Справа № 454/1189/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2017 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

при секретарі Калиш В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Західний Буг» до ОСОБА_1, Фермерського господарства «Шпиколос», за участю 3-ї особи Реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Львівській області про визнання поновленим договору оренди землі та визнання недійсним договору оренди землі,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд та просить визнати продовженим договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1, та ПП «Західний Буг» від 25.11.2011р.; визнати недійсним договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Шпиколос» від 30.01.2017р.

Свої вимоги мотивує наступним.

01.11.2010р. між ОСОБА_1 та ПП «Західний Буг» укладено договір, за яким передано у строкове платне користування земельну ділянку площею 1,0828га, яка належить останньому на праві приватної власності та знаходиться за межами населених пунктів Княжівської сільської ради Сокальського району.

За актом приймання-передачі від 01.11.2010р. ОСОБА_1 передав дану земельну ділянку в оренду ПП «Західний Буг».

Договір укладений на 5 років, набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, зареєстрований в Державному реєстрі земель 25.11.2010р.

Строк дії договору закінчувався 25.11.2016р. позивач повідомив ОСОБА_1 про бажання скористатися своїм переважним правом, передбаченим договором, на укладення договору оренди землі на новий строк.

10.10.2016р. орендарем направлено повідомлення про намір продовжити договір оренди та додав проект угоди до договору оренди. Дане поштове відправлення отримано орендодавцем 15.10.2016р. в передбачений договором строк.

Відповідач не тільки не надав відповіді на пропозицію продовжити договір, а й уклав з ФГ «Шпиколос» договір оренди вищезазначеної земельної ділянки, зареєстрований 30.01.2017р. КП ЛОР «Золочівське МБТІ».

Вважає даний договір недійсним, оскільки порушено переважне право позивача на поновлення договору оренди землі.

Так позивач як орендар виконує всі свої обов'язки за договором; до спливу строку повідомив орендодавця у встановлений строк про свій намір скористатися своїм правом укладення договору на новий строк, додавши до листа проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень та про своє рішення.

В судовому засіданні представник позивача Палащук В.М. позов підтримав.

Навів суду обставини, викладені в позові.

Відповідач та його представник ОСОБА_2 позову не визнали.

Подали заперечення проти позову та пояснення, в яких зазначили, що 01.12.2016р. між ОСОБА_1 та ФГ «Шпиколос» укладено договір оренди земельної ділянки, яка належить відповідачу на праві власності. Даний договір зареєстровано 30.01.2017р.

На даний час земельною ділянкою користується ФГ «Шпиколос», обробляє її, утримує та вирощує сільськогосподарську продукцію.

Договір оренди з ПП «Західний Буг» було укладено 01.11.2010р. Цього ж дня позивач прийняв у користування земельну ділянку.

Дія договору закінчилася 01.11.2016р.

Після закінчення оренди позивач припинив користуватися земельною ділянкою та повернув її відповідачу. Додаткова угода укладена не була, а тому відсутні підстави вважати договір оренди продовженим.

Крім того, до закінчення дії договору, 01.09.2016р. ОСОБА_1 подав позивачу заяву з проханням розірвати договір оренди. 05.09.2016р. він звернувся до директора ПП «Західний Буг» з вимогою, в якій вказав, що у випадку ненадання йому відповіді на зазначену вище заяву, договір оренди буде вважатися розірваним та земельна ділянка буде передана в користування іншому орендарю.

На дані звернення відповіді він не отримав.

Також вважають безпідставною вимогу позивача про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного з ФГ «Шпиколос», так як земельна ділянка належить йому на праві власності і він має право розпоряджатися такою, отримувати від неї економічну вигоду.

В оскаржуваному договорі сторони досягли домовленості щодо всіх умов, такий зареєстрований належним чином та земельна ділянка обробляється орендарем, що є істотними умовами договору.

Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд дійшов наступних висновків.

01.11.2010р. між ОСОБА_1 та ПП «Західний Буг» укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,0828га, яка знаходиться за межами с.Княже Сокальського району Львівської області. Строк дії договору оренди становить п'ять років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк, повідомивши письмово орендодавця про такий намір не пізніше ніж за 30днів до закінчення строку його дії.

Згідно п.37 договору, дія договору, крім іншого, припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Даний договір зареєстровано у державному реєстрі земель 25.11.2011р.

Орендована земельна ділянка належить ОСОБА_1, що стверджується державним актом про право власності на земельну ділянку від 24.12.2004р.

З довідки від 27.04.2017р. вбачається, що за період з 2011 року по 2016 рік включно ПП «Західний Буг» нараховано та виплачено ОСОБА_1 орендну плату, згідно вищезазначеного договору оренди землі.

Згідно листа повідомлення та додаткової угоди від 10.10.2016р., ПП «Західний Буг» запропоновано продовжити договір оренди землі, строк дії якого закінчується 25.11.2016р.

З повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що лист-повідомлення з додатковою угодою отримано ОСОБА_1 15.10.2016р.

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Так у частинах першій - п'ятій статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини 1 статті 777 ЦК України.

Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

В правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 09.09.2015р. у справі №6-531цс15, зазначено, що для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Сам факт відправлення повідомлення рекомендованим листом не є достатнім для того, щоб вважати поновленим договір оренди землі, так як існує необхідність наявності вищезазначених фактів з якими закон поєднує поновлення договору оренди землі.

В той же час, після закінчення дії договору ПП «Західний Буг» припинив користуватися належною відповідачу земельною ділянкою, яку він зобов'язаний повернути після закінчення строку дії договору 25.11.2016р.

Крім того, ОСОБА_1 подав директору ПП «Західний Буг» заяву та вимогу, в яких він висловлював свій намір надалі не продовжувати відносин з позивачем, які випливають з договору оренди землі від 01.11.2010р. Отримання даних повідомлень позивачем стверджується відповідними штампами від 01.09.2016р. і від 05.09.2016р. та не заперечується позивачем.

Тому, суд не приймає покликання представника позивача на ту обставину, що ОСОБА_1 не надав відповіді після направлення йому листа-повідомлення з додатковою угодою, оскільки останній завчасно повідомив про своє заперечення проти продовження строку дії договору.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 30.01.2017р., Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Золочівське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 13.01.2017р. зареєстровано договір оренди землі від 01.12.2016р., укладений між ОСОБА_1 та ФГ «Шпиколос». Предметом договору є земельна ділянка загальною площею 1,0828га, належна ОСОБА_1

Даний договір укладений після закінчення дії договору оренди, укладеного з ПП «Західний Буг», зареєстрований та його умови виконуються сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Таким чином, ОСОБА_1 розпорядився належною йому на праві власності земельною ділянкою на власний розсуд вже після закінчення дії договору оренди землі від 01.11.2010р., а тому, суд не вбачає підстав для визнання його недійсним.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову Приватного підприємства «Західний Буг» до ОСОБА_1, Фермерського господарства «Шпиколос», третьої особи без самостійних вимог Реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Львівській області про визнання поновленим договору оренди та визнання недійсним договору оренди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд.

Головуючий: М. Я. Адамович