АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції Васалатій К.А.
Справа №756/6738/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Кравець В.А.,

суддів Лапчевської О.Ф., Кулікової С.В.

за участю секретаря Синявського Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа, зацікавлені особи: Відкрите акціонерне товариство трест «Киівміськбуд-1» ім.. М.П. Загороднього та Оболонський районний Відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві,

В С Т А Н О В И Л А

У травні 2016 року головний державний виконавець Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Городня Г.Ю. звернулася до суду із поданням, в якому просила видати дублікат виконавчого листа № 2-5472 від 22.04.2009, виданий Оболонським районним судом м. Києва про зобов'язання ВАТ трест «Київміськбуд 1» ім. М.П.Загороднього, починаючи з жовтня 2008 року, щомісяця, сплачувати ОСОБА_1 витрати на додаткове харчування в розмірі 472,50 грн. та у майбутньому в зв'язку зі змінами цін проводити відповідні перерахунки цих витрат. Витрати пов'язані з перерахунком стягнутих за рішенням суду коштів ОСОБА_1 покласти на ВАТ трест « Київміськбуд 1» ім. М.П. Загороднього, який втрачено при пересилці.

В мотивування вимог посилався на те, що 29.12.2011 року державним виконавцем прийнято рішення про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавчий документ було втрачено при поштовій пересилці. Проте, надати більш детальну інформацію немає можливості, оскільки відповідно до пункту 9.9 порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом МЮУ 25.12.2008 № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 роки.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року подання задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа Оболонського районного суду м. Києва за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24 листопада 2008 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ВАТ трест «Київміськбуд-1» імені М.П. Загороднього про стягнення грошових коштів в частині зобов'язання Відкритого акціонерне товариство трест «Київміськбуд-1» імені М.П. Загороднього, починаючи з жовтня 2008 року, щомісяця сплачувати ОСОБА_1 витрати на додаткове харчування в розмірі 472 грн. 50 коп. та у майбутньому в зв'язку з змінами цін проводити відповідні перерахунки цих витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 08.09.2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 01 червня 2016 року скасовано, передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

01.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі №2-5472/2008. (а.с.97)

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14.11.2016 року подання державного виконавця Оболонського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві залишено без розгляду.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилено. Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 14.11.2016 року - залишено без зміни.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 вересня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 14.11.2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року - скасовано, справу передано на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2017 року заяву ОСОБА_1 - задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа у справі № 2-5472/2008 за рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24.11.2008 p. за позовом ОСОБА_1 до ВАТ трест «Київміськбуд - 1» імені М.П. Загороднього про стягнення грошових коштів замість втраченого оригіналу виконавчого листа.

Не погоджуючись з ухвалою суду, стягувач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та постановити нову про відмову у задоволенні подання, посилаючись на те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права.

Вказує на те, що суддя Васалатій К.А. не мав права розглядати справу повторно, оскільки його ухвалу було скасовано ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 вересня 2017 року.

Крім того, суд не повідомляв його про розгляд справи.

Ухвала суду містить неправдиві відомості про те, що виконавчий лист не перебував на виконанні у виконавчій службі.

Він ніколи не подавав заяву про видачу дубліката виконавчого листа.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Задовольняючи заяву ОСОБА_1, суд виходив з того, що виконавчий лист на виконанні у відділі ДВС не перебував, так як його було втрачено з підстав халатного відношення державних виконавців ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві до своїх посадових обов'язків.

Проте, з таким висновком суду погодитись неможливо з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 24 листопада 2008 року зобов'язано Відкрите акціонерне Товариство трест «Київміськбуд-1» імені М.П. Загороднього починаючи з жовтня 2008 року, щомісяця сплачувати ОСОБА_1 витрати на додаткове харчування в розмірі 472 гривні 50 копійок та у майбутньому у в зв'язку із змінами цін проводити відповідні перерахунки цих виплат.

22.04.2009 Оболонським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист №2- 5472.

24.04.2009 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вимог виконавчого листа.

29.12.2011 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Згідно пояснень державного виконавця, викладених у його поданні про видачу дубліката виконавчого листа, виконавчий документ було втрачено при поштовій пересилці.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14.11.2016 року подання державного виконавця Оболонського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві залишено без розгляду на підставі клопотання представника ВДВС.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилено. Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 14.11.2016 року - залишено без зміни.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 вересня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 14.11.2016 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 20 грудня 2016 року - скасовано, справу передано на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно ч. 3 ст. 345 ЦПК України у разі скасування судового рішення і направлення справи на новий розгляд, скасування ухвали, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і передання справи для продовження розгляду в ухвалі суду касаційної інстанції має бути зазначено, які порушення права були допущені судом першої або апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Так, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй ухвалі від 06 вересня 2017 року вказав на те, що заява ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа від 01 листопада 2010 року, яка наявна в матеріалах справи, не призначена до розгляду та не розглянута судом першої інстанції по суті в цілому. Процесуальний статус ОСОБА_1 - стягувач за виконавчим листом, надає останньому право на звернення із зазначеною заявою до суду в самостійному порядку (ст. 370 ЦПК України). Отже ОСОБА_1 мав право звернутися із вказаною заявою до суду.

Суд першої інстанції залишив заяву стягувача ОСОБА_1 від 01 листопада 2016 року поза увагою та не розглянув, хоча залучив її до матеріалів справи.

Також суд касаційної інстанції вказав на те, що переглядаючи справу у апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції на вказані порушення районного суду уваги звернув та доводи апеляційної скарги з цього приводу не врахував. При цьому не виконавши вимоги ч. 2 ст. 303 ЦПК України щодо дослідження доказів, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, апеляційний суд зазначив про наявність правових підстав у ОСОБА_1 вимагати від місцевого суду розгляду по суті поданої останнім заяви, незважаючи на те, що заявник є інвалідом 1 групи, а виконавчий лист видано на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва від 24 листопада 2008 року (предмет стягнення - витрати на додаткове харчування з жовтня 2008 року у сумі 472,50 грн. та у майбутньому).

Отже, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, скасовуючи ухвалу суду першої та апеляційної інстанції виходив з того, що судом першої інстанції не було розглянуто заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа, а лише було розглянуто подання ВДВС та залишено його без розгляду.

Таким чином, мотиви скасування судом касаційної інстанції ухвал першої та апеляційної інстанції слугувала відсутність вирішення заяви ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа.

За наслідками розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 ухвала Оболонського районного суду м. Києва про залишення подання державного виконавця без розгляду була скасована, проте, суд першої інстанції розглянув лише заяву ОСОБА_1, при цьому подання державного виконавця залишається не розглянутим.

Перевіряючи правильність та законність постановленої судом першої інстанції ухвали про задоволення заяви ОСОБА_1, судова колегія дійшла наступних висновків.

З матеріалів справи убачається, що 01.11.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа по цивільній справі №2-5472/2008. (а.с.97)

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦПК України заява про видачу дубліката розглядається в судовому засіданні з викликом сторін і заінтересованих осіб. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката.

Отже, в порушення вимог ст.ст. 74,76 ЦПК України стягувач ОСОБА_1, боржник ВАТ трест «Київміськбуд-1» імені М.П. Загороднього та державний виконавець не були належним чином повідомлені про день і час розгляду заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України розгляд судом цивільної справи відбувається у судовому засіданні з обов'язковим повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

У статтях 74-76 ЦПК України врегульовано порядок вручення судових повісток.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею, а за їх відсутності - відповідній житлово-експлуатаційній організації або виконавчому органу місцевого самоврядування.

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гуренка проти України № 2» наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Положенням ч.1 ст. 74 ЦПК України визначено, що судові повідомлення здійснюються судовими повістками - повідомленнями.

Частиною 4 названої статті встановлено, що судова повістка-повідомлення повинна бути вручена - завчасно.

Оскільки належне повідомлення осіб, які беруть участь у справі, є обов'язковим (ч. 1 ст. 158 ЦПК України), участь у справі є процесуальним правом таких осіб (ст. 27 ЦПК України), а згідно зі ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства належить змагальність сторін та доведення суду переконливості своїх доводів (повідомлення про судове засідання є елементом змагальності та обов'язком суду), то неповідомлення про дату судового засідання є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Елементом належної судової процедури, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, є принцип "рівності вихідних умов" [27] або як його ще називають принцип "рівності сторін" [25, с.59] і принцип змагальності [13, с. 176]. Принцип"рівності вихідних умов" (рівності сторін) вимагає надати кожній стороні можливість представити свою справу в умовах, які не дають їй значних переваг перед її опонентом, а принцип змагальності означає, що сторони мають право знайомитися зі всіма доказами або запереченнями, що залучені до справи, висловлювати свою думку про їх наявність, зміст і достовірність у відповідній формі та у відповідний час, у разі необхідності - у письмовій формі та заздалегідь.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були допущені порушення норм процесуального права, які визначають порядок розгляду даного питання, тому ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.

Крім того, при новому розгляді заяви ОСОБА_1, суду першої інстанції слід звернути увагу на те, що його заява взагалі не містить викладу обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, в ній не зазначено доказів, що підтверджують кожну обставину.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він ніколи не подавав заяву про видачу дубліката виконавчого листа суперечать матеріалам справи, в яких міститься заява (а.с.97) та його доводам, викладеним в касаційній скарзі, про те, що суд першої інстанції не розглянув його заяву про видачу дубліката виконавчого листа. (а.с.145-147)

Відповідно до ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу, оскільки така ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

Задовольняючи апеляційну скаргу , колегія дійшла висновку про передачу питання на новий розгляд в іншому складі суду.

Керуючись ст. 312-315 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити .

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2017 - скасувати, заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа, зацікавлені особи: Відкрите акціонерне товариство трест «Киівміськбуд-1» ім.. М.П. Загороднього та Відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві передати на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді