Ухвала

іменем україни

17 серпня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Карпенко С.О.,

суддів: Ситнік О.М., Ступак О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,- ОСОБА_4, про відшкодування майнової та моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 10 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що їй на праві власності належить 2/3 частки квартири АДРЕСА_1, інша 1/3 частка квартири належить ОСОБА_4

ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_2.

У ніч з 2 на 3 вересня 2015 року сталося залиття її квартири, про що складено відповідний акт.

Оскільки залиття квартири відбулось з квартири № 10, розташованої поверхом вище, позивач просила відшкодувати завдану їй майнову шкоду у сумі 23 168 грн60 коп. та моральну у сумі 3 000 грн.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 17 грудня 2015 року у позові ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 10 травня 2016 року рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 17 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнено з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування майнової шкоди 20 140 грн50 коп. та 3 000 грн - у відшкодування моральної.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення і справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 6 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_1 по 1/3 та 2/3 частці відповідно.

Відповідно до свідоцтва про зміну імені ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1

У ніч з 2 по 3 вересня 2015 року відбулось залиття квартири позивача, про що 8 вересня 2015 року майстром товариства з обмеженою відповідальністю «Україна» ( далі - ТОВ «Україна») складено відповідний акт. Причиною залиття стало розплавлення та прорив пластикової труби холодного водозабезпечення внаслідок загорання електропроводки і автоматичного вимикача живлення водонагрівача (бойлера) у квартирі АДРЕСА_2, яка на праві власності належить ОСОБА_3.

Згідно з кошторисом, складеним ТОВ «ІБК СІТІ-ІТС», вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_1 становить 18 168 грн60 коп, а вартість відновлювального ремонту газового котла у квартирі позивача склала 5 000 грн, про що складено відповідний акт.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема, є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки).

За правилами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем доведено факт залиття її квартири, проте не надано належних та допустимих доказів щодо розміру завданих внаслідок залиття збитків, а тому дійшов передчасного висновку про відмову у позові.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове, апеляційний суд, встановивши характер спірних правовідносин та норму права, яка підлягала застосуванню до цих правовідносин, вірно виходив із залиття квартири з вини ОСОБА_3, позивачем надано докази вартості відновлювального ремонту, розміру якого належними та допустимими доказами відповідачі не спростували, у зв'язку із чим суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для покладення на ОСОБА_3 обов'язку щодо відшкодування завданої майнової шкоди. Крім того, суди дійшли правильного висновку про те, що згідно з вимогами ст. 23 ЦК Українинаявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, яку завдано їй унаслідок порушення її прав, розмір якої було визначено з урахуванням розумності і справедливості.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За таких обставин суд касаційної інстанції дійшов висновку, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки якого доводами касаційної скарги не спростовані, тому касаційна скарга відповідно до положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України підлягає відхиленню, а судове рішення - залишенню без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 10 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий С.О.Карпенко

Судді: О.М.Ситнік

О.В.Ступак