Справа № 125/2360/16-ц Провадження № 22-ц/772/2656/2017Головуючий в суді першої інстанції Питель О. В.
Категорія 27 Доповідач Шемета Т. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючої судді Шемети Т. М.,

суддів: Панасюка О. С., Зайцева А. Ю.

за участі: секретаря судового засідання Куленко О. В.,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача Горобець Д.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 Апеляційного суду Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Кадирова Владислава Володимировича про визнання недійсним договору та припинення іпотеки,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Барського районного суду Вінницької області від 15 серпня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, неодноразово змінюючи та уточнюючи позовні вимоги, просив: визнати недійсним іпотечний договір від 10.12.2010 року, укладений між ним та ПАТ «Дельта Банк»; припинити іпотеку майнового комплексу комбікормового заводу, загальною площею 1 121, 7 м. кв., що розташований за адресою: АДРЕСА_1, за іпотечним договором від 10.12.2010 року, що укладений між ним та ПАТ «Дельта Банк»; припинити іпотеку майнового комплексу комбікормового заводу, загальною площею 1 121, 7 м. кв., розташованого за адресою: АДРЕСА_1, за іпотечним договором від 17.07.2008, укладеного між ним та ТОВ «Український промисловий банк».

Рішенням Барського районного суду Вінницької області від 15 серпня 2017 року позов задоволено повністю:

-визнано недійсним іпотечний договір від 10.12.2010, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу Вінницької області Мельником О.М., зареєстрований в реєстрі за №2209;

-припинено іпотеку майнового комплексу комбікормового заводу, загальною площею 1121,7 кв.м., що розташований по АДРЕСА_1, за іпотечним договором від 10.12.2010, що укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу Вінницької області Мельником О.М. (зареєстрований у реєстрі за №2209);

-припинено іпотеку майнового комплексу комбікормового заводу, загальною площею 1121,7 кв.м., що розташований по АДРЕСА_1, за іпотечним договором від 17.07.2008, що укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Барського районного нотаріального округу Вінницької області Мельником О.М. (зареєстрований в реєстрі за №2437):

-стягнено з ПАТ «Дельта Банк» на користь ОСОБА_4 судові витрати у розмірі 1280 гривень.

Не погодившись з таким рішенням суду ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Кадирова Владислава Володимировича подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що права та свободи ОСОБА_4 внаслідок укладення іпотечного договору від 10.12.2010 року ніяким чином не порушені, підстав для визнання його недійсним в суду не було. Стверджує, що іпотека за іпотечним договором від 17.07.2008, що укладений між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4, - дійсно припинилася, так як зобов'язання за кредитним договором, в забезпечення виконання якого було укладено цей іпотечний договір, були виконані. Також зазначає, що позовні вимоги стосуються ПАТ «Дельта банк», який зареєстрований у м. Києві, тому відповідно до ст. 109 ЦПК України дана справа не підсудна Барському районному суду, він був неповноважний розглядати цей спір.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ПАТ «Дельтабанк» Горобець Д. Г. подану апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній підстав. Представник позивача ОСОБА_2 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, зазначив що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Задовольняючи в повному об'ємі позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що іпотечний договір від 10.12.2010 року слід визнати недійсним, оскільки він був укладений з порушенням чинного законодавства, зокрема, відсутня згода попереднього іпотекодержателя на укладення наступної іпотеки, а також переуступлення прав за даними зобов'язаннями відбулося без відповідної державної реєстрації. Відтак, слід припинити іпотеку майнового комплексу комбікормового заводу, що була встановлена на підставі вказаного вище договору. Крім того, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про припинення іпотеки на підставі договору від 17.07.2008 року підлягає задоволенню, оскільки дана іпотека була встановлена з метою забезпечення зобов'язання, право вимоги за яким кредитор (іпотекодержатель) ТОВ «Український промисловий банк» передав на користь ПАТ «Дельта Банк», крім того, ТОВ «Український промисловий банк» ліквідовано, та у позивача перед ним немає жодних зобов'язань.

Такий висновок суду не в повній мірі відповідає обставинам справи та нормам матеріального права, які підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Так, по справі встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини:

- ОСОБА_4 на праві власності належить майновий комплекс комбікормового заводу, загальною площею 1 121, 7 м. кв., що розташований за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджено договором купівлі-продажу (а.с.24, т.1) та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.25-27, т.1);

- 17.07.2008 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та ТОВ «Український промисловий банк» було укладено кредитний договір № 11/КМБ-08 від 17.07.2008 року (а.с. 88 - 91, т.1).

- в цей же день, 17.07.2008 року, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 та ТОВ «Український промисловий банк» було укладено іпотечний договір № 11/ІкМБ-08, відповідно до умов якого позивач передав у іпотеку ТОВ «Український промисловий банк» майновий комплекс комбікормового заводу що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 92-94, т.1).

- 17.07.2008 року обтяження було зареєстровано, про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с. 25 на звороті, т.1) ;

- 30.06.2010 року між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Український промисловий банк» та Національним банком України укладено договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк», згідно якого ПАТ «Дельта Банк» став кредитором в тому числі і в зобов'язанні, що виникло на підставі кредитного договору № 11/КМБ-08 від 17.07.2008 року, укладеному між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4, отримавши при цьому права іпотекодержателя за іпотечним договором від 17.07.2008 року (а.с. 95-100, т.1);

- 10.12.2010 року фізична особа - підприємець ОСОБА_4 уклав з Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» кредитний договір № К-2004198, за умовами якого ПАТ «Дельта Банк» надав у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності, забезпеченості та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 145 000 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22, 00 % на рік з кінцевим терміном повернення до 15.07.2015 року (а.с. 5-7, т.1).

- в цей же день, 10.12.2010 року, з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з Кредитного договору № К-2004198 від 10.12.2010 року, між ОСОБА_4 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Іпотечний договір, відповідно до якого ОСОБА_4 передав, а ПАТ «Дельта Банк» прийняв в іпотеку в порядку і на умовах, визначених Іпотечним договором, нерухоме майно, а саме: майновий комплекс комбікормового заводу, загальною площею 1 121, 7 м. кв., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 8-11, т.1);

- 10.12.2010 року обтяження було зареєстровано, про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна (а.с. 26, т.1).

- 05.03.2015 року державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців був внесений запис до Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_4 (повідомлення на а.с.17 на звороті, т.1).

Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Сторонами не заперечується, а тому не потребує доказування той факт, що зобов'язання за кредитним договором № 11/КМБ-08 від 17.07.2008 року, укладеним між ФОП ОСОБА_4 та ТОВ «Український промисловий банк», виконані. Цей факт також підтверджений відміткою в додатку до протоколу засідання кредитного комітету АТ «Дельта банк» від 14.10.2010 року (а.с.100, т.1).

Отже, у відповідності до положень ст. 17 закону України «Про іпотеку», іпотека за іпотечним договором № 11/ІкМБ-08, який виступав як забезпечення виконання за цим кредитним договором, - також припинилася. Разом з тим, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, всупереч ч. 3 ст. 17 закону України «Про іпотеку» відсутні відомості щодо припинення іпотеки за іпотечним договором № 11/ІкМБ-08 (а.с. 25-27, т.1), а відтак ця позовна вимога є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Суд першої інстанції, без зазначення норми матеріального права, що регулює дані правовідносини, помилково вважав, що оскільки права кредитора за кредитним договором № 11/КМБ-08 від 17.07.2008 року перейшли до ПАТ «Дельта Банк», а ТОВ «Український промисловий банк» ліквідовано, то з цих підстав слід припинити іпотеку за іпотечним договором № 11/ІкМБ-08 від 17.07.2008 року.

Разом з тим, як уже зазначено вище, іпотека є припиненою за цим договором в силу ст. 17 закону України «Про іпотеку», ст. 599 ЦК України, в зв'язку з виконанням забезпеченого нею зобов'язання, а тому рішення суду першої інстанції в частині припинення іпотеки за іпотечним договором № 11/ІкМБ-08 від 17.07.2008 року слід залишити без змін.

Стосовно вимог про визнання недійсним Іпотечного договору від 10.12.2010 року, укладеного між ОСОБА_4 та ПАТ «Дельта Банк» з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з Кредитного договору № К-2004198 від 10.12.2010 року, та припинення іпотеки майнового комплексу комбікормового заводу, загальною площею 1 121, 7 м. кв., що розташований за адресою: АДРЕСА_1, - слід зазначити наступне:

Позивач підставою недійсності Іпотечного договору від 10.12.2010 року та припинення іпотеки зазначив те, що він був укладений як наступна іпотека (з урахуванням іпотечного договору від 17.07.2008 року) без погодження попереднього іпотекодержателя ТОВ «Український промисловий банк», те що не відбулося державної реєстрації цього обтяження в передбаченому законом порядку, також зазначив, що він виконав Рішення господарського суду від 10.07.2012 року про стягнення заборгованості за кредитним договором, а відтак зобов'язання виконане і тому іпотека, яка виступала як забезпечення виконання зобов'язання, є припиненою. З такими аргументами позивача погодився суд першої інстанції та задовольнив вимоги в цій частині з зазначених підстав.

Однак такий висновок суду першої інстанції є невірним, постановлений з помилковим застосуванням норм матеріального права.

У відповідності до ст. 13 закону України «Про іпотеку», предмет іпотеки може бути переданий в наступну іпотеку за згодою попередніх іпотекодержателів, якщо інше не встановлено попереднім іпотечним договором.

В справі що розглядається предметом іпотеки і за іпотечний договір від 17.07.2008 року № 11/ІкМБ-08, укладеним між ОСОБА_4 та ТОВ «Український промисловий банк», і за іпотечним договором від 10.12.2010 року, укладеним між ОСОБА_4 та ПАТ «Дельта Банк», є предметом іпотеки є одне й те саме майно: майновий комплекс комбікормового заводу що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Однак, як встановлено при розгляді справи, 30.06.2010 року між ПАТ «Дельта Банк», ТОВ «Український промисловий банк» та Національним банком України укладено нотаріально посвідчений договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк», згідно якого ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги в тому числі і в зобов'язанні, що виникло на підставі кредитного договору № 11/КМБ-08 від 17.07.2008 року, укладеному між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4, та права іпотекодержателя за іпотечним договором від 17.07.2008 року (а.с. 95-100, т.1). Реєстрація відступлення прав за іпотечним договором не відбулася (ч.3 ст. 24 закону України «Про іпотеку»). Оскільки законом прямо не встановлено недійсність правочину в зв'язку з відсутністю державної реєстрації відступлення прав за іпотечним договором, то цей правочин, виходячи з презумпції правомірності правочину, закріпленій в ст. 204 ЦК України, - є правомірним.

Станом на 14.10.2010 року зобов'язання за кредитним договором № 11/КМБ-08 від 17.07.2008 року, укладеним між ФОП ОСОБА_4 та ТОВ «Український промисловий банк», права кредитора за яким перейшли до ПАТ «Дельта Банк», - були виконані, що підтверджується відміткою в додатку до протоколу засідання кредитного комітету АТ «Дельта банк» від 14.10.2010 року та не заперечується сторонами (а.с.100, т.1).

При укладенні 10.12.2010 року між ОСОБА_4 та ПАТ «Дельта Банк» Іпотечного договору з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з Кредитного договору № К-2004198 від 10.12.2010 року, - ПАТ «Дельта Банк», з урахуванням відсутності запису про припинення іпотеки за іпотечним договором від 17.07.2008 року, як іпотекодержатель за цим договором, надав згоду на оформлення наступної іпотеки на майновий комплекс комбікормового заводу що розташований за адресою: АДРЕСА_1, який належить на праві власності ОСОБА_4, що підтверджується листом № 1460 від 10.12.2010 року, адресованим нотаріусу (а.с. 99 на звороті). Ця обставина не була врахована судом першої інстанції при постановленні рішення.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що немає підстав стверджувати, що укладення Іпотечного договору від 10.12.2010 року відбулося з порушенням закону, яке є підставою для визнання його недійсним, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Стосовно вимоги про визнання іпотеки припиненою з підстав виконання основного зобов'язання слід зазначити таке:

Як уже зазначалося вище, відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Підстави припинення іпотеки визначено ст. 17 Закону України «Про іпотеку» та перелік підстав припинення іпотеки є виключним.

Дійсно рішенням господарського суду Вінницької області від 10.07.2012 року, яке набрало законної сили 27.07.2012 року, з ФОП ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дельта Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № К-004187 від 10.12.2010 року: 137 883, 78 грн заборгованості за кредитом, 11 975, 43 грн заборгованості за відсотками за кредитом, 1 781, 85 грн пені за несвоєчасне погашення кредиту, 362, 51 грн пені за несвоєчасне повернення відсотків за кредитом, 3 039, 07 грн витрат на сплату судового збору (а.с. 12 - 17, т.1).

20.08.2012 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 33925818 на виконання згаданого рішення господарського суду (а.с. 18, т.1).

07.04.2015 року на підставі квитанцій про повну сплату боргу головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Барського районного управління юстиції Голюком В. М., в зв'язку з наданням ОСОБА_4 квитанцій про сплату на рахунок ПАТ «Дельта Банк» суми у розмірі 154 992, 64 грн., - винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 33925818 та винесено постанову про звільнення майна боржника з-під арешту (а.с. 22-23, т.1). Факт виконання рішення господарського суду Вінницької області від 10.07.2012 року не заперечується сторонами.

27.05.2015 року позивач звертався з заявою до ПАТ «Дельта Банк» про зняття заборони на відчуження майнового комплексу комбікормового заводу, за адресою: АДРЕСА_1, яке належить позивачу, у зв'язку з виконанням взятого на себе зобов'язання, передбаченого Кредитним договором № К-2004198 від 10.12.2010 року.

22.06.2017 року ПАТ «Дельта Банк» на таку заяву ОСОБА_4 дав відповідь, що з метою більш поглибленого вивчення порушеного ним питання звернення передано у відповідний підрозділ Банку (а.с.27 на звороті, т.1).

12.12.2016 року позивач, не дочекавшись відповіді, звернувся до суду, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції (а.с. 2, т.1).

У частині першій статті 598 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). У зобов'язальних відносинах (стаття 509 ЦК України) суб'єктивним правом кредитора є право одержати від боржника належного виконання його обов'язку.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування позикодавцеві грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з письмових заперечень відповідач (а.с. 61, т.1) та розрахунку заборгованості за кредитним договором № К-2004198 від 10.12.2010 року (а.с. 62, т.1) банком до повного виконання рішення господарського суду нараховано проценти за користування позикою та за підрахунками банку заборгованість складає 161 110 грн. 01 коп.

З урахуванням наведених положень чинного законодавства, наданого відповідачем розрахунку заборгованості, не вдаючись до оцінки вірності нарахувань, апеляційний суд приходить до висновку, що зобов'язання за кредитним договором № К-2004198 від 10.12.2010 року на час ухвалення судового рішення є невиконаним, тому підстав для визнання припиненою іпотеки за Іпотечним договором, укладеним з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з Кредитного договору № К-2004198 від 10.12.2010 року, - немає, так як основне зобов'язання не виконано належним чином. Тому в задоволенні позову в цій частині вимог також слід відмовити, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати.

Доводи апеляційної скарги відносно розгляду справи неповноважним судом, не є підставними, так як позов пред'явлено за місцем знаходження нерухомого майна, яке є предметом договорів іпотеки, тобто з дотриманням правил підсудності (ст. ст. 114 ЦПК України).

Таким чином, розглядаючи справу за апеляційною скаргою на оскаржуване рішення, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не в повній мірі дослідив і оцінив фактичні обставини у справі, подані сторонами докази, не цілком вірно визначився з характером правовідносин. Тому оскаржуване рішення в частині визнання недійсним іпотечного договору від 10.12.2010 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4, та в частині припинення іпотеки за іпотечним договором від 10.12.2010 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4, - підлягає скасуванню, а в задоволенні позову в цій частині слід відмовити. В решті ж рішення суду є вірним.

Оскільки оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині, то невірним є і розподіл судових витрат, проведений судом першої інстанції, тому в цій частині рішення також слід скасувати та розподілити судові витрати наступним чином: ОСОБА_4. поніс судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 831 грн. 21 коп. (551 грн. 21 коп. - а.с.1, т.1; 1 280 грн. - а.с. 85, т.1). Відповідач поніс судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2014 грн. 32 коп. (а.с. 248, т.1). Оскільки позов підлягає до часткового задоволення та апеляційна скарга підлягає до частково задоволення, з урахуванням кількості позовних вимог, судові витрати слід розподілити наступним чином: стягнути з відповідача на користь позивача 50% понесених ним судових витрат, що складає 915 грн. 60 коп. та відповідно з позивача слід стягнути на користь відповідача 1007 грн. 16 коп. понесених судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

Рішення Барського районного суду Вінницької області від 15 серпня 2017 рокув частині:

- визнання недійсним іпотечного договору від 10.12.2010 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4,

- припинення іпотеки за іпотечним договором від 10.12.2010 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4,

- стягнення судових витрат, -

скасувати та в цій частині ухвалити нове:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4: про визнання недійсним іпотечного договору від 10.12.2010 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4, про припинення іпотеки за іпотечним договором від 10.12.2010 року, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_4 915 (дев'ятсот п'ятнадцять) гривень 60 коп. понесених судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 1 007 (одну тисячу сім) гривень 16 коп. понесених судових витрат.

В іншій частині рішення Барського районного суду Вінницької області від 15 серпня 2017 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча підпис Т. М. Шемета

Судді: підпис О. С. Панасюк

підпис А. Ю. Зайцев

Згідно з оригіналом

головуючий суддя Т. М. Шемета