Справа № 192/1141/17
Провадження № 2/192/465/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"04" грудня 2017 р. СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:
головуючого судді Щербини Н.О.,
за участю секретаря судового засідання Савчукової В. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, посилаючись на те, що в період фактичних шлюбних стосунків між нею та відповідачем, позивачка народила дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач.
На даний час відповідач разом з позивачкою та спільною дитиною не проживає, а дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач вкрай рідко надає кошти на утримання сина, не виконує свої обовязки щодо його утримання, а всі витрати на дитину позивачка несе самостійно, власними силами намагається матеріально забезпечити, доглядати та виховувати дитину. Між сторонами не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обовязку утримувати дитину, а відповідач офіційно працевлаштований в ТОВ «Агро-Овен» та має стабільний дохід. Проте в добровільному порядку відмовляється надавати регулярну допомогу на утримання дитини. Тому позивачка вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу відповідача на утримання дитини, інших утриманців він не має.
Позивач ОСОБА_1, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилась, а від її представника адвоката ОСОБА_4, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 03 травня 2017 року (а.с.8-9) надійшло до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника. Позов підтримали, просили його задовольнити та не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.37), в судове засідання 04 грудня 2017 року не з'явився, причини неявки суду не повідомив, як не надав і заперечень проти позову та заяви про розгляд справи за його відсутності.
У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на підставі ст. 224 ЦПК України у звязку з неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи та за згодою позивача - в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ №479284 (а.с.4), а позивачка є матірю дитини та вони разом мешкають без реєстрації в м. Дніпро з 2015 року, що підтверджується актом від 26 липня 2017 року (а.с.5).
Відповідно ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані матеріально утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.
Доказів щодо існування будь-якої домовленості стосовно розміру щомісячного утримання сина між сторонами не надано, у звязку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом.
Суд при визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому судом також враховано, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до вимог ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.
Судом встановлено, що відповідач офіційно працевлаштований в ТОВ «Агро-Овен» на посаді оператора лінії у виробництві харчової продукції та отримує заробітну плату в середньому на рівні 8 000 гривень на місяць (а.с.7). Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоровя як відносно дитини, так і відносно відповідача, витрат позивачки на утримання дитини сторонами суду не надано, а наявності інших утриманців у відповідача судом не встановлено, як не встановлено і інших обставин, передбачених ст. 182 СК України.
Тому суд вважає, що існують правові підставі для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів в розмірі ? частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки відповідно до вимог ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
При визначені розміру аліментів на дитину суд виходить з того, що з 01 грудня 2017 року в Україні прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» на одну особу віком до 6 років становить 1492 гривні, а права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей. Тому як позивач так і відповідач повинні нарівні матеріально забезпечувати своїх дітей, а тому суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати прожитковому мінімуму, встановленому Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік».
Крім цього, у звязку із частковим задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-184 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212-215, 367, 224-228 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини від заробітку (доходу) щомісячно але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 10 серпня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2на користь держави 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок судового збору.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, а строк на апеляційне оскарження рішення суду починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина