Придніпровський районний суд м.Черкаси

Справа № 711/6331/17
Номер провадження2/711/2112/17
22 листопада 2017 року
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Степаненка О.М.,

за участю секретаря Чмих І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Гр. ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивує тим, що на підставі свідоцтва про право на спадщину будинок № 2 по провулку Семашка у м. Черкаси з серпня 2002 року належить їй на праві власності.

У вказаному будинку зареєстровано постійне місце проживання відповідача ОСОБА_2 та третьої особи ОСОБА_3

В грудні 2014 року відповідач забрав власні речі та виїхав з м. Черкаси на заробітки до РФ. До теперішнього часу за місцем своєї реєстрації не зявляється, комунальні платежі не сплачує, що завдає їй значного матеріального навантаження та обмежує її право власності у можливості розпорядження майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

На підставі вищевикладеного просять суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням у будинку № 2 по провулку Семашко у м. Черкаси.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи 22.11.2017 звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить задоволити, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не зявився, про причину не явки суду не повідомив, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи рекомендованим листом.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, 23.10.2017 звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, позов підтримує.

Суд ухвалив: відповідно до ст. 224 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказах.

Дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 104610694 від 22.11.2017 ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: м. Черкаси, провулок Семашка, буд. 2.

Згідно довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб виданої 26.07.2017 комітетом самоорганізації населення мікрорайону «Яблуневий» в будинку № 2 по провулку Семашка в м. Черкаси зареєстровані: ОСОБА_1 власник житла, ОСОБА_3 син, ОСОБА_2 племінник.

Відповідно до відомостей зазначених у акті опитування сусідів від 26.07.2017 за № 2100 та довідки з місця проживання та про склад сімї від 26.07.2017 ОСОБА_2 за адресою: м. Черкаси, провулок Семашко, буд. 2 не проживає з 2015 року по теперішній час.

Згідно ч.1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 року № 475/97 -ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що також закріплено в статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь - яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з правом володіння.

Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Об'єктом права власності може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, як то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

В постанові Верховного суду України від 16 січня 2012 року № 6-57цс11 сформульована обов'язкова для всіх судів України правова позиція про те, що за змістом ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 р. № 1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

У зв'язку з тим, що зазначений Закон є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм житловим приміщенням, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши одночасно одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

З огляду на це вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства - статей 71, 72, 116, 156 ЖК України, ст. 405 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 у будинку № 2 по провулку Семашка в м. Черкаси не проживає з 2015 року, суд приходить до висновку, що останнього слід визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 1 першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 319, 383,391 ЦК України, ст. 405 ЖК України, ст.ст. 8,10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 223, 224-228, 360-7 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: м.Черкаси, провулок Семашка, буд. 2.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_5