АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6629/17 Головуючий 1 інстанції - Горпинич О.В.
Справа № 645/3979/17-ц Доповідач - Кружиліна О.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року м. Харків

Апеляційний суд Харківської області в складі:

головуючого Кружиліної О.А.

суддів Бровченка І.О., Хорошевського О.М.

за участю секретаря Сементовської О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 13 жовтня 2017 року

за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про скасування звітів про оцінку майна, -

в с т а н о в и в:

12 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся у суд з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про скасування звіту про оцінку майна.

В обґрунтування вимог позивач зазначав, що Товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Ідалія» (далі по тексту ТОВ фірма «Ідалія») в особі виконуючого обов'язки директора Протаса В.М., з метою укладення договорів купівлі-продажу нерухомого майна було замовлено здійснення оцінки майна товариства відповідачу.

За результатами проведення оцінки майна ОСОБА_2 були складені звіти про оцінку майна від 29 жовтня 2015 року. За результатами визначення вартості у звітах між ТОВ фірма «Ідалія» та ТОВ «Діадема Батерфляй» 24 березня 2016 року були укладені договори купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчені приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лукяновою О Б. та зареєстровані в реєстрі за №№ 571, 572, 573, 574, 575, 576, 577, 578.

Вважає, що загальна сума, за яку було продано все нерухоме майно ТОВ фірма «Ідалія», не відповідає дійсній ринковій вартості зазначеного майна.

ОСОБА_1 зазначає, що за його зверненням до представництва Експертної Ради Українського товариства оцінювачів у Харківській області 08 липня 2016 року були надані професійні рецензії на звіти про оцінку майна, які використовувались під час продажу нежитлових приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 та належали ТОВ фірмі «Ідалія». Відповідно до висновку Рецензій від 08 липня 2016 року за №№21-240, 21-241, 21-242, 21-243, 21-244, 21-245, 21-246, 21-247 зібраних у Звітах оцінювача даних не достатньо для виконання оцінки. Згідно загального висновку про достовірність оцінки: звіти, що рецензуються, класифікуються як такі, що не відповідають вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісними та непрофесійними і не можуть бути використані.

Отже, позивач зазначає про те, що звіти ОСОБА_2 від 29 жовтня 2015 року про оцінку майна не відповідають вимогам нормативних актів та містять суттєві недоліки, які впливають на достовірність оцінки. Вважає, що прийняття майнових та юридичних рішень і вчинення правочинів на підставі зазначених звітів неможливе. Порушення вимог законодавства щодо складання звітів про оцінку майна відповідачем призвело до заниження вартості майна ТОВ фірма «Ідалія». Внаслідок цього укладено договори купівлі-продажу з ТОВ «Діадема Батерфляй» та реалізовано майно за ціною нижче ринкової, що призвело до завдання збитків позивачу як засновнику та учаснику ТОВ фірма «Ідалія» та державі у вигляді несплачених податків.

Просив суд скасувати звіти про оцінку майна, здійснені ОСОБА_2 від 29 жовтня 2015 року: № 1019811_29102015_MN08-151029-014, № 757198_29102015_MN08-151029-011; № 1019808_29102015_MN08-151029-012; № 756795_29102015_MN08-151029-002; № 757034_29102015_MN08-151029-008; № 756967_29102015_MN08-151029-006; № 757099_29102015_MN08-151029-010; № 756867_29102015_MN08-151029-004.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2017 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення прийнято з порушення норм процесуального та матеріального права, вважає його незаконним та необґрунтованим.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Перевіряючи доводи сторін, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні дані та відповідні їм правовідносини, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимоги ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із положень статей 12, 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та статей 11, 12, 15 ЦК України, та тих обставин, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами того, що оскаржуваними звітами про оцінку майна порушуються його права та інтереси, оскільки вони не встановлюють обов'язкових для будь-яких осіб, в тому числі і для позивача, норм. Крім того, оскаржувані звіти про оцінку майна не порушують прав позивача, яким обрано невірний спосіб захист у цивільних прав, що є підставою для відмови у позові.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується в повному обсязі, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що ТОВ фірма «Ідалія», в особі виконуючого обов'язки директора Протаса В.М., було замовлено здійснення оцінки майна зазначеного товариства, розташованого за адресами: АДРЕСА_1 (1/2 частка нежитлової будівлі, літ. «Г-3», загальною площею 1678,2 кв.м); АДРЕСА_1 (1/2 частка нежитлових приміщень 1-го поверху № 14, 15 в літ. «A-З» загальною площею (усіх приміщень) 84,4 кв.м); АДРЕСА_1 (1/2 частка нежитлових приміщень 1-го поверху № 1-8, 9а, 10а, 11-34, 35а, 36а, 37а, 38а, 39а, 40а.41а, 42а, 43а, 44а, 45а, 46а, 47-49, 50а, 51а, 52а, 53а, 54а, 55а, 56а, 57а, 58а, 59а, 60а, 61а, 62а, 63а, 64а, 65а, 66а, 67-88,1, II, III, IV, антресолі № 89-115, 166, V в літ. «Г-1» загальною площею (усіх приміщень) 14 575, 5 кв.м); АДРЕСА_1 (1/2 частка нежитлової будівлі, літ. «Ц-2» загальною площею (усієї будівлі) 765,0 кв.м; АДРЕСА_1 (1/2 частка нежитлових приміщень 1-го поверху № 1, 2, 3 в літ. «Ш-2» загальною площею (усіх приміщень) 284,7 кв.м); АДРЕСА_1 (1/2 частка нежитлової будівлі, літ. «Л-2» загальною площею (усієї забудови) 851, 8 кв.м); АДРЕСА_1 (1/2 частка нежитлової будівлі, літ. «Ф-1» загальною площею 69,9 кв.м); АДРЕСА_1 (1/2 частка нежитлових приміщень 1-го поверху № 35-46, антресолей № 47,48 в будівлі літ. «Г-1» загальною площею 208, 5 кв.м).

Оцінка здійснювалась фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2

За результатами проведення оцінки майна ОСОБА_2 були складені звіти про оцінку майна від 29 жовтня 2015 року: № 1019811_29102015_MN08-151029-014, № 757198_29102015_MN08-151029-011; № 1019808_29102015_MN08-151029-012; № 756795_29102015_MN08-151029-002; № 757034_29102015_MN08-151029-008; № 756967_29102015_MN08-151029-006; № 757099_29102015_MN08-151029-010; № 756867_29102015_MN08-151029-004.

За результатами визначення вартості у звітах про оцінку майна 24 березня 2016 року між ТОВ фірма «Ідалія» (Продавець) та ТОВ «Діадема Батерфляй» (Покупець) були укладені договори купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчені приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Лукяновою О.Б. та зареєстровані в реєстрі за №571, 572, 573, 574, 575, 576, 577, 578.

Відповідно до висновку Рецензій Експертної Ради Українського товариства оцінювачів у Харківській обійсті від 08 липня 2016 року за №21-240, 21-241 21-242, 21-243, 21-244, 21-245, 21-246, 21-247 зібраних у Звітах оцінювача даних не достатньо для виконання оцінки. Згідно загального висновку про достовірність оцінки: звіти, що рецензуються, класифікуються як такі, що не відповідають вимогам нормативно-правовим актам з оцінки майна, с неякісними та непрофесійними і не можуть бути використані.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Зазначений перелік способів захисту не є вичерпним, однак у разі порушення цивільного права чи інтересу у позивача виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення.

Виходячи з системного аналізу зазначених вище норм можна зробити висновок про те, що позивач повинен обрати саме такий спосіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу. Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною.

Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Відповідно до статей 11, 12 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори (основний вид правомірних дій) - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд. Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондується зі способами захисту права. Під способами захисту права слід розуміти заходи, прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб'єктивних цивільних прав та усунення наслідків такого порушення. Після з'ясування фактичних обставин суд може зробити висновок про відповідність заявленої матеріально - правової вимоги способам захисту права і про порушення охоронюваного законом інтересу позивача.

У разі встановлення, що заявлені вимоги за своїм змістом не відповідають матеріально-правовим способам захисту права, суд приймає рішення про відмову у позові.

Отже, виходячи з викладеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що звіти з оцінки майна, які позивач просить скасувати, не є юридичною формою рішення певного органу, оскільки вони не спрямовані на регулювання певних суспільних відносин і не мають обов'язкового характеру для суб'єктів цих відносин з огляду на наявність процедури рецензування та можливості незатвердження звіту замовником.

Сам по собі звіт про оцінку майна не породжує правові наслідки, не створює, змінює чи припиняє права позивача, а відтак не має ознак правочину чи акта іншого органу, що можуть бути оспорені до місцевого суду.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319, ЦПК України, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 13 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Кружиліна

Судді І.О. Бровченко

О.М. Хорошевський