Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2017 року Юр"ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., при секретарі Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.м.т. Юр"ївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою, в обґрунтування своїх вимог вказуючи на те, що 16.06.2000 року між ним та відповідачкою по справі був укладений шлюб, від якого сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_4, 2000 р. народження та сина ОСОБА_3, 2005 р. народження, які після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачем.

Позивач зазначав, що шлюбно - сімейні відносини та ведення спільного господарства з відповідачкою повністю припинені в зв'язку з абсолютною несумісністю характерів, різними поглядами на життя, питання виховання дітей, втратою почуття кохання одне до одного, через що збереження сім'ї є неможливим.

Посилаючись на ст. ст. 104, 105, 110 СК України позивач просив розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем по справі 16.06.2000 року відділом державної реєстрації актів громадянського стану Юр'ївського районного управління юстиції Дніпропетровської області по актовому запису № 10.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з"явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, при цьому позовні вимоги повністю підтримав, зазначивши, що шлюбно - сімейні відносини з відповідачкою припинені з жовтня 2017 року через несумісність характерів, різні погляди на життя. Строк на примирення не потрібен. Спору по майну не має. Після розірвання шлюбу діти проживатимуть з позивачем та питання щодо утримання останніх відповідачкою, за потреби, буде вирішуватися в судовому порядку. Судовий збір позивач просив залишити за ним (ас. 18).

Відповідачка по справі ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутності, при цьому позовні вимоги повністю визнала, виклавши в заяві обставини аналогічні, викладеним в заяві позивача, крім того зазначила, що після розірвання шлюбу прізвище змінювати не бажає, за вирішенням спору щодо майна в подальшому буде звертатися до суду з відповідною заявою (ас. 19).

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити в судовому засіданні у відсутності сторін, на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини останніх, при цьому відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд знаходить встановленими наступні обставини:

- 16.06.2000 року між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджено в судовому засіданні копією свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 від 16.06.2000 року (ас. 7).

Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_4, 2000 р. народження та сина ОСОБА_3, 2005 р. народження, що підтверджено в судовому засіданні копіями свідоцтв про народження дітей НОМЕР_2 від 17.11.2000 року та НОМЕР_3 від 22.08.2005 року (ас. 5, 6), які після розірвання шлюбу залишаться проживати з позивачем по справі та за потреби питання, щодо утримання відповідачкою дітей, буде вирішуватися в судовому порядку.

Шлюбно - сімейні відносини припинені між сторонами з жовтня 2017 року з причин того, що останні мають абсолютно різні погляди на життя, несумісні характери. Строк на примирення жодній із сторін не потрібен. Спору по майну не має, але у разі його виникнення останній буде вирішуватися в судовому порядку.

Приймаючи до уваги, що жодна із сторін не має наміру зберегти сім'ю, суд вважає неможливим примирення та збереження шлюбно - сімейних відносин.

При викладених вище обставинах, враховуючи , що сторони шлюбно - сімейні відносини не підтримують, суд знаходить збереження сім"ї неможливим, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їхніх дітей.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Враховуючи волю позивача, суд знаходить можливим залишити за останнім судові витрати по справі.

Враховуючи волю відповідача, суд знаходить можливим залишити за останнім після розірвання шлюбу прізвище «ОСОБА_2».

Керуючись ст. ст. 10, 11, 88, ч.2 ст. 197, 213, 215, 218, 294 ЦПК України, ст. ст. 105, 110, 112, 114 СК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_2) 16 червня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Юр'ївського районного управління юстиції Дніпропетровської області по актовому запису № 10 - розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити за відповідачкою по справі ОСОБА_2 прізвище «ОСОБА_2».

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів, з дня отримання копії рішення, апеляційної скарги.

Суддя С. О. Маренич