Справа №311/2046/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року місто Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

Головуючого - судді Сидоренко Ю.В.

при секретарі Осінцевій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Василівка подання головного державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України без вилучення паспортного документа, -

ВСТАНОВИВ :

08.08.2017 року Головний державний виконавець Василівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1 звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_2, дата народження 17.11.1987, РНОКПП НОМЕР_1, АДРЕСА_1 до виконання зобов'язань, покладених на нього за зведеним виконавчим провадженням № 53860607.

В судове засідання представник відділу Василівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, що підтверджується розпискою в отриманні судової повістки, проте про причини неявки суду не повідомлено, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до висновку, що предявлене до суду подання державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»підставами для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Статтями 19, 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» передбачено у яких випадках за мотивованим письмовим рішенням суду може бути тимчасово обмежено право виїзду з України громадянина

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну. Згідно ст.22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження державний виконавець має право звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

З наданих до суду матеріалів подання вбачається, що на примусовому виконанні у Відділі перебуває зведене виконавче провадження № 53860607 про стягнення з ОСОБА_2 на користь фізичних осіб заборгованості на загальну суму 904 716,38 грн., до складу якого входить: виконавче провадження № 53303015 з примусового виконання виконавчого листа № 0816/2319/2012 виданого 13.12.2016року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості в розмірі 523980,50 гривень; виконавче провадження № 53387000 з примусового виконання виконавчого листа № 0816/2319/2012, виданого 13.12.2016 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості в розмірі 380735,88 гривень.

За вказаним зведеним виконавчим провадженням боржником є ОСОБА_2. дата народження 17.11.1987, РНОКПП НОМЕР_1, адреса за виконавчим документом: Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул.Леніна, 16/16; адреса реєстрації: Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул.. Шахтарська, 16/16.

Згідно відповідей на запити до Державної фіскальної служби України про джерела про тримання доходів боржників-фізичних осіб та про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями - інформація відсутня.

Згідно відповідей на запити до Пенсійного фонду України про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами та про осіб-боржників, які отримують пенсії - інформація не знайдена.

27.01.2017 отримано інформаційну довідку з Реєстру прав власності на нерухоме майно, згідно якої, за ОСОБА_5, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстровано право власності на 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно довідки з бази даних АІС «Автомобіль», за боржником зареєстровано право власності на транспортний засіб MINI COOPER, державний номер НОМЕР_2, червоного кольору, 2008 року випуску.

31.07.2017року постановами про опис та арешт майна боржника описано та арештовано: 1) транспортний засіб MINI COOPER, державний номер НОМЕР_2, червоного кольору, 2008 року випуску; 2) 1/3 частина квартири за адресою: Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул. Шахтарська, п'ятиповерховий будинок № 16, четвертий поверхАДРЕСА_3, яка складається з 2-х кімнат, загальною площею 44,0 кв.м., житловою площею 29,9 кв.м.

З метою отримання відомостей про наявність у боржника сільськогосподарської техніки та земельних ділянок, 18.04.2017 року до Головного управління Держпродспоживслужби в Запорізькій області та Управління Держгеокадастру у Василівському районі Запорізької області направлено запити. Згідно відповідей - сільськогосподарська техніка та земельні ділянки за боржником не зареєстровані.

Як зазначено державним виконавцем у поданні, вжитими заходами встановлено, що ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_4 ніколи не проживав/перебував. Разом з цим, встановлено місце реєстрації боржника за адресою: Запорізька область, Василівський район, м. Дніпрорудне, вул.. Шахтарська, 16/16. Встановити факт наявності або відсутності за вказаною адресою належного боржнику рухомого майна, на яке можливо звернути стягнення, не виявилось можливим через відсутність мешканців квартири. Відібрати у боржника пояснення з приводу невиконання ним рішення суду не надається можливим, оскільки останній до Відділу не з'являється, про причини неявки не повідомляє. Враховуючи викладене, рішення до теперішнього часу не виконано, а боржник ухиляється від виконання його, не вживає заходів щодо виконання рішення за рахунок належного йому майна. Отже, боржником рішення виконано не було, що призвело до вжиття відносно нього вищевказаних заходів примусового виконання, тому державний виконавець вимушений звернутися до суду з даним поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України без вилучення паспортного документа.

Проте, на думку суду, в задоволенні подання державного виконавця слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п.19 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Відповідно до норм ЦПК України та Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України» (ст. 6 вказаного Закону) одним із заходів забезпечення виконання рішення може бути тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого, причому таке обмеження можливо на підставі судового рішення за поданням державного виконавця лише у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням.

Згідно із ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

На думку суду, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні від його виконання, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання».

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України згадане подання розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування. Тим паче, що особа, стосовно обмеження права якої внесено подання, фактично позбавлена можливості довести суду, що нею було вжито усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання. У зв 'язку з цим з метою всебічного і повного з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин, суду належить з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов'язання в повному обсязі або частково.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом певного строку не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Разом з тим, державним виконавцем не надано суду доказів, які б достовірно підтверджували, що боржник ОСОБА_2 переховується від органів дізнання, слідства та суду, ухиляється від відбуття кримінальних покарань, як зазначено у ст.19 цього Закону і які є підставою для постановлення мотивованого письмового рішення суду про обмеження у праві виїзду за межі України громадянина, про що вказано в ст.20 цього Закону. Також, державним виконавцем суду не надано доказів того, що ОСОБА_2 має намір виїхати за межі України на тимчасове чи постійне проживання, тим самим ухилиться від виконання боргових зобовязань. Та, як вбачається з долученого до матеріалів подання виконавчого листа № 0816/2319/2012, виданого 13.12.2016 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, ОСОБА_2 утримується у Запорізькому слідчому ізоляторі, тому, відповідно предявлення державним виконавцем подання про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_2 за межі України, враховуючи перебування боржника на даний час під вартою, позбавлено логічного сенсу та фактично унеможливлює його подальше виконання.

Дослідивши подання та долучені до нього матеріали, судом встановлено, що доказів на підтвердження тих обставин, що боржник у встановленому законом порядку викликався до відділу ДВС, обізнаний про відкриття виконавчого провадження й свідомо ухиляється від виконання судового рішення, суду не надано, крім того, засуджений до реальної міри покарання та перебуває у місцях позбавляння волі.

Таким чином, в судовому засіданні не добуто належних та достовірних доказів, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання виконавчого документу, яке перебуває у провадженні державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1, що є обовязковою умовою застосування до особи тимчасового обмеження права виїзду з України.

Проте, суду не представлено, та в ході судового розгляду справи не здобуто жодного доказу того, що боржник ухиляється від його виконання і інші виконавчі дії державного виконавця з примусового виконання зобовязань є безрезультатними, зокрема у виконавчому листі, виданого Ленінським районним судом м. Запоріжжя зазначено, що ОСОБА_2 утримується в Запорізькому слідчому ізоляторі УДПСУ у Запорізькійобласті м. Запоріжжя вул. Перша Ливарна, буд. 36

Також доказів, які б свідчили про те, що божник ОСОБА_2 вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, тобто, ухиляється від виконання вказаного рішення суду відділом ДВС суду не надано а в судовому засіданні державним виконавцем не доведено .

На підставі вищевикладеного, й зважаючи на вимоги ч.1 ст.60 ЦПК України, суд дійшов переконання, що в задоволенні подання необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст.22,33 Конституції України, ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», ст. ст. 19, 20 Закону України «Про Державну прикордонну службу України», ст.ст. 209-210, ст.377-1 ЦПК України, суд, -

Керуючись ст.ст.210, 377-1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання Головного державного виконавця Василівського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (АДРЕСА_1, РНОКПП НОМЕР_1), за межі України без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги впродовж пяти днів з часу отримання її копії. Якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_7