Провадження №22-ц/784/2302/17
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 487/7311/14-ц Головуючий І інстанції Карташева Т.А.
Провадження № 22-ц/784/2302/17 Доповідач Темнікова В.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2017 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області в складі :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Бондаренко Т.З., Крамаренко Т.В.,

за участю секретаря Лептуги С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 січня 2017 року за позовом ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2014 року ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив в рахунок погашення заборгованості у розмірі 567122,63 грн. за кредитним договором № 014/08-112/69789 від 15 жовтня 2007р., укладеним між ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_3, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на нежитлові приміщення - магазин промислових товарів, що знаходиться за адресою - м. Миколаїв, проспект Леніна,33, та квартиру №5, що знаходиться за адресою- м. Миколаїв, проспект Леніна,33, що є предметами іпотеки за іпотечними договорами від 15 жовтня 2007р., які були укладені між ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_3, посвідчені приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровими номерами -2703 та 2702 відповідно.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2014 року та додатковим рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 грудня 2014 року позов було задоволено.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 01 лютого 2016 року заочне рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 05 листопада 2014 року було скасовано, а справа призначена до розгляду.

Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 січня 2017 року позовна заява ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» про звернення стягнення на предмет іпотеки була залишена без розгляду.

Не погодившись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1, який не приймав участь у розгляді справи, звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідачка ОСОБА_3 звернулася до суду з запереченнями на апеляційну скаргу, в яких просила апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

Представник ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити, надавши пояснення аналогічні змісту апеляційної скарги.

Представник відповідачки ОСОБА_3 не визнав доводи апеляційної скарги, просив її відхилити, а ухвалу суду залишити без змін, надавши пояснення аналогічні змісту заперечень на апеляційну скаргу.

Інші учасники процессу до судового засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Постановляючи ухвалу, суд виходив з того, що 13 січня 2017 року від представника позивача (ПАТ «ОСОБА_2 Аваль») до суду надійшла заява, в якій він просив позовну заяву залишити без розгляду у звязку з врегулюванням заборгованості за кредитним договором № 014/08-112/69789 від 15 жовтня 2007р.

Проаналізувавши зазначені обставини по справі, суд дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви без розгляду.

Проте з таким висновком погодитися не можна, виходячи з наступного.

Згідно п.5 ч.1 ст.207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Однак, як убачається з договору про відступлення права вимоги за іпотечними договорами від 15 листопада 2016р., ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» уклало з ПАТ «Вектор Банк» договір відступлення права вимоги від 15 листопада 2016р., в тому числі за кредитним договором № 014/08-112/69789 від 15 жовтня 2007р., укладеним між ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_3, на виконання якого ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» уклало з ПАТ «Вектор Банк» також договір про відступлення права вимоги за 2 іпотечними договорами від 15 жовтня 2007р., які були укладені між ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_3 та посвідчені приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровими номерами -2703 та 2702 відповідно.

ПАТ «Вектор Банк» в свою чергу уклало договір про відступлення права вимоги за іпотечними договорами від 16 листопада 2016р. з ТОВ «ЮРГРУП», що підтверджується договором про відступлення права вимоги за іпотечними договорами від 16 листопада 2016р.

Після чого між ТОВ «ЮРГРУП» та ОСОБА_1 21 листопада 2016р. було укладено договір про відступлення права вимоги, в тому числі і право грошової вимоги первісного кредитора до ОСОБА_3 щодо погашення заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом та пенею, що виникло за кредитним договором за період згідно заочного рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.08.2012р. за кредитним договором № 014/08-112/69789 від 15 жовтня 2007р. станом на 25 березня 2011 року у сумі 352598,88 грн., а також договір про відступлення права вимоги від 21 листопада 2016р., в тому числі і право грошової вимоги кредитора до ОСОБА_3 щодо погашення заборгованості за процентами за користування кредитом, що виникло за кредитним договором № 014/08-112/69789 від 15 жовтня 2007р. за період з 26.03.2011р. по 21.08.2012р. на 45000,45грн.

На виконання умов зазначених договорів, 21 листопада 2016р. між ТОВ «ЮРГРУП» та ОСОБА_1 було укладено договір про відступлення права вимоги за 2 іпотечними договорами від 15 жовтня 2007р., які були укладені між ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_3 та посвідчені приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровими номерами -2703 та 2702 відповідно.

Згідно п.1.2 договору про відступлення права вимоги за іпотечними договорами від 21 листопада 2016р., укладеного між ПАТ «Вектор Банк» та ОСОБА_1, за цим договором новий кредитор одержує замість кредитора всі права іпотекодержателя за іпотечними договорами, в тому числі, але не виключно, право вимагати від іпотекодавця сплати грошових коштів у розмірі заборгованості іпотекодавця за кредитним договором та рішенням суду, а у випадку невиконання цієї вимоги звернути стягнення на предмет іпотеки і за рахунок предмету іпотеки задовольнити в повному обсязі свої вимоги за кредитним договором та рішенням суду в розмірі, що буде визначений на момент їх фактичного задоволення, в тому числі шляхом прийняття предметів іпотеки у власність.

Як убачається з тексту позовної заяви, ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» просило в рахунок погашення заборгованості станом на 04.07.2014р. у розмірі 567122,63 грн. за кредитним договором № 014/08-112/69789 від 15 жовтня 2007р., укладеним між ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_3, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на нежитлові приміщення-магазин промислових товарів, що знаходиться за адресою- м. Миколаїв, проспект Леніна,33, та квартиру №5, що знаходиться за адресою- м. Миколаїв, проспект Леніна,33. В розмір даної заборгованості війшла і сума стягнутої ззаочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.08.2012р. заборгованості за кредитним договором № 014/08-112/69789 від 15 жовтня 2007р. станом на 25 березня 2011 року у сумі 352598,88 грн.

Аналіз зазначених вище обставин свідчить про те, що станом на 13 січня 2017р. у ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» не було вже права вимоги за всією заборгованістю за кредитним договором № 014/08-112/69789 від 15 жовтня 2007р. і як наслідок просити суд про залишення позовної заяви без розгляду в цілому.

Суд під час розгляду справи зазначені обставини не зясував, не вирішив питання чи є ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» належним позивачем за всіма позовними вимогами, чи не відбулося правонаступництво, не вирішив питання про заміну первісного позивача правонаступником ( в цілому чи частково).

Без виконання зазначених процесуальних дій та з урахуванням конкретних обставин по справі, викладених вище, суд передчасно дійшов висновку про необхідність залишення позовної заяви в цілому без розгляду саме на підставі заяви представника ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» з посиланням на п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України.

Зазначення в п.4.4 договорів про відступлення права вимоги від 21 листопада 2016р. положень про обізнаність нового кредитора щодо необхідності звернення до суду/органів державної виконавчої служби з відповідною заявою для здійснення процесуального правонаступництва/зміни сторони виконавчого проваддження та не виконання ним цього обов,язку не впливає на необхідність вчинення судом дій, направлених на зясування того, чи не відбулося правонаступництво на час подачі заяви про залишення позову без розгляду та вирішення питання про заміну первісного позивача правонаступником ( в цілому чи частково).

Переоформлення права власності на предмети іпотеки за ОСОБА_1, яке відбулося після винесення судом оскаржуваної ухвали, не впливає на правильність дій суду під час винесення ухвали від 13 січня 2017р.

Проаналізувавши зазначені обставини по справі у їх сукупності, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, як постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а справа - направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 303,307,311,314,315 ЦПК України, кодегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 13 січня 2017 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів після її проголошення в касаційному порядку.

Головуючий

Судді