Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2110/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

Іменем України

22.11.2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Єгорової С.М.

суддів: Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

із секретарем Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 вересня 2017 року за позовом ОСОБА_2до ТОВ «ВТ-Сервіс» про стягнення заробітної плати,

УСТАНОВИЛА:

В серпні 2017 року ОСОБА_2звернувся в суд з позовом до ТОВ «ВТ-Сервіс» про стягнення заробітної плати в сумі 6000 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що він працює на посаді заступника директора ТОВ «ВТ-Сервіс» і в період з 19.06.2017 року по 17.07.2017 року знаходився на стаціонарному лікуванні в Кіровоградській обласній лікарні. Відповідно до заяви від 18.07.2017 року він передав відповідачу оригінал листка непрацездатності АДЕ № 934652 для проведення розрахунку та виплати заробітної плати за період перебування на лікарняному. Листом № 34 від 26.07.2017 року відповідач повернув йому листок непрацездатності, мотивуючи тим, що він оформлений з порушеннями, які допустила Кіровоградська обласна лікарня. Вважає, що якщо відповідач визнає дійсність листка непрацездатності АДЕ № 934652, то він повинен прийняти листок та здійснити йому виплату заробітної плати за період з 19.06.2017 року по 17.07.2017 року, а всі непорозуміння щодо заповнення листка непрацездатності вирішувати із установою, яка виготовила та видала листок непрацездатності АДЕ № 934652. Виходячи із розміру його посадового окладу, який становить 6000 грн., вважає, що відповідач повинен сплатити йому суму 6000 грн., яку він просить стягнути з відповідача в судовому порядку.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі позивачем з підстав неправильного застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права ставиться питання про скасування судового рішення і ухвалення нового рішення про задоволення позову. Зазначено, що суд неповно зясував усі фактичні обставини справи та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам. Судом не було взято до уваги листок непрацездатності, не надав ніякої правової оцінки тому, що відповідач не заповнив зворотну сторону листка, в якій вказаний порядок виплати та розрахунку суми матеріальної допомоги по тимчасовій непрацездатності, без якої цей листок не можна здати до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Ці порушення заповнення листка непрацездатності з боку відповідача говорять про той факт, що відповідач, із самого початку, мав намір незаконно не прийняти та повернути його без виконання вимог Закону України №77-VІІІ від 28.12.2014 року. Відповідачем не надано суду ніяких доказів того, що листок непрацездатності передавався до комісії із соціального страхування, яка може винести рішення про прийняття або відмову у прийнятті листка непрацездатності.

Сторони належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 74-76 ЦПК України (а.с.53,54).

Частиною 2 статті 305 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах, передбачених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Стаття 10 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому, статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

ОСОБА_2 працює на посаді заступника директора ТОВ «ВТ-Сервіс».

У період з 19.06.2017 року по 17.07.2017 року ОСОБА_2 знаходився на стаціонарному лікуванні в Кіровоградській обласній лікарні, що підтверджується ксерокопією листка непрацездатності серія АДЕ № 934652 від 17.07.2017 року (а.с.2).

18.07.2017 року ОСОБА_2 звернувся до ТОВ «ВТ-Сервіс» із заявою про надання до оплати зазначеного листка непрацездатності серія АДЕ № 934652 від 17.07.2017 року, та подовження строку планової відпустки, в якій просив оплатити йому лікарняний, а також подовжити строк планової відпустки на 28 днів (а.с.3).

Листом від 26.07.2017 року вих. №34, за підписом директора ТОВ «ВТ-Сервіс», ОСОБА_2 повідомлено, що листок непрацездатності серія АДЕ № 934652, виданий Кіровоградською обласною лікарнею, заповнено з порушенням вимог Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоровя України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 03.11.2004 року №532/274/136-ос/1406, тому не може бути прийнятий та профінансований Фондом соціального страхування. Для оформлення та оплати лікарняного необхідно заповнити листок непрацездатності у відповідності до вимог чинного законодавства (ас.4).

Оригінал зазначеного листка непрацездатності було повернуто позивачу для його належного оформлення (а.с.5).

Згідно з п.1 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоровя України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України 03.11.2004 року №532/274/136-ос/1406, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.11.2004 року за №1456/10055, листок непрацездатності - це багатофункціональний документ, який є підставою для звільнення від роботи у зв'язку з непрацездатністю та з матеріальним забезпеченням застрахованої особи в разі тимчасової непрацездатності, вагітності та пологів.

Лицьовий бік бланка ЛН заповнюється лікуючим лікарем або молодшим медичним працівником з медичною освітою. Зворотний бік бланка ЛН заповнюється за місцем роботи застрахованої особи. Записи в ЛН здійснюються розбірливим почерком, без помарок, синім, фіолетовим або чорним чорнилом.

Цією ж Інструкцією передбачені вимоги до заповнення листка непрацездатності, зокрема п.3.1 визначає, що у листку непрацездатності чітко вказуються: назва і місцезнаходження закладу охорони здоров'я (повністю), що підтверджуються штампом та печаткою закладу охорони здоров'я "Для листків непрацездатності"; дата видачі ЛН (цифрою вказується число, після чого літерами - назва місяця, цифрою вказується рік), прізвище, ім'я, по батькові непрацездатного (повністю); число повних років (цифрами); стать підкреслюється; місце роботи: назва і місцезнаходження підприємства, установи, організації (повністю).

З доданого позивачем до позовної заяви листка непрацездатності серія АДЕ №934652 вбачається, що в порушення вимог п. 3.1 вищевказаної Інструкції, представником Кіровоградської обласної лікарні, який заповнював зазначений листок непрацездатності в графі «місце роботи, назва підприємства, установи, організації» заповнено «ВТ-Сервіс» замість повної назви підприємства «товариство з обмеженою відповідальністю «ВТ-Сервіс».

В ході судового розгляду справи, позивачем надано копію листка непрацездатності серія АДЕ № 934652, де в графі «місце роботи, назва підприємства, установи, організації» заповнено «Товариство з обмеженою відповідальністю «ВТ-Сервіс» замість «ВТ-Сервіс», а також мається відмітка «Виправленому на «ВТ Сервіс» товариство з обмеженою відповідальністю» вірити» (а.с.30).

Згідно п. 8.3. Наказу МОЗУ від 13.11.2003 року № 455 «Про затвердження Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян» за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, лікарі несуть відповідальність згідно з законодавством України.

На бланку лікарняного листка дозволяється не більше двох виправлень, які здійснюються шляхом закреслення неправильного запису та внесення правильного. Виправлення підтверджується записом «Виправленому вірити», підписом лікуючого лікаря та печаткою закладу охорони здоровя «Для листків непрацездатності».

З наданої позивачем ксерокопії листка непрацездатності не зрозуміло ким зроблено помітку «Виправленому на «ВТ Сервіс» товариство з обмеженою відповідальністю» вірити», не засвідчено підписом лікуючого лікаря та печаткою закладу охорони здоровя «Для листків непрацездатності».

Згідно з п.1 ч.1 ст.22 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» допомога по тимчасовій непрацездатності надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке повністю або частково компенсує втрату заробітної плати (доходу), у разі настання в неї тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не повязаної з нещасним випадком на виробництві.

Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не повязаної з нещасним випадком на виробництві та професійним захворюванням, виплачується Фондом застрахованим особам починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності) незалежно від звільнення застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Оплата перших пяти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не повязаної з нещасним випадком на виробництві, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що 23.08.2017 року відповідачем згідно листка непрацездатності серія АДЕ № 934652 проведено оплату ОСОБА_2 перших пяти днів тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання в сумі 610,03 грн., що підтверджується відомістю № 44 від 23.08.2017 року та меморіальним ордером № 55633554 від 23.08.2017 року (а.с.18-19). Даний факт також не заперечувався позивачем в судовому засіданні під час розгляду справи по суті, на підтвердження чого ним надано суду виписку по рахунку за період з 01.08.2017 року по 13.09.2017 року, про зарахування на особовий рахунок суми 610,03 грн. (а.с.32).

Судом не прийнято до уваги посилання позивача та його представника на ч. 3 ст. 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратах, зумовлених похованням», так як, зазначений Закон втратив чинність 01.01.2015 року на підставі Закону № 77-VIII (77-19) від 28.12.2014 року, та дана частина статті Закону визначала повноваження комісії із соціального страхування, яка створюється на підприємстві, щодо призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням.

Після отримання листка непрацездатності працівник повинен надати його табельнику (уповноваженій особі) для заповнення верхньої частини зворотної сторони та коригування табеля обліку робочого часу. Залежно від особливостей функціонування організації табелювання може здійснюватись як табельником, так і керівником працівника або працівником кадрової служби. Однак за будь-якого розподілу обовязків, особа, яка веде табель обліку робочого часу, повинна звернути увагу на певні деталі. Порядок і умови видачі, продовження та обліку документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, контролю за правильністю їх видачі визначені Інструкцією про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, затвердженою наказом МОЗ від 13.11.2001 року № 455.

При заповненні першої частини зворотного боку табельник зазначає таку інформацію: назва організації відповідно до установчих документів; структурний підрозділ, посада та табельний номер працівника; характер роботи (постійна, тимчасова або сезонна); період, в який працівник не працював; дата, з якої працівник став до роботи.

Після внесення зазначених відомостей табельник ставить свій підпис, розшифровує його (вказує ініціали та прізвище), зазначає дату заповнення.

Другу частину зворотного боку заповнює працівник кадрової служби (або інша особа, уповноважена вести облік кадрів) і містить відомості про страховий стаж, необхідні для визначення розміру допомоги з тимчасової непрацездатності. Страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала страхуванню у звязку з тимчасовою втратою працездатності та за який щомісяця сплачено нею та роботодавцем або нею страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (п. 1 ст. 21 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування» № 1105).

Працівник кадрової служби зазначає свою посаду, ставить підпис і розшифровує його.

Третю частину зворотного боку заповнює комісія, повноваження якої визначено в Розділі ІІІ Положення про комісію (уповноваженого) із соціального страхування підприємства, установи, організації, затвердженого постановою правління ФСС з ТВП від 23.06.2008 № 25, приймає рішення про призначення або відмову в призначенні матеріального забезпечення і передає його роботодавцю для проведення виплат, здійснення розрахунків; приймає рішення про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково); перевіряє правильність видачі та заповнення документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення; здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення застрахованим особам. У випадку ухвалення рішення про призначення допомоги голова комісії вказує розмір допомоги у відсотках від середньої заробітної плати (доходу) працівника залежно від страхового стажу. Якщо прийнято рішення про відмову в призначенні допомоги, зазначаються причини, якими зумовлене його прийняття.

Суд правильно зазначив, що починаючи з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності допомога по тимчасовій непрацездатності внаслідок захворювання виплачується застрахованим особам Фондом соціального страхування України, тому вважав вимоги позивача до відповідача ТОВ «ВТ-Сервіс» безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження.

Крім того, відповідачем надано до апеляційного суду копію відомості № 49 від 17.10.2017 року про виплату ОСОБА_2лікарняних за червень-липень 2017 року в сумі 2823,23 грн. (а.с.60).

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінив належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, обґрунтовані висновки щодо яких виклав в мотивувальній частині судового рішення. При встановленні фактичних обставин справи судом першої інстанції норми процесуального права не порушені.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не дають підстав вважати, що судом було порушено норми процесуального і матеріального права.

Вирішуючи справу, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 5760, 212 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213215 ЦПК України.

На підставі ст. 308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: