Справа 688/1110/17
№ 2/688/609/17
Рішення

Іменем України

03 листопада 2017 року м.Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді Огородніка І.В.,

з участю секретаря Гошовської О.О.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка справу за позовомОСОБА_1 до Полонської райдержадміністрації ліквідаційної комісії РЦСССДМ при райдержадміністрації, Полонської районної ради, Полонської міської ради обєднаної територіальної громади, про виплату розрахунку при звільненні та середньої заробітної плати за затримку розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернулась до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 01.09.2005 року згідно наказу № 15-к від 30.08.2005 р., вона була призначена на посаду головного спеціаліста- головного бухгалтера Полонського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді Полонської Районної адміністрації.(надалі ЦСССДМ).

18.11.2013 року згідно наказу № 32-к, позивач була незаконно звільнена з посади головного спеціаліста - головного бухгалтера ЦСССДМ.

16.01.2014 року постановою Хмельницького адміністративного суду поновлена на роботі та їй мав бути виплачений середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18.11.2013 рік по 16.01.2014 рік включно, вказана постанова в цій частині підлягала до негайного виконання.

Однак розрахунок із позивачем до цього часу в повному обсязі не проведений, оскільки:

не виплачена заробітна плата на суму 835.96 грн;не виплачена заробітна плата в сумі 97.36 грн. за 18.11.2013 року, хоча позивач працювала повний робочий день; при звільненні не була виплачена компенсація за відпустку за час вимушеного прогулу в сумі 329.80 грн. При зверненні з інформаційним запитом про нарахування даної компенсації, щоб уникнути відповідальності, зявився наказ №7-к від 21.01.2014 року, але гроші згідно цього наказу не виплачені.

Також був виданий наказ №33-к від 18.11.2013 року, про нарахування компенсації за невикористану відпустку за 61 день, але виплата грошей занижена на суму 816.52 грн. і виплата заниженої суми проведена лише 05.12 2013 року. Крім того, повині бути виплачені оздоровчі в сумі 1801 грн. увідповідності до Закону «Про державну службу».

Так як позивачу вчасно не була виплачена заробітна плата при звільненні всі належні платежі згідно ст.ст.116 -117 КЗпП їй має бути виплачена компенсація за затримку заробітної плати та всіх платежів з 16.01. 2014 року до фактичного розрахунку.

Всього Центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді заборгував позивачу на суму 59 856 грн.

07.07.2014 року згідно наказу №18-к позивача було звільнено з роботи.

Згідно Розпорядження №31/2016 від 08.02.2016 року Полонської райдержадміністрації Центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді ліквідовується. В звязку з чим просить виплатити кошти, які заборгувало їй дане підприємство. Про дану заборгованість дізналась нещодавно.

Просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 59856 грн. З врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить нарахувати компенсацію за невикористану відпустку за 61 день згідно наказу №33-к від 18.11.2013 р. у сумі 186,66 грн. Зобовязати виплатити нестачу коштів за листопад 2013 року. (В листопаді 2013 р. їй нараховано лікарняні, але вони були не виплачені в повному обсязі згідно нарахування і занижено на суму 143,25 грн.

У судовому засіданні позивач підтримала пред'явлений позов та просила суд задовольнити його в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Представники відповідачів подали заяви про розгляд справи без їх участі, заперечували проти позову.

Заслухавши пояснення сторін по справі та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.11.2013 року згідно наказу № 32-к, ОСОБА_1, була звільнена з посади головного спеціаліста - головного бухгалтера ЦСССДМ.

Відповідно до наказу від 18.11.2013 року №33-к ОСОБА_1, нараховано належну грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку.

16.01.2014 року постановою Хмельницького адміністративного суду ОСОБА_1, поновлена на посаді та зобовязано відповідача нарахувати та виплатити середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18.11.2013 року по 16.01.2014 року.

10.07.2014 року згідно наказу №18-К ОСОБА_1,звільнено з посади головного спеціаліста головного бухгалтера Полонського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді згідно п.4 ч.1 ст.40 КЗпП України.

Відповідно до розпорядження від 08.02.2016 року припинено діяльність Полонського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді шляхом ліквідації.

З матеріалів справи вбачається що, Державною фінансовою інспекцією в Хмельницькій області проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Полонського районного ЦСССДМ з період з 01.01.2011 року по 31.03.2014 року (період позовних вимог ОСОБА_1Д.), Актом ревізії не виявлено порушень у виплаті розрахунку при звільненні ОСОБА_1

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Позивачем проведено власні розрахунки компенсації. Так суд зазначає, що поза увагою позивача залишилось те, що здійснення відповідних розрахунків визначено в Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. Так, абзацом третім пункту 2 Порядку встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Відповідно до пункту 5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку).

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року № 6-195цс14, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

За правилами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач не довела розмір недоплаченої суми, істотність цієї частки порівняно із середнім заробітком позивача, обставини, за яких було встановлено наявність заборгованості.

Враховуючи, вище викладене суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 57, 58, 59, 60, 61, 154, 212, 213, 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 256, ст. 257, ч. 1 ст. 261, ст. 267 ЦК України,суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Полонської райдержадміністрації ліквідаційної комісії РЦСССДМ при райдержадміністрації, Полонської районної ради, Полонської міської ради обєднаної територіальної громади, про виплату розрахунку при звільненні та середньої заробітної плати за затримку розрахунку - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення - у той же строк з дня отримання копії рішення, в апеляційний суд Хмельницької області через Шепетівський міськрайонний суд.

Суддя Огороднік І.В.