Справа №203/918/17
Провадження №2/0203/668/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2017 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Дзьомі Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Центральної районної в місті Дніпрі ради до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманих сум щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання,

у с т а н о в и в:

15 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманих сум щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у жовтні 2015 року відповідачка звернулася до позивача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання. Заяву було задоволено. У подальшому було встановлено, що відповідачка не мала право на отримання допомоги, приховавши наявність депозиту у банківській установі. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідачки сплаченої допомоги в сумі 7 963,13 грн. (а.с.а.с. 2 4).

У судовому засіданні представниця позивача підтримала заявлений позов, а відповідачка заперечувала проти його задоволення.

Заслухавши пояснення представниці позивача, відповідачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити з наступних підстав.

Судом було встановлено, що 06.10.2015 року відповідачка звернулася до позивача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, обґрунтувавши її, зокрема, тим, що вона втратила житло на тимчасово окупованій території України, має малолітнього сина, ані вона, ані члени її сімї не мають іншого житла (а.с.а.с. 6, 7, 9 11).

Заяву було задоволено, і від 06.10.2015 року відповідачка щомісяця отримувала допомогу, загальна сума якої склала 7 963,13 грн. (а.с.а.с. 5, 12, 13).

Під час проведення перевірки було встановлено, що на час звернення відповідачки із заявою про призначення допомоги на її імя у ПАТ КБ «ПриватБанк» було відкрито депозитний рахунок, на якому обліковувалися кошти, що перевищували десятикратний прожитковий мінімум для працездатних осіб, у звязку з чим рішенням від 22.11.2016 року сплату щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання було припинено (а.с.а.с. 14 17).

16 січня 2017 року позивач звернувся до відповідачки з письмовою вимогою про повернення безпідставно отриманих коштів, проте дотепер ці кошти не повернуто (а.с. 18).

Відповідно до пункту 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» (далі Порядок), у редакції, що діяла на час призначення допомоги, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 12 Порядку виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

У відповідності з пунктом 11 Порядку суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються уповноваженим представником сімї на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку.

Судом встановлено, що станом на 06.10.2015 року на імя відповідачки у ПАТ КБ «ПриватБанк» було відкрито депозитний рахунок №8843 (договір №SAMDNWFD300), на якому обліковувалося грошові кошти в сумі 10 141,95 доларів США, що перебільшувало 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб (1 378,00 грн.) (а.с.а.с. 51 57, 78).

Таким чином, оскільки на час звернення до позивача із заявою про виплату допомоги відповідачка не повідомила про наявність у неї вказаних коштів, ця обставина була встановлена уповноваженим органом, і на вимогу позивача відповідачка не виконала дії, передбачені пунктом 11 Порядку, суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити.

У порядку статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) з відповідачки також підлягає стягненню компенсація судових витрат позивача в сумі 1 600,00 грн. (а.с. 1).

Керуючись статтями 4 11, 15, 18, 57 60, 79, 88, 208, 209, 212 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов Управління праці та соціального захисту населення Центральної районної в місті Дніпрі ради до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманих сум щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь Управління праці та соціального захисту населення Центральної районної в місті Дніпрі ради () незаконно отриману щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання в сумі 7 963,13 грн., компенсацію судових витрат у сумі 1 600,00 грн., разом 9 563,13 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку, передбаченому статтею 223 ЦПК, і може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його постановлення. У разі якщо рішення було постановлено за відсутності особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст заочного рішення складено 29 листопада 2017 року.

Суддя М.О. Католікян