Провадження № 2/127/5170/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27.11.2017 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі головуючого судді Жмудя О.О., при секретарі Бедрак М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниця цивільну справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО «ДОМІНАНТА» до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з додатковою відповідальністю «СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО «ДОМІНАНТА» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 10.07.2014 року між ОСОБА_1 та товариством з додатковою відповідальністю «СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО «ДОМІНАНТА» було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Серії АІ № 3265069 (надалі - Поліс), забезпечений транспортний засіб «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2. За цим полісом позивач взяв на себе обов'язок в разі настання за участю забезпеченого транспортного засобу ДТП, що визнається страховим випадком, і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, здійснити виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю чи майну потерпілого, а відповідач, в свою чергу, зобов'язався дотримуватися умов страхування. Страхування здійснюється на умовах Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961. 10.12.2014 року о 19 годині 00 хвилин на вул. Київська в м. Вінниця трапилась ДТП за участю транспортного засобу «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та забезпеченого транспортного засобу «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням відповідача. 10.12.2014 року ОСОБА_3, який є потерпілим, звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування, що була зареєстрована за № б/н. 26.12.2014 року постановою Вінницького міського суду Вінницької області по справі № 127/26965/14-п встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 ст. 124, ст. 130 КУпАП. 30.03.2015 року позивач на підставі Страхового акту № 1375 ЦВ від 30.03.2015 року та № 1615 ЦВ від 10.04.2015 року, виходячи зі звіту про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу № 10201 від 10.01.2015 року, здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого, в розмірі 31 000,00 грн., що підтвердь-жується платіжними дорученнями № 2392 від 14.07.2015 року; № 1128 від 10.04.2015 року; № 890 від 30.03.2015 року. 15.06.2017 року позивач, керуючись пп. 38.1.1. «а», «в» п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до відповідача із Регресною вимогою № 1128, яка була отримана останнім, в якій пропонував відповідачу у добровільному порядку здійснити погашення боргу, який виник у зв'язку із керуванням забезпеченим транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. Оскільки відповідач керував забезпеченим транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, відповідач зобов'язаний в порядку регресу компенсувати позивачу суму виплаченої останнім страхового відшкодування в розмірі 23 949,65 гривень. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 23 949,65 гривень та понесені судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягав на їх задоволені. Проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи був належним чином повідомлений, причини неявки суду не відомі. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.07.2014 року між ОСОБА_1 та товариством з додатковою відповідальністю «СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО «ДОМІНАНТА» було укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Серії АІ № 3265069 (надалі - Поліс), забезпечений транспортний засіб «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2. ( а.с.4)

За цим полісом позивач взяв на себе обов'язок в разі настання за участю забезпеченого транспортного засобу ДТП, що визнається страховим випадком, і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, здійснити виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю чи майну потерпілого, а Страхувальник, в свою чергу, зобов'язався дотримуватися умов страхування. Страхування здійснюється на умовах Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961.

10.12.2014 року о 19 годині 00 хвилин на вул. Київська в м. Вінниця трапилась ДТП за участю транспортного засобу «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 та забезпеченого транспортного засобу «ВАЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням відповідача

10.12.2014 року потерпілий ОСОБА_3, з метою отримання відшкодування, скористався своїм правом передбаченим ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та звернувся до товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВЕ ТОВАРИТВО «ДОМІНАНТА» із заявою про настання страхового випадку та заявою на виплату страхового відшкодування, що була зареєстрована. ( а.с. 5-7)

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.12.2014 року у справі № 127/26965/14-ц, яка набрала законної сили 06.01.2015 року, відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та піддано його адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 5 950, 00 гривень. (а.с. 8)

Згідно із ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Слід зауважити, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої винесено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, це судове рішення є обов'язковим для суду в частині з'ясування питань чи мали місце такі дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи даний позов, який випливає зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі перевіряти обставини ДТП, обговорювати вину особи і робити висновки про відповідальність осіб, причетних до ДТП, а може лише вирішувати питання про розмір відшкодування. На що також звернув увагу Верховний Суд України та Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

У зв'язку з настанням події, передбаченої Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач 30.03.2015 року на підставі Страхового акту № 1375/781/ЦВ від 30.03.2015 року та № 1615/922/ЦВ від 10.04.2015 року, виходячи зі звіту про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу № 10201 від 19.01.2015 року, здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого, в розмірі 23 949,65 гривень, що підтверджується платіжними дорученнями № 2392 від 14.07.2015 року; № 1128 від 10.04.2015 року; № 890 від 30.03.2015 року ( а.с.9-29)

15.06.2017 року ТДВ «СТ»ДОМІНАНТА» звернулось до ОСОБА_1 з Регресною вимогою № 1128, яка отримана останнім особисто, в якій пропонувало здійснити погашення боргу у добровільному порядку, у зв'язку із керуванням забезпеченим транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння. (а.с. 30).

Судом встановлено, що згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» подія, яка сталася 10.12.2014 року є страховим випадком.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.

Згідно із ст.ст. 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На що також звернув увагу Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Постанові Пленуму № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки».

Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» страховик має право вимагати компенсацію здійснення виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно із ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

На підставі ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно пп.38.1.1 «а» п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик, після виплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а оскільки відповідач керував транспортним засобом у стані алкогольного сп'яніння, він зобов'язаний в порядку регресу компенсувати позивачу суму виплаченого страхового відшкодування.

Згідно із ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованим та доведеним.

Враховуючи вище викладене, а також ст. 16 ЦК України, згідно якої суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, суд приходить до висновку, що в даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача, шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО «ДОМІНАНТА» страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 23 949,65 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 600, 00 гривень.

Враховуючи вище викладене та керуючись ст.ст. 15, 16, ч. 1 ст. 979, ч. 1 ст. 993, ст.ст. 1166, 1188, 1191 ЦК України, ст. ст. 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 8, 27 Закону України «Про страхування», ст. 2, ч. 1 ст. 3, ст.ст. 10, 11, 58-61, 88, 209, 212-215, 218, 224-228 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО «ДОМІНАНТА» до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, на користь товариства з додатковою відповідальністю «СТРАХОВЕ ТОВАРИСТВО «ДОМІНАНТА (№0436 в Печерська Ф. ПАТ КБ «ПриватБанк» м. Київ, МФО 300711, ) - суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 23 949,65 гривень та судові витрати в розмірі 1600, 00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду позивачем може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.О. Жмудь