих документів на спадкове майно (Том 1, а.с. 235-зворіт).

Крім того, як вбачається з матеріалів спадкової справи №52/2012 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 з відповідними заявами про прийняття спадщини звернулася дружина померлого ОСОБА_5 - відповідач ОСОБА_3 та донька померлого - відповідач ОСОБА_2 (Т.1 а.с.226)

З матеріалів справи вбачається, що померлому ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності належало наступне майно:

- квартира АДРЕСА_3, що підтверджується Свідоцтвом про право власності від 16.03.2009, виданим на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення від 19.023.2009 НОМЕР_7 (Том 2, а.с. 19-20);

- земельна ділянка площею 0,0400 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_8, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_9, виданий на підставі Рішення 14 сесії 5 скликання Маломаяцької сільської ради від 28.12.2008 №14-59 (Том 2, а.с. 21-22);

- земельна ділянка площею 0,0100 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_10, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку Серія НОМЕР_11, ТА Договором купівлі-продажу земельної ділянки від 19.09.2006 (Том 2, а.с. 23-28);

- квартира АДРЕСА_2, що підтверджується Договором купівлі-продажу від 04.06.2002 (Том 2, а.с. 32-33) ;

- автомобіль VOLVO XC70, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2010, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) VIN НОМЕР_4, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, Серія НОМЕР_12, виданого РЕВ ДАІ м. Славутич Київської області (Том 2, а.с. 35-37);

- автомобіль VOLVO S40, реєстраційний номер НОМЕР_2, рік випуску 2004, колір сірий, номер шасі (кузов, рама, коляска) VIN НОМЕР_5, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, Серія НОМЕР_13, виданого Славутицьким РЕП ДАІ ГУ УМВС України 29.11.2005.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, померлому ОСОБА_5 на праві приватної власності належала земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_14, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, Серія НОМЕР_15, виданий на підставі Рішення Маломаяцької сільської ради 2 сесії VІ скликання від 24.12.2010 №2-428 (Том 2, а.с. 29-31).

Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті.

Ч.1 ст. 1220 ЦК України передбачає, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої.

Відповідно до частини 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» та за нормою ч. 1 ст. 1258 ЦК України, справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Ч. 1 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ч. 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Зі змісту ст. 321 ЦК України вбачається, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Водночас, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів.

Згідно зі ст. 182 ЦК України та ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов'язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як роз'яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред'явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач реалізувала своє право на прийняття спадщини за законом після померлого ОСОБА_5, шляхом подачі відповідної заяви нотаріусу про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк (за ст.1270 ЦК України - 6 місяців з часу відкриття спадщини, тобто, за ч. 2 ст. 1220 ЦК України з дня смерті), та не здійснила відмову від прийняття спадщини. Позивач довела належними та допустимими доказами наявність свого права власності на частину майна, яка належала її померлому сину, у зв'язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

У зв'язку з задоволенням позову, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів в рівних частинах на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 654 грн. 00 коп.

На підставіі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 392, 1216, 1261, 1268, 1269,1270 ЦК України,ст.ст. 3, 57-61, 208, 209, 213, 214, 215, 218, 223, 292, 294ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 - про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3) право власності в порядку спадкування за законом після померлого сина ОСОБА_5 на:

- 1/12 частини квартири АДРЕСА_3;

- 1/6 частини земельної ділянки площею 0,0400 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4;

- 1/6 частини земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4;

- 1/3 частини земельної ділянки площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5;

- 1/6 частини квартири АДРЕСА_2;

- 1/6 частини автомобілю VOLVO ХС70, реєстраційний номер НОМЕР_1, рік випуску 2010, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) VIN НОМЕР_4;

-1/6 частини автомобілю VOLVO S40, реєстраційний номер НОМЕР_2, рік випуску 2004, колір сірий, номер шасі (кузов, рама, коляска) VIN НОМЕР_5.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в рівних частинах у відшкодування судових витрат судовий збір в розмірі 3 654 (три тисячі триста п'ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Печерського

районного суду м.Києва К.О. Москаленко