печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2017 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого : судді Матійчук Г.О.,

при секретарі: Руденко Н.І.,

за участі: позивача ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАШ АВТО» про визнання договору фінансового лізингу недійсним та повернення коштів, -

В И С Т А Н О В И В:

У червні 2017 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом про визнання договору фінансового лізингу та повернення коштів. В своїй позовній заяви зазначав, що 12.02.2016 року позивач прибув до офісу ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО», який розташований за адресою : м. Одеса, пров. Маланова, 6, для купівлі автомобіля. Співробітниця компанії дала йому ознайомитись з договором, який згодом був підписаний, в якому зазначалось, що купуючи автомобіль Рено Логан МСV за 180 000 грн. та після сплати грошових коштів на рахунок ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» автомобіль буде доставлено за місцем проживання ОСОБА_1 протягом п'яти днів. Після чого позивач пішов до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та сплатив кошти. Потім в офісі фірму був підписаний ще один примірник договору, під час підписання якого позивач почував себе недобре, після чого працівник офісу зробила копію договорів та віддала папку з документами ОСОБА_1 На другий день позивач рішив перечитати примірники договорів, які йому були надані, та зрозумів, що це не той договір, який він підписав, а договір фінансового лізингу з додатками згідно якого він сплатив 180 00 гривень за адміністративний збір, а не за автомобіль. Від прочитаного ОСОБА_1 стало зле, в лікарні йому діагностували 1 ХС, гострий інфаркт міокарду задньої стінки ЛШС, астено-депресивний синдром. Позивач вважає, що його отруїли в офісі ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО», для того щоб шляхом обману змусити купити ОСОБА_1 автомобіль. Згідно договору фінансового лізингу №003378 від 13.02.2016 року написано, що вартість автомобіля становить - 360 000 гривень, а не 180 000 гривень, як було зазначено раніше в договорі. Сам товар, автомобіль марки Рено МСV, позивач так і не отримав. Посилаючись на норми чинного законодавства позивач просить суд визначи недійсним договір фінансового лізнгу №003378 від 13.02.2016 року, укладений між ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» та ОСОБА_1, стягнути з ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 180 000 гривень за автомобіль, який так і не отримав та стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 2440 гривень.

У судовому засіданні представник позивача, позивач позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення представника позивача та позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ст.6 Закону України "Про фінансовий лізинг" договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу, строк на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу), розмір лізингових платежів, інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 ст.215 ЦК України передбачені підстави, за наявності яких правочин може бути визнаний недійсним, а саме: недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою-третьою (зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, п'ятою (правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним) та шостою (правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей) статті 203 ЦК України.

Відповідно до частини 1 статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Частиною 1, 2 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов'язана звернутися до відповідного органу державного регулювання ринків фінансових послуг протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ.

У разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 9 Закону України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», відповідно до спеціальних законів господарська діяльність із надання фінансових послуг підлягає ліцензуванню.

Господарською діяльністю в розумінні вказаного Закону є будь-яка діяльність, у тому числі підприємницька, юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців, пов'язана з виробництвом (виготовленням) продукції, торгівлею, наданням послуг, виконанням робіт.

Органом, що здійснює видачу ліцензій для здійснення фінансовими установами діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. (п.4 ч.1 ст. 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»)

Здійснення діяльності з надання будь-яких фінансових послуг, дозволяється тільки після отримання відповідної ліцензії. (ч. 2 ст. 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»)

З огляду на положення зазначених вимог чинного законодавства України суд вважає, що послуги з фінансового лізингу ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» мало право здійснювати лише за умови набуття статусу фінансової установи, та отримання відповідних ліцензій.

Статтею 19 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що нечесна підприємницька практика забороняється.

Згідно ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів», виконавець не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Відповідно до правової позиції викладеної в Ухвалі Верховного суду України від 11.05.2016 року справа № 6-3020цс15, згідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом № 723/97-ВР. Стаття 18 Закону № 1023-XII містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною. Так, за змістом частини п'ятої цієї норми у разі визнання несправедливим окремого положення договору, включаючи ціну договору, може бути визнано недійсним або змінено таке положення, а не сам договір. У разі коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому (частина шоста статті 18 Закону № 1023-XII). Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в частині другій статті 18 цього Закону. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу. Аналізуючи цю норму, можна зробити висновок, що умови договору кваліфікуються як несправедливі за наявності одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Несправедливими згідно із частиною третьою статті 18 Закону № 1023-XII є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірванням або невиконанням ним договору (пункти 2-4) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі (пункт 11); визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору (пункт 13). За змістом частини п'ятої статті 11 Закону № 1023-XII до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору фінансового лізингу, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за дострокове його погашення.

За таких обставин Договір фінансового лізингу № 003378 від 13.02.2016 року має бути визнаний судом недійсними з моменту вчинення та з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені кошти в розмірі 180 000 грн., тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2440 гривні на користь ОСОБА_1.

Керуючись ст. ст. 3, 15, 16, 203,215,216, 806 ЦК України, ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про фінансовий лізинг» та ст. 10, 57, 60, 209, 88, 84, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАШ АВТО» про визнання договору фінансового лізингу недійсним та повернення коштів - задовольнити.

Визнати недійсним договір фінансового лізингу № 003378 від 13.02.2016 року, укладений між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВАШ АВТО».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАШ АВТО» на користь ОСОБА_1 кошти у розмірі 180 000 (сто вісімдесят тисяч),00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВАШ АВТО» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2440 (дві тисячі чотиритста сорок),00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою, яка була відсутня при проголошенні рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Г.О. Матійчук