ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 4-с/753/321/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2017 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Даниленка В.В.

при секретарі Слаква О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві цивільну справу за скаргою КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» заінтересована особа ОСОБА_1 на дії ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» (далі по тексту - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», скаржник) звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (державний виконавець), зокрема на постанову про стягнення виконавчого збору, визнання її неправомірною та зобов'язання скасування.

Неправомірність вказаної постанови скаржник обґрунтовує тим, що державним виконавцем її винесено після добровільного виконання боржником рішення суду, що і стало підставою для звернення до суду з даною скаргою.

В судовому засіданні представник скаржника вважав скаргу обґрунтованою та просив її задовольнити.

Представник Дарницького районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві заперечував проти задоволення даної скарги.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали скарги, додані до неї документи, матеріали виконавчого провадження, судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. А частиною 2 ст. 384 цього Кодексу встановлено, що скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Як встановлено судом, постановою державного виконавця 14 квітня 2017 року було відкрито виконавче провадження № 53780383 за виконавчим листом №753/7187/16 виданий 02 грудня 2016 року Дарницьким районним судом м. Києва про зобов'язання КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» усунути перешкоди у користуванні власністю ОСОБА_1 та направлено боржнику вимогу державного виконавця щодо призначення виконавчих дій на 16 травня 2017 року.

16 травня 2017 року державним виконавцем було складено акт державного виконавця щодо частково виконання даного виконавчого листа, зокрема в частині приведення до належного стану схему підключення електричного лічильника АДРЕСА_1 до електромережі будинку, в іншій частині, зокрема вивозу сторонніх предметів не виконано.

29 травня 2017 року в межах вказаного виконавчого провадження, в зв'язку з невиконанням рішення у добровільному порядку, державним виконавцем було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 12 800 грн.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; у разі виконання рішення приватним виконавцем; за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

У разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.

Виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Так, постановою державного виконавця від 14 квітня 2017 року було відкрито виконавче провадження, а постановою від 29 травня 2017 року було закінчено вказане виконавче провадження.

Посилання представника скаржника на відмову стягувача від виконання рішення в частині вивозу сторонніх речей, судом не береться до уваги, оскільки дана письмова заява була нею подана державному виконавця вже після проведення виконавчих дій та складення відповідного акту щодо часткового виконання рішення суду.

Таким, чином боржником не надано доказів добровільного виконання рішення суду до вчинення виконавчих дій.

Таким чином, у відповідності до ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконаче провадження» виконавчий збір має справлятись у даному конкретному випадку, та відповідно правомірно справлявся ухваленням постанови про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 Цивільного процесуального кодексу України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, оцінюючи в сукупності оглянуті в судовому засіданні докази та правомірність дій державного виконавця під час прийняття оскарженої постанови про стягнення виконавчого збору, суд дійшов висновку про відмову скаржнику у задоволенні скарги в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», стст. 209, 210, 383, 385 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволеенні скарги КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» заінтересована особа ОСОБА_1 на дії ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві - відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга на ухвалу суду протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя