Провадження № 22ц/790/489/17 Головуючий 1-ї інстанції Ткаченко О.А.
Справа № 629/3294/15-ц Доповідач Бровченко І.О.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Бровченко І.О.,

суддів Кіся П.В., Хорошевського О.М.,

при секретарі Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 вересня 2016 року по справі за позовом приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення в солідарному порядку з останніх на користь ПрАТ «АІСЕ Україна» заборгованість у розмірі 87996 грн. 02 коп. за угодою №201215 від 05 серпня 2008 року.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 05 серпня 2008 року між ЗАТ «АІСЕ Україна» та ОСОБА_1 було укладено угоду №201215 та підписано додатки №№ 1, 2 та 3 до неї, які є невідємними частинами угоди. Дана угода укладена в рамках створеної позивачем в Україні системи надання послуг з придбання автомобілів «Автоплан».

На асигнаційному акті від 25 грудня 2008 року відповідачу ОСОБА_1 було надано право на отримання автомобіля Chevrolet AVEO. Відповідно до п.10.1 ст.10 Додатку №2 до угоди №201215, учасник системи, якому вже надано право на отримання автомобіля, може звернутися з проханням надати будь-яку модель що відрізняється від моделі автомобіля, зазначеної в угоді, з модельного ряду, запропонованого кожним постачальником системи. 10 січня 2009 року відповідач ОСОБА_1 реалізував своє право вибір іншого автомобіля шляхом подання ним, письмового запиту, згідно якого він просив змінити автомобіль марки Chevrolet AVEO на автомобіль Сhery Amulet. На підставі угоди №201215, укладеної між ЗАТ «АІСЕ Україна» та ОСОБА_1, останнім було придбано автомобіль марки Сhery Amulet, 2008 року випуску, кузов №LVVDA11B18D089043, свідоцтво про реєстрацію серії АХС161519, видане ВРЕР №12 ГУМВС України в Харківській області, державний номерний знак НОМЕР_1. Обрана відповідачем модель автомобіля (Сhery Amulet) коштувала, на момент отримання, на 8967 грн. дешевше за модель автомобіля, право на отримання якого йому було надано. На виконання п.10.3 ст.10 додатку №2 до угоди №201215, позивач зарахував різницю в ціні автомобілів Chevrolet AVEO та Сhery Amulet, що відповідно зменшило зобовязання по сплаті чистих внесків на 7,4493%. Також, на виконання зазначеної норми, відповідачу ОСОБА_1 було пропорційно зменшено, зокрема, ціну послуг: на 10,6882%, в результаті чого щомісячний внесок в оплату послуг зменшився із 0,35% до 0,31259%. Відповідно до ст.5 угоди №201215, ОСОБА_1 зобовязався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля (100% ціни автомобіля) та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 100 (ста) щомісячних повних внесків. Керуючись п.п.12.2.8 п.12.2 ст.12 додатку 2 до угоди, відповідачем ОСОБА_1 були надані гарантії повного виконання зобовязання за угодою №201215, а саме надано позивачу, в якості забезпечення виконання зобовязань, гарантії поручителів щодо солідарної відповідальності за зобовязаннями відповідача ОСОБА_1 за угодою №201215. 19 січня 2009 року між ЗАТ «АІСЕ Україна» та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за яким вони зобовязалися відповідати перед позивачем в повному обсязі за виконання відповідачем ОСОБА_1 зобовязань за угодою №201215. Відповідач ОСОБА_1 протягом вересня 2008 - липня 2013 року, сплачував щомісячні внески, постійно порушуючи умови угоди №201215 щодо періодичності і повноти сплати таких щомісячних внесків. Починаючи з серпня 2013 року ОСОБА_1 взагалі припинив сплачувати внески. ПрАТ «АІСЕ Україна» неодноразово зверталось листами та телефоном до ОСОБА_1 і його поручителів з метою досудового врегулювання ситуації, що склалась у звязку з невиконанням ОСОБА_1 зобов'язань за угодою, проте намагання врегулювати ситуацію шляхом добровільного погашення боргу результатів не дали. Станом на день подання даної позовної заяви борг залишається не погашеним. На виконання умов угоди ОСОБА_1 було сплачено 70,9706% зі 100% в оплату щомісячних чистих внесків та 71 внесок із 100 внесків в оплату послуг позивача. Розмір боргу ОСОБА_1 перед позивачем за угодою №201215, станом на липень 2015 року, складає: щомісячних чистих внесків: 100% - 70,9706% = 29,0294% від поточної ціни автомобіля; внесків в оплату послуг позивача: 100 - 71 = 29 внесків. Відповідно до додатку №1 до угоди №201215 розмір щомісячного цілого чистого внеску становить 1,00% від ціни автомобіля, що діє у відповідному місяці, а розмір щомісячного внеску в оплату послуг становить 0,35% від ціни автомобіля, що діє у відповідному місяці + ПДВ.

В травні 2012 року постачання автомобілів Chevrolet AVEO у кузові Т- 250 постачальником припинилося. У звязку з цим та на підставі пункту 11.1 ст.11 додатку №2 до угоди №201215, з метою мінімізації фінансових витрат відповідача ОСОБА_1, ПрАТ «АІСЕ Україна» було вирішено автомобіль Chevrolet AVEO у кузові Т-250 змінити на автомобіль ЗАЗ VIDA модифікації В4ЕМ514, яка на момент заміни коштувала дешевше за замінюваний автомобіль - 90880 грн. Крім того, необхідно зазначити, що ЗАЗ VIDA виробляється в тому ж кузові (Т-250) в якому вироблявся автомобіль Chevrolet AVEO. Таким чином, з червня 2012 року для розрахунку щомісячних внесків використовується ціна автомобіля ЗАЗ VIDA. У липні 2015 року автомобіль ЗАЗ VIDA, згідно прайс-листа постачальника, коштує 220500 грн. Отже,

Починаючи з серпня 2013 року ОСОБА_1 взагалі припинив сплачувати внески, в результаті чого, виникла заборгованість перед позивачем, яка станом на липень 2015 року складає 87996 грн. 02 коп.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не заявився, надав суду заяву про розгляду справи за його відсутності та надав заперечення на позов, згідно якого ознайомившись з повним тестом позовної заяви позивача, та додатками до неї, він стверджує, що жодної заборгованості перед позивачем у нього не існує, докази надані позивачем на підтвердження позовних вимог, є безпідставними та необґрунтованими. Позивач на підтвердження своїх позовних вимог надає лише угоду укладену між позивачем та відповідачем, а також додатки 1,2,3 до вказаної угоди, та розрахунок боргу зроблений самим позивачем. По перше у даному випадку заборгованість, у відповідача виникає не на підставі кладеної угоди, чи відповідних її пунктів, а на підставі первинної бухгалтерської документації що підтверджено самою угодою, де зазначено, що позивач повинен виставляти рахунки з сумами які відповідач повинен сплатити позивачу. Таких рахунків позивач, в адресу відповідача не направляв, про що свідчить відсутність доказів про направлення рахунків в матеріалах даної справи, та їх отримання відповідачем. Розрахунок боргу виконаний відповідачем, викликає сумніви. Основою для визначення вартості ціни транспортного засобу відповідача, є вартість аналогів транспортних засобів на ринку, на момент виставлення позивачем рахунку на оплату сум щомісячних внесків Таку вартість транспортних засобів позивач підтвердив довідкою, рекомендованих роздрібних цін від 30 червня 2015 року, яка міститься в матеріалах справи. Тобто позивач у даному випадку замість того, щоб взяти вартість транспортних засобів, яка виникала на кожен місяць погашення боргу, взяв вартість транспортних засобів за 2015 рік, де ціна у зв'язку з підвищення курсу долара є значно вищою ніж в попередні роки. Такі необґрунтовані дії представника позивача, і дали на його думку можливість розрахувати суму боргу у 87996 грн. 02 коп.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав доводи свого довірителя ОСОБА_1, просив відмовити в задоволенні позовних вимог позивача.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надавали.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 вересня 2016 року позов ПрАТ «АІСЕ Україна» задоволено частково. Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПрАТ «АІСЕ Україна» суму боргу за угодою №201215 в розмірі 19528 грн. 24 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволені іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПрАТ «АІСЕ Україна» просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволені позову та ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вислухав доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що відповідно до п.5 розділу XVII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про акціонерні товариства», закрите акціонерне товариство «АІСЕ Україна» зареєструвало зміни в назві організаційно-правової форми, таким чином починаючи з 24.02.2010 року нова назва товариства - приватне акціонерне товариство «АІСЕ Україна», що підтверджується копією свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи.

05 серпня 2008 року між ЗАТ «АІСЕ Україна» та ОСОБА_1 укладено угоду № №201215, згідно з умовами якої позивач зобовязується надати учаснику системи автоплан послуги, спрямовані на придбання ним автомобіля, погодженого у додатку №1 до даної угоди. Правила функціонування автоплану містяться у додатку №2 до цієї Угоди.

На асигнаційному акті від 25 грудня 2008 року відповідачу ОСОБА_1 було надано право на отримання автомобіля Chevrolet AVEO. Відповідно до п.10.1 ст.10 додатку №2 до угоди №201215 учасник системи, якому вже надано право на отримання автомобіля, може звернутися з проханням надати будь-яку модель що відрізняється від моделі автомобіля, зазначеної в угоді, з модельного ряду, запропонованого кожним постачальником системи.

На підставі угоди №201215, укладеної між ЗАТ «АІСЕ Україна» та ОСОБА_1, останнім було придбано автомобіль марки Сhery Amulet, 2008 року випуску, кузов №LVVDA11B18D089043, свідоцтво про реєстрацію серії АХС161519, видане ВРЕР №12 ГУМВС України в Харківській області, державний номерний знак НОМЕР_1.

Згідно п.10.3 ст.10 додатку №2 до угоди №201215, якщо обрана учасником системи модель коштує менше, ніж модель автомобіля, право на отримання якого було надано, АІСЕ зобовязується зарахувати цю різницю для скасування несплачених повних внесків цього учасника системи, які передбачені графіком внесків, у зворотному порядку, починаючи з останнього повного внеску. У випадку обрання учасником системи дешевшої моделі автомобіля, АІСЕ пропорційно зменшить ціну послуг та страховий платіж. В подальшому такий учасник системи повинен сплачувати наступні цілі чисті внески відповідно до поточної ціни автомобіля, вказаного в додатку №1 до угоди.

Обрана відповідачем модель автомобіля коштувала, на момент отримання, на 8967 грн. дешевше за модель автомобіля, право на отримання якого йому було надано.

На виконання зазначеної норми, позивач зарахував різницю в ціні автомобілів Chevrolet AVEO та Сhery Amulet (8967 грн.), що відповідно зменшило зобовязання по сплаті чистих внесків на 7,4493%. Також, на виконання зазначеної норми, відповідачу ОСОБА_1 було пропорційно зменшено, зокрема, ціну послуг: на 10,6882%, в результаті чого щомісячний внесок в оплату послуг зменшився із 0,35% до 0,31259%.

Починаючи з серпня 2013 року ОСОБА_1 взагалі припинив сплачувати внески. ПрАТ «АІСЕ Україна» неодноразово зверталось листами та телефоном до ОСОБА_1 і його поручителів з метою досудового врегулювання ситуації, що склалась у звязку з невиконанням ОСОБА_1 зобов'язань за угодою, проте намагання врегулювати ситуацію шляхом добровільного погашення боргу результатів не дали.

ПрАТ «АІСЕ Україна» було отримано від імпортера автомобілів Chevrolet (ТОВ «ОСОБА_5 Груп») повідомлення від 26 квітня 2012 року, що виробництво автомобілів Chevrolet AVEO у кузові Т-250 модифікацій: В3ММ454, В3ММ554, В5ММ454, В5ММ454, В5ММ554, В4LМ510, В4ММ554, В4ХМ54С припинено, а на заміну даної моделі розпочато постачання Chevrolet AVEO у кузові Т-300 в модифікації: Т5М855J, Т5ХК57Q, Т5ХКD7Q, Т4М855J, Т4ХК57Q, Т4ХКО7Q.

У відповідності до п.11.1 ст. 11 додатку №2 до угоди №201215 якщо протягом строку дії угоди виробник та/або імпортер та/або дистриб'ютор здійснить заміну або припинить імпортувати або виробляти, або продавати модель автомобіля, зазначену у додатку №1, АІСЕ зобов'язується замінити її, відповідно, новою моделлю або іншим автомобілем. Якщо поточна ціна нового автомобіля або моделі є щонайбільше на 10% вищою за останню відому поточну ціну автомобіля, зазначеного в додатку №1 до угоди, нова поточна ціна буде дійсною для розрахунку повного внеску, який мають сплачувати всі Учасники групи.

Згідно прайс-листа постачальника від 01 травня 2012 року, найдешевша ціна Chevrolet AVEO у кузові Т-300 становила 132840 грн., тоді як згідно цього ж прайс-листа найдешевша ціна на Chevrolet AVEO у кузові Т-250 становила 91920 грн.

На підставі пункту 11.1 ст.11 додатку №2 до угоди № 201215, з метою мінімізації фінансових витрат відповідача ОСОБА_1, ПрАТ «АІСЕ Україна» було вирішено автомобіль Chevrolet AVEO у кузові Т-250 змінити на автомобіль ЗАЗ VIDA модифікації В4ЕМ514, яка на момент заміни коштувала дешевше за замінюваний автомобіль - 90880 грн. ЗАЗ VIDA виробляється в тому ж кузові (Т-250) в якому вироблявся автомобіль Chevrolet AVEO. Таким чином, з червня 2012 року для розрахунку щомісячних внесків використовується ціна автомобіля ЗАЗ VIDA. У липні 2015 року автомобіль ЗАЗ VIDA, згідно прайс-листа постачальника, коштує 220500 грн.

Відповідно до ст.5 угоди №201215, ОСОБА_1, в свою чергу, зобовязався оплатити стовідсоткову вартість автомобіля (100% ціни автомобіля) та вартість наданих йому послуг шляхом сплати 100 (ста) щомісячних повних внесків (т.1 а.с.8-12,13,16,17,18,19,20,21).

19 січня 2009 року між ЗАТ «АІСЕ Україна» та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було укладено договір поруки, за яким вони зобовязалися відповідати перед позивачем в повному обсязі за виконання відповідачем ОСОБА_1 зобовязань за угодою №201215 (т.1 а.с.13).

Як вбачається з наданого представником позивача розрахунку платежів ОСОБА_1 за угодою №201215, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за угодою №201215, станом на липень 2015 року, складає: щомісячного чистого внеску: 220500 грн. х 29,0294% = 64009 грн. 83 коп.; щомісячні внески в оплату послуг: (220500,00 грн. х 0,31259% + 20%ПДВ) х 29 внесків = 23986 грн. 19 коп. Всього: 64009 грн. 83 коп. + 23986 грн. 19 коп. = 87996 грн. 02 коп. (а.с.14,86).

Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04 грудня 2015 року клопотання відповідача ОСОБА_1 задоволено, призначено по справі судову економічну експертизі. Витребувано у ПАТ «АІСЕ Україна» оригінали первинних бухгалтерських документів, на підставі яких позивач проводив розрахунок боргу ОСОБА_1 за угодою № 201215 від 05 серпня 2008 року.

Згідно висновку судового експерта ОСОБА_6 №6-1 судової економічної експертизи в цивільній справі №629/3294/15 від 08 квітня 2016 року та його поясненнями даними в судовому засіданні, наявний у матеріалах справи розрахунок заборгованості наданий ПАТ «АІСЕ Україна» по угоді №201215 від 05.08.2008 року, не відповідає умовам укладеної між ПАТ «АІСЕ Україна» та ОСОБА_1 угоди. При складанні розрахунку заборгованості ПАТ «АІСЕ України» не дотрималось всіх вимог, які передбачені угодою №201215 від 05 серпня 2008 року. При використання вихідних даних, що зазначені в розрахунку заборгованості, складеного ПАТ «АІСЕ Україна», та при використанні вихідних даних, що присутні в матеріалах справи, заборгованість ОСОБА_1 у відповідності до умов угоди №201215 від 05 серпня 2008 року мала б складати 19528 грн. 24 коп. За відсутністю документів в матеріалах цивільної справи №629/3294/15-ц які б документально обґрунтовували розрахунок заборгованості, наданий АІСЕ, вирішити питання документального обґрунтовування розрахунку заборгованості, наданого АІСЕ, на виконання угоди №201215 від 05 серпня 2008 року, укладеної між АІСЕ та учасником, не надається за можливе (т.1 а.с.171-181).

Задовольняючи частково позовні вимоги ПрАТ «АІСЕ Україна», суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі неналежним чином виконували взяті на себе зобовязання, у звязку з чим стягнув з останніх борг у розмірі 19528 грн. 24 коп., який підтверджений належними та допустимими доказами.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права. Суд на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності оскаржуваного рішення, оскільки ці доводи зводяться до посилання на ті ж самі обставини та наведення відповідного обґрунтування позовних вимог та заперечень на висновок експертизи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку в оскаржуваному рішенні і судова повністю погоджується із цією оцінкою та прийнятим рішенням у даній цивільній справі. Фактично доводи апеляційної скарги є власним тлумаченням відповідачем норм чинного законодавства та обставин справи, які були предметом дослідження судом першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов'язків доказування і подання доказів регулює ст. 60 ЦПК України, за якою кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Виходячи з цих положень закону, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Згідно з ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, висновків експертів.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно зі ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Фактично апелянт не погоджується з висновком судового експерта. Разом з тим, первинні документи, на підставі яких було здійснено розрахунок позивачем та спростовували б висновок експертизи, під час судового розгляду справи надано не було. Апелянт зазначає, що у експерта при дослідженні було відсутнє підтвердження поточної ціни автомобіля за період з серпня 2008 року по липень 2013 року та не погоджуєтесь з його розрахунком, разом з тим відповідні первинні документи спростовуючи висновок експертизи надано не було. Під час апеляційного розгляду справи представником позивача не заявлялось клопотання про призначення по справі додаткової чи повторної експертизи відповідно до вимог ст. 150 ЦПК України.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи та досліджені докази, судова колегія приходить до висновку про постановлення районним судом рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, у відповідності з обставинами справи, наданими сторонами доказами та, відповідно, про відсутність підстав для зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «АІСЕ Україна» відхилити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді -