Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №2-2317/10 Головуючий у 1 інстанції: Петров В.В.
Провадження № 22-ц/778/1710/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«14» листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

ОСОБА_2,

секретар: Фесенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 грудня 2010 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Камянсько-Дніпровська міська рада, про визнання протиправним та скасування рішення Камянсько-Дніпровської міської ради,

ВСТАНОВИЛА:

В листопаді 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа: Камянсько-Дніпровська міська рада, про визнання протиправним та скасування рішення Камянсько-Дніпровської міської ради.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постійно користується житловим будинком по вул. Йожикова, 101, м. Камянка-Дніпровська, Запорізька область, який входив до державного житлового фонду.

10 листопада 2010 року дізнався про рішення Камянсько-Дніпровської міської ради від 16 серпня 2005 року №175 про приватизацію вказаного будинку без його участі, тобто його було позбавлено права на приватизацію житла.

На підставі зазначеного просив визнати протиправним та скасувати рішення Камянсько-Дніпровської міської ради від 16 серпня 2005 року №175.

Рішенням Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 грудня 2010 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Камянсько-Дніпровської міської ради від 16 серпня 2005 року №175 про приватизацію квартири АДРЕСА_1.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Відповідно до ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За приписами ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.09.2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є AT «ОТП Банк»), та ОСОБА_4 було укладено Кредитний договір №CNL 206/052/2008, за умовами якого ОСОБА_4 отримала кредитні кошти в сумі 20 000 доларів США на строк до 17 вересня 2023 року та зобовязалась повернути банку суму отриманого кредиту, та сплатити відповідну плату за користування кредитом (а.с.26-29).

В той же день, 17.09.2008 р. між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4, ОСОБА_5 був укладений договір іпотеки №PCNL-206/052/2008, за умовами якого іпотекодавці для забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4С за кредитним договором № CNL-206/052/2008 передали в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 (а.с.30-32).

27.05.2011 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» був укладений договір купівлі - продажу кредитного портфелю № б/н, та договір про відступлення права вимоги б/н, за умовами якого Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» відступило, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло за кредитним договором № CNL-206/052/2008 та договором іпотеки № PCNL-206/052/2008 право вимоги в обсязі і на умовах, яки існують на момент набрання чинності цим Договором (а.с.33-45).

Рішенням Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 24.12.2013 р. у справі № 318/2993/13-ц позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором № CNL-206/052/2008, задоволено, з відповідачів солідарно стягнуто заборгованість, яка станом на 28.05.2013 року складає 450 482,32 грн.(а.с.46-48).

За приписами ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з п.6.1 договору іпотеки № PCNL-206/052/2008 іпотекодержатель у разі невиконання позичальником умов кредитного договору, має право задовольнити з вартості предмета іпотеки всі фактичні вимоги, а саме боргові зобов'язання, не сплачені іпотекодавцем.

Відповідно до п. 5.1 зазначеного договору іпотеки іпотекодавець стверджує, що за адресою місцезнаходження предмета іпотеки не проживають та не зареєстровані малолітні та/чи неповнолітні діти, а також інші особи, яких за законом повинен утримувати Іпотекодавець, а також відсутні малолітні та/чи неповнолітні діти,що мають право користування предметом іпотеки.

Положеннями п.5.2 передбачений обовязок іпотекодавця без зволікань повідомляти Іпотекодержателя про претензії будь-якої третьої сторони стосовно будь-якої частини предмета іпотеки і вчиняти всі такі дії для захисту предмета іпотеки і для забезпечення чинності та пріоритетності прав іпотекодержателя стосовно предмета іпотеки.

Відповідно до п. 1 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 410 від 31 березня 2004 року, державна реєстрація іпотек здійснюється з метою реалізації переважного права іпотекодержателя у задоволенні вимог за рахунок предмета іпотеки перед іншими іпотекодержателями незареєстрованих або зареєстрованих пізніше прав чи вимог на предмет іпотеки.

Згідно з ч. 7 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом у черговості їх державної реєстрації.

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна підтверджується те, що 17 вересня 2008 року до Державного реєстру іпотек було зареєстровано обтяження на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_2, а 31.05.2011 року внесені зміни, а саме: ПАТ «ОТП Банк» вилучено як іпотекодержателя, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» додано як останнього іпотекодержателя (а.с.137-139).

Між тим, матеріали справи не містять та сторонами не надано доказів на підтвердження того, що рішення Кам'янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 24.12.2013 р. у справі № 318/2993/13-ц виконано та умови кредитного договору №CNL 206/052/2008 ОСОБА_4 виконано.

Таким чином, ухвалюючи рішення про скасування рішення Камянсько-Дніпровської міської ради від 16 серпня 2005 року №175 «Про приватизацію квартири АДРЕСА_3», суд першої інстанції вирішив питання про права та обовязки ТОВ «ОТП Факторинг Україна», не залучивши товариство до участі в розгляді справи.

Стаття 65-1 Житлового кодексу України регламентує, що наймачі жилих приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду можуть за згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з ним, придбати займані ними приміщення у власність на підставах, передбачених чинним законодавством.

Приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т.ін.) державного житлового фонду на користь громадян України (ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду України»).

Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках), або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фон України»), (п.4 ст.5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду У країни»).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову та зазначаючи в рішенні про те, що позивач на момент прийняття рішення по приватизації квартири (16.08.2005 р.) був у ній зареєстрований, суд послався лише на копію домової книги, не витребувавши відомості щодо реєстрації позивача з сектору реєстрації Виконавчого комітету Камянсько-Дніпровського району в Запорізькій області та не оглянувши паспорт ОСОБА_3, що суперечить положенням ст.ст. 58-60 ЦПК України.

Як вбачається з листа голови реєстрації Виконавчого комітету Камянсько-Дніпровського району в Запорізькій області № 02-01-21/1558 (а.с.132), ОСОБА_3 був зареєстрований по вул. Щаслива (колишня Йожикова) буд.101 кв.3 в період з 20.03.2001 року по 29.08.2003 року та з 20.09.2005 року по 22.05.2015 року. Тобто на час прийняття Камянсько-Дніпровською міською радою рішення від 16 серпня 2005 року позивач за адресою приватизованого будинку зареєстрований не був.

Крім того, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення Камянсько-Дніпровської міської ради, суд першої інстанції не вирішив питання щодо притягнення Камянсько-Дніпровської міської ради в якості відповідача у вказаній справі.

Таким чином, суд першої інстанції на зазначені вище положення закону та обставини справи уваги не звернув, належної оцінки їм не дав та ухвалив помилкове рішення через неправильне застосування норм процесуального права, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є підставою для його скасування й ухвалення нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316,317 ЦПК України , колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити.

Рішення Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 17 грудня 2010 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа: Камянсько-Дніпровська міська рада, про визнання протиправним та скасування рішення Камянсько-Дніпровської міської ради відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: