Справа №621/1840/17
Пр. №2/621/1175/17
20 листопада 2017 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Шахової В.В.,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Гришаєвича про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
ОСОБА_2 звернулась з позовом до ОСОБА_3, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою вул. Пушкінська,1, с.Федорівка, Зміївського району, Харківської області. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником вказаного будинку, крім неї ще зареєстровані її донька ОСОБА_4, онук ОСОБА_5, онука ОСОБА_6 та стороння для них людина ОСОБА_3 Грішаєвич. Відповідачка ОСОБА_3 за вказаною адресою не проживає з 2000 року. Реєстрація відповідача в будинку №1 по вул.Пушкінській у с. Федорівка, Зміївського району Харківської області ставить її в скрутне матеріальне становище, оскільки вона немає можливості користуватись житловою субсидією.
Позивачка у судове засідання не зявилась, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач, про час і місце судового засідання повідомлявся своєчасно та належним чином відповідно до ч.9 ст.75 ЦПК України.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, по наявним в матеріалах справи доказам, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
У зв'язку з неявкою учасників судового засідання, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису.
Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які особи, які беруть участь у справі посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, дійшов наступних висновків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_2 отримала спадщину після смерті свого чоловіка, а саме будинок, який розташований за адресою вул. Пушкінська,1, с.Федорівка, Зміївського району, Харківської області.
Факт того, що відповідач ОСОБА_3 дійсно не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1, підтверджується актом про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації від 22.08.2017 р.
У вищевказаному будинку зареєстровані позивачка ОСОБА_2, ОСОБА_4 (донька), ОСОБА_5 (онук), ОСОБА_6 (онука) та ОСОБА_3. Зазначений факт підтверджується довідкою про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, яка видана Бірківською сільською радою Зміївського району Харківської області.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
У зв'язку з тим, що в будинку позивачки зареєстрований відповідач, який фактично там не проживає, позивачка, як власник, не може повною мірою реалізувати своє право, встановлене Конституцією України та законом на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Право приватної власності є непорушним.
Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засаді суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч. 1 ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб 'єктів права власності.
Виходячи з вказаних положень Конституції України та Цивільного кодеку України, Позивач, як власник майна має права безперешкодно користуватись своєю власністю та таке право гарантується державою. Тобто, у разі порушення права власника держава, зокрема, в особі судів, забезпечує захист права власності від порушень з боку іншої особи.
Згідно ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згіно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу відповідно до положень Цивільного кодексу України.
У разі створення перешкод у користуванні власністю, позивач може звернутися до суду з вимогою про вчинення дій, необхідних для відновлення порушеного права власності, а саме визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.
Реєстрація відповідача у будинку перешкоджає позивачу у володінні розпорядженні його власністю.
Таким чином, відповідача слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.
Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 386, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 15, 88, 118, 119, 120, 215, 218 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Гришаєвича про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 Гришаєвича таким, що втратив право користування будинком розташованого за адресою: вул. Пушкінська,1 с. Федорівка, Зміївського району, Харківської області.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте Зміївським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії відповідачем.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя