Справа № 315/878/17
Номер провадження № 2/315/295/17
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 жовтня 2017 року Гуляйпільський районний суд Запорізької області

В складі: головуючого судді: Каракай Н.Д.,

при секретарі: Суховій С. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гуляйполе Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину та утримання дружини,-

В С Т А Н О В И В:

26.07.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому вказує, що 18.07.2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем.

Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні..

Далі в позові зазначила, що сімейно-шлюбні відносини та ведення домашнього господарства припинили у квітні 2017 року та відновляти їх не мають наміру у зв`язку з тим, що у неї з відповідачем різні погляди на сімейне життя, між ними повністю втрачені взаєморозуміння та почуття поваги один до одного. Майновий спір між ними буде розглядатися пізніше. Їхня сім`я розпалась остаточно, у вихованні дитини відповідач участі не бере, матеріальну допомогу на забезпечення умов життя сина в добровільному порядку не надає. Вона повністю утримує дитину. Інших доходів та майна у неї немає.

Вважає, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину, так як має постійний дохід та місце роботи. Стан здоров`я та матеріальне становище відповідача задовільне. Має можливість надавати допомогу на утримання та виховання сина. Непрацездатних дітей та пенсіонерів на утриманні відповідача не знаходиться, інших утримань з відповідача не проводиться.

Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Прохає розірвати шлюб між ним та відповідачем по справі, стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини та її утримання як дружини.

У судове засідання позивач не з`явилася, надала через канцелярію суду 15.08.2017 року письмову заяву в якій прохала розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. (а с. 16). Справа розглянута без її участі, на підставі наявних у справі доказів. Проти чого не заперечує відповідач.

Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог в частині щодо розірвання шлюбу, від примирення відмовився, та стягнення з нього аліментів на утримання сина, щодо стягнення з нього аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частки заперечував, прохав стягнути 1/8 частку. Додатково суду пояснив, що з квітня 2017 року він з дружиною не проживає, зараз вона та син проживають з її батьками, з дитиною бачитись добровільно не дає, не відповідає на телефонні дзвінки. До органів опіки та піклування з даного приводу не звертався. Він є військовослужбовцем, служить за контрактом з 22.02.2014 року, отримує заробітну плату від 11000 до 12000 грн. з преміями та доплатами. З 15.09.2017 року по 18.10.2017 року перебував на стаціонарному лікуванні в Запорізькій лікарні, після виписки 17.10.2017 року, приступив знову до служби. Мати проживає у Вінницькій області, батько помер у 2008 році, батьки з 2005 року були розлучені, паспорт викрали та він його відновлює за місцем прописки.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18.07.2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 237, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 18.07.2015 року (а.с. 7).

Від даного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 29.09.2015 року (а.с.8).

Відповідно до ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.

Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно положень ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 п.1 ст.212 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені з квітня 2017 року, що слідує з тексту позовної заяви та пояснень відповідача в судовому засіданні, сторони змінили місце проживання, мешкають за різними адресами. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб між ними має бути розірваний.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Оскільки, позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 », згідно її заяви.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення суду, після набрання ним законної сили, надіслати до Гуляйпілсьького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Згідно ст. 141 СК України проживання батьків окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно з с. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) матері, батька (ст.. 183 цього кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст.. 184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо покращення захисту права дитини на належне утримання» зі змінами від 08.07.2017 року, передбачено збільшення мінімального розміру аліментів на одну дитину з 30% до 50% прожиткового мінімуму. Аліменти є власністю дитини

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного морального,культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до Законів України.

Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7,8 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789 Х (78912) та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального, соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах свої здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 1, 2 ст 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2, 4 ст 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З аналізу даної норми слідує, що наявність у чоловіка сплачувати такі аліменти є обов`язковою умовою для їх стягнення.

В судовому засіданні встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

18.07.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 237 (а. с.7). Від шлюбу у позивача та відповідача народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 видане 26.09.2015 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 704 (а.с. 8). В свідоцтві про народження дитини в графі «батько» вказаний відповідач, в графі мати - позивачка.

Згідно довідки № 378 від 29.06.2017 року Успенівської сільської ради Гуляйпільского району Запорізької області виданої ОСОБА_1 , дійсно зареєстрована в АДРЕСА_1 і має наступний склад сім`ї: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони разом не проживають, що відповідачем не заперечується в судовому засіданні.

Позивач не працює і знаходиться у відпусткі по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, що сторонами не оспорюється.

Згідно службової відмітки у посвідченні серії НОМЕР_5 виданому ОСОБА_2 командиром військової частини НОМЕР_6 від 26.06.2017 року, він, згідно Наказу начальника ПТрУ НГ України від 22.12.2015 року № 58 о/с призначений на посаду старшини 3 СР (а.с.18).

Згідно довідки № 37 від 19.10.2017 року військової частини НОМЕР_6 в тому, що ОСОБА_2 дійсно проходить службу у військовій частині НОМЕР_6 НГУ з 20.02.2014 року та його грошове забезпечення за 6 місяців 2017 року склало 73683,43 грн. (а. с. 35-36).

Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище, стан здоров`я дитини та платника аліментів, що відповідач проходить службу, має постійне місце служби, інших аліментних стягнень не має, що слідує з тексту позовної заяви, пояснень відповідачу в судовому засіданні, а також те, що мати дитини також повинна надавати допомогу дитині.

Задовольняючи позов і стягуючи аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частини щомісяця, суд виходить з того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дружині до досягнення дитиною трирічного віку та враховує, що відповідач є працездатним, хронічними захворюваннями, які б унеможливлювали його працевлаштування, не страждає, працевлаштований, тому з урахуванням зазначених обставин, інтересів неповнолітньої дитини, виходячи із принципів справедливості, добросовісності, розумності закріплених у ст.. 7 СК України, та дійшов до висновку про стягнення аліментів на дитину у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, та на утримання дружини в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), що не суперечить чинному законодавству та не задовольняє вимоги відповідача про стягнення аліментів у розмірі 1/8 частки його заробітку (доходу).

Відповідно до ч.1 п.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Суд, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, що стосуються вимог в частині розірвання шлюбу та стягнення аліментів між сторонами, виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Так як рішення щодо розірвання шлюбу ухвалено на користь позивача, то судовий збір в сумі 640 грн. підлягає стягненню відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог.

Так як рішення щодо стягнення аліментів ухвалено на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору в сумі 640 грн., то судовий збір в сумі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 169, 208-209,212, 213-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 80,84, 104, 105, 110, 113, 114, 115, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 18 липня 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиці, Україна, актовий запис № 237, які мають малолітню дитину.

ОСОБА_1 , яка змінила прізвище під час Державної реєстрації шлюбу, що розривається, заявила про вибір дошлюбного прізвища « ОСОБА_4 ».

Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Рішення суду, після набрання ним законної сили, надіслати до Гуляйпільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області, для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Сліди Тиврівського району Вінницької області, аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 26.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Сліди Тиврівського району Вінницької області, аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на її утримання як дружини у розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 26.07.2017 року і до досягнення дитиною трьохрічного віку, до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Сліди Тиврівського району Вінницької області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 витрати на сплату судового збору у сумі 640 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Сліди Тиврівського району Вінницької області в дохід держави судовий збір у сумі 640 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню.

Учасники процесу можуть ознайомитися з повним текстом рішення 28.10.2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення, особами які були відсутні в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: Н. Д. Каракай