Справа № 369/272/17 Головуючий у І інстанції Дубас Т. В.
Провадження № 22-ц/780/5402/17 Доповідач у 2 інстанції Іванова І. В.
Категорія 9 21.11.2017
УХВАЛА

Іменем України

21 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - Іванової І.В.,

суддів - Сліпченка О.І., Верланова С.М.

при секретарі - Тимошевській С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2017 року про залишення заяви без розгляду у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Головне територіальне управління юстиції у Київській області, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2017 року ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_4 звернулась до суду в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу мотивуючи тим, що з 1998 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувала у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_5 оскільки вела з ним спільне господарство, проживала з ним за однією адресою, мали спільний бюджет, взаємні права та обов'язки, тобто фактично виконували права та обов'язки подружжя.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, усі документи стосовно цього надавались органами заявниці, що також свідчить про те, що усі її знали як дружину померлого. Однак при зверненні до нотаріальної контори щодо отримання спадщини, нотаріусом Яхно М. Є. їй було відмовлено у наданні свідоцтва про спадщину у зв'язку із відсутністю свідоцтва про шлюб, що підтверджувало б факт що вона є дружиною ОСОБА_5, тому просила суд встановити вищезазначений факт.

Заінтересована особа ОСОБА_3 подав до суду клопотання про залишення заяви без розгляду у зв'язку із тим, що в даному випадку виник спір про право на спадщину між заявницею і ним і в подальшому таке встановлення факту прямо пов'язане з наступним вирішенням спору про право на спадщину.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_2 залишено без розгляду та роз'яснено її право звернення до суду в порядку позовного провадження на загальних підставах.

Не погоджуючись з такою ухвалою представник заявника ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу посилаючись на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, оскільки ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю із її покійним чоловіком ОСОБА_5, з яким вона перебувала в цивільному шлюбі і в даній заяві вона не позивається до іншої сторони про порушення права, вважає що положення ч.6 ст. 235 ЦПК України не можуть бути застосовані у даному провадженні, тому просить скасувати ухвалу суду, що перешкоджає провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У своїх запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_7, представник ОСОБА_3 зазначила, що ухвала є законною та обґрунтованою, оскільки спір про право, вирішується в порядку позовного провадження, так заявниця та її представник не заперечували що встановлення даного факту необхідно для отримання спадщини, тобто вищезазначене встановлення факту прямо пов'язане з наступним вирішенням спору про право на спадщину. Крім того, вважає що заявником не доведено порушення судом норм Конституції України та Європейського суду, тому просила відхилити апеляційну скаргу та залишити ухвалу суду без змін.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулася в порядку окремого провадження з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю із ОСОБА_5, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з 01.01.1998 по ІНФОРМАЦІЯ_1 мотивуючи тим, що даний факт є необхідним для отримання спадщини після смерті ОСОБА_5

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_2 суд послався, що з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право на спадщину заявниці разом з іншими спадкодавцями, тому заявниці роз'яснено її право на звернення до суду в порядку позовного провадження.

З такими висновками суду погоджується і колегія суддів, виходячи з наступного.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд у порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 1 постанови "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

У пункті 3 цієї постанови вказано, що у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно з ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За змістом наведених положень закону окреме провадження є безспірним, оскільки в ньому не розглядається матеріально-правовий спір, а можуть встановлюватися тільки факти та стани, які мають юридичне значення, а також підтверджуватися наявність чи відсутність неоспорюваних прав.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції врахував зазначені положення закону та обставини, що свідчать про наявність спору про право, що відповідно є підставою для розгляду такої заяви по суті в порядку позовного провадження.

Так, матеріали справи містять відомості про наявність спору про право на спадщину померлого ОСОБА_5 з боку зацікавленої особи на заяву ОСОБА_3

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів, вважає, що висновок суду про залишення заяви без розгляду є обґрунтованим та відповідає нормам діючого законодавства, а тому апеляційний суд відхиляє скаргу ОСОБА_2 і залишає ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 312,314,315 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий :

Судді :