Справа №585/2776/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1854/17 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на заочне рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 вересня 2017 року та

на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 жовтня 2017 року про виправлення описки

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и л а:

У липні 2017 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеним позовом, мотивуючи вимоги тим, що рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 вересня 2013 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 28 серпня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття.

Посилаючись на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 08 липня 2017 року за № 4928 було внесено зміни до Сімейного кодексу України в частині збільшення мінімального розміру аліментів, а саме: з 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивачка просила суд змінити розмір стягнення аліментів та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду і до досягнення дочкою повноліття.

Заочним рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 вересня 2017 року з урахуванням виправлень, внесених відповідно до ухвали цього ж суду від 26 жовтня 2017 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Змінено розмір аліментів, які утримуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 за рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 вересня 2013 року на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення нею повноліття, що станом на 01 травня 2017 року становить 888 грн. 50 коп.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

В іншій частині позову ОСОБА_3 відмовлено.

Відкликано з примусового виконання виконавчий лист, виданий Роменським міськрайонним судом Сумської області № 2/585/998/13 про стягнення з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказане заочне рішення та ухвалу суду про виправлення описок позивачка оскаржила в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі вона, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить заочне рішення та ухвалу суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов у повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції визначив розмір стягнення аліментів у спосіб, не передбачений чинним законодавством, а саме: без визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача, про що просила позивачка у позові.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що сторони по справі з 03 травня 2001 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який був розірваний рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 жовтня 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є відповідач (а.с. 4, 5).

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 вересня 2013 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 28 серпня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Встановлено, що розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону (а.с. 3).

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що на законодавчому рівні підвищився мінімальний розмір аліментів на одну дитину, тому, дійшов висновку про наявність підстав для зміни розміру аліментів, стягуваних з відповідача на підставі рішення суду, визначивши до стягнення аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції щодо визначення способу присудження аліментів колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями частини третьої статті 181 СК України (зі змінами, внесеними відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилання захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року за № 2037-VIII) встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

При цьому, за змістом статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

6) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України).

У ч. 1 ст. 192 СК України йдеться про те, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3, відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Аналіз наведених норм права дає підстави стверджувати, що законодавчо визначені два способи присудження аліментів: у частці від заробітку (доходу) платника аліментів або у твердій грошовій сумі.

При цьому, право вибору способу присудження аліментів належить тому з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, тобто, в даному випадку, позивачці ОСОБА_3

В той же час, суд першої інстанції, дійшовши обґрунтованого висновку про наявність підстав для зміни розміру аліментів у звязку із законодавчим підвищенням мінімального розміру аліментів на одну дитину, присудив їх стягнення з відповідача на користь позивачки у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто, у спосіб, що не передбачений чинним законодавством, у звязку з чим апеляційна скарга в зазначеній частині підлягає задоволенню.

Крім того, зазначивши в мотивувальній частині рішення про те, що аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, суд першої інстанції у резолютивній частини рішення не вказав, з якого часу підлягають стягненню аліменти у новому розмірі, а саме: з дня набрання рішенням суду законної сили, отже, посилання в апеляційній скарзі позивачки ОСОБА_3 на те, що змінені аліменти мають стягуватись з часу подачі нею позовної заяви у даній справі не заслуговують на увагу як такі, що не ґрунтуються на нормах матеріального права.

За таких обставин, коли суд першої інстанції постановив рішення в частині визначення способу присудження аліментів у новому розмірі з порушенням норм матеріального і процесуального права, а також не вказав час, з якого мають стягуватись аліменти у новому розмірі, тому, на думку колегії суддів, рішення суду в зазначеній частині необхідно змінити, виклавши його резолютивну частину у такій редакції: змінити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 вересня 2013 року та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Щодо оскаржуваної ухвали суду від 26 жовтня 2017 року, якою були внесені виправлення у рішення суду від 26 жовтня 2017 року, то, на думку колегії суддів, підстав для її зміни чи скасування немає, так як суд усунув граматичні помилки, допущені в основному рішенні суду у звязку з частковим задоволенням позову.

Отже, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.307 ч.1 п.3; 309 ч.1 п.п.3, 4; 314 ч.2; 316 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13 березня 2017 року в даній справі змінити в частині способу присудження у новому розмірі аліментів, виклавши його резолютивну частину в зазначеній частині в наступній редакції.

Змінити розмір аліментів, стягуваних з ОСОБА_4 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 12 вересня 2013 року та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій оскаржуваній частині рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 13 березня 2017 року та ухвалу цього ж суду від 26 жовтня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -