Справа №: 343/1873/17
Провадження №: 2/0343/754/17
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2017 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої судді Монташевич С. М.,

секретаря Шикор Г. В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання повнолітнього сина ,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дати пред'явлення позову до суду і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років, допустити негайне виконання судового рішення в межах платежу, встановленого законом, та стягнути з відповідача на її користь 700,00 гривень витрат за надання правової допомоги.

Свої вимоги мотивує тим, що 26 лютого 1994 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, від якого народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішенням Долинського районного суду від 06 березня 2011 року шлюб між ними розірвано. На підставі рішення Долинського районного суду від 17 квітня 2015 року ОСОБА_2 сплачував їй аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу). 18 вересня 2017 року сину виповнилося 18 років, тому стягнення аліментів припинено. З 01 вересня 2017 року син ОСОБА_4 навчається на факультеті туризму ДВНЗ "Прикарпатський національний університет ім. В.Стефаника". Навчання в університеті вимагає чималих коштів на щоденне харчування, одяг, проїзд. Вона на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною, тому не працює й інших доходів, крім соціальної допомоги на дитину, не отримує. Самостійно матеріально забезпечити сина на період навчання вона не має змоги, тому він потребує матеріальної допомоги і від батька. На даний час відповідач працює механіком в НГВУ "Долинанафтогаз", де отримує пристойну зарплату. Крім того, він отримує соціальну допомогу як інвалід ІІІ групи. Їй відомо, що ОСОБА_2 має нову сім'ю з дітьми, яких йому потрібно забезпечувати. Разом з тим, його обов'язком є і забезпечення дитини від першого шлюбу, яка навчається.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник - адвокат ОСОБА_5 не з'явилися. Представник позивачки, який діє від її імені на підставі угоди про надання правової допомоги від 17 жовтня 2017 року (а.с. 12), подав до суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі та зазначив, що після ознайомлення з запереченнями до позову та його додатками не заперечує проти стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/9 частки доходів (а.с. 60).

Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутності, взяти до уваги його заперечення та звільнити його від сплати судового збору як законного представника дитини-інваліда (а.с. 59). В долучених до матеріалів справи письмових заперечень проти позову відповідач зазначив, що перед виповненням сину вісімнадцяти років для подальшого його утримання він за місцем роботи подав письмову заяву від 12.09.2017 р., в якій просив продовжувати виплачувати аліменти на ОСОБА_3 в розмірі 1/6 частки його заробітку. Ним також особисто перераховувалися на банківський картковий рахунок сина кошти в наступних розмірах: 09.10.2017 р. - 150,00 грн., 15.10.2017 р. - 100,00 грн., 21.10.2017 р. - 200,00 грн., 04.11.2017 р. - 1200,00 грн. Він як свідомий батько намагається виконувати свій обов'язок по утриманню сина, однак в силу життєвих обставин на даний час не має змоги надавати її в таких розмірах, як це просить позивачка. Він є інвалідом ІІІ групи і потребує періодичного вартісного лікування та реабілітації. При цьому, питання його здоров'я є другорядним, оскільки 11 березня 2014 року він став батьком двох винів ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які народилися недоношеними, внаслідок чого потребують вартісного нагляду, реабілітації, лікування. Після виписки з відділення для недоношених обом дітям кожного місяця робили приватні масажі, з однорічного віку вони постійно проводили курси реабілітації в м. Івано-Франківськ та м. Львові, як у державних клініках, так і приватно. На даний час ОСОБА_5 потребує постійної допомоги психолога та логопеда, оскільки не розмовляє. У вересні 2017 року йому зроблено операцію по видаленню пахової кили, на що були витрачені кошти. ОСОБА_6 - то ситуація ще гірша, осільки він з дитинства є дитиною-інвалідом з діагнозом ДЦП, нижній спастичний парапарез зі стійкими тяжкими руховими порушеннями. Крім того, у ОСОБА_6 розбіжна співдружна косина лівого ока, яка потребує хірургічного втручання, на яке також потрібні кошти. На лікування ОСОБА_6 витрачаються значні кошти від народження: на лікування у "Вигодському НРЦ" (ЛФК, іпотерапія) було сплачено 4000,00 гривень, курс інтенсивної нейрофізіологічної реабілітації в Міжнародній клініці відновного лікування м. Трускавця обійшовся в суму 8680,00 грн. та 10850,00 грн. ОСОБА_7 записаний на 3-й курс реабілітації в м. Трускавці з 22.01.2018 р. Для реабілітації ОСОБА_7 в Китайській Народній Республіці його сім'єю здійснюються всі необхідні заходи для збору коштів в розмірі 11790,00 доларів США. Оскільки таких коштів у нього немає, він змушений звернутися за допомогою до благодійної організації "Благодійний фонд Долини" та Долинської міської ради. З огляду на такі обставини мати ОСОБА_8 та ОСОБА_9 продовжує перебувати у відпустці по догляду за дитиною до досягнення шестирічного віку. Крім того, він продовжує сплачувати аліменти на свою повнолітню дочку ОСОБА_10 в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку щомісячно. Його місяний дохід становить 13217,09 грн., тому з урахуванням всіх обставин він має можливість утримувати сина ОСОБА_3 в розмірі 1/9 частки всіх видів заробітку щомісячно, що становитиме 1468,57 грн. в місяць (а.с. 20-23).

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов належить до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Згідно копії свідоцтва про народження серії І-НМ № 295092 від 15 вересня 2015 року ОСОБА_3 народився 18 вересня 1999 року, актовий запис № 175. Його батьками записані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 5).

Рішенням Долинського районного суду від 06 березня 2011 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочку ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишено на проживанні з матір'ю (а.с. 7).

Як вбачається з рішення Долинського районного суду від 17 квітня 2015 року, суд ухвалив зменшити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до 1/6 частки із всіх виді доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 9).

Як встановлено в судовому засіданні, на даний час припинено стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3, у зв'язку з досягненням ним повноліття.

Довідка, видана ДВНЗ "Прикарпатський національний університет ім. В.Стефаника", № 06.02/09-13/062 від 06.09.2017 р. свідчить про те, що ОСОБА_3 дійсно навчається на ОКР "бакалавр" (І курс) спеціальності "Туризм" Факультету туризму ДВНЗ "Прикарпатський національний університет ім. В.Стефаника" на денній платній формі навчання (а.с. 10).

Згідно копії договору про надання освітніх послуг між ДВНЗ "Прикарпатський національний університет ім. В.Стефаника" та фізичною особою вартість освітньої послуги за перший рік навчання ОСОБА_3 становить 11900,00 гривень (а.с. 11).

Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, є обов'язком батьків, з чим погодився відповідач, не заперечивши проти стягнення з нього аліментів в розмірі 1/9 частки всіх видів його доходів, та на що погодилася позивачка, тому позов підлягає до часткового задоволення.

При цьому, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище ОСОБА_3, який навчається на денній платній формі навчання в ДВНЗ "Прикарпатський національний університет ім. В.Стефаника", він позбавлений можливості працювати та отримувати самостійний дохід, тому потребує матеріальної допомоги, яку йому добровільно надає ОСОБА_2 (а.с. 24-28); матеріальне становище відповідача, який працює в НГВУ "Долинанафтогаз" (а.с. 56) та отримує пенсію (а.с. 57), його стан здоров'я (є інвалідом ІІІ групи (а.с. 29) та потребує постійного лікування (а.с. 30, 32), те, що він має на утриманні ще двох неповнолітніх дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_12 (є дитиною-інвалідом) (а.с. 33, 34, 38), які потребують тривалого вартісного лікування, реабілітації (35-54, 58), та дружинку ОСОБА_13, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку (а.с. 55), а також те, що він сплачує аліменти ще на повнолітню ОСОБА_10 (а.с. 8), а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору.

Питання судових витрат слід вирішити у відповідності до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України. При цьому, витрати за надання правової допомоги слід стягнути з відповідача на користь позивачки пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Від сплати судового збору відповідача слід звільнити на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" як законного представника дитини-інваліда ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 34, 38).

На підставі викладеного, ст.ст. 191, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 208, 209, 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Проводити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на час навчання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/9 частки від заробітку (доходу) щомісячно.

Стягнення аліментів розпочати з 18 жовтня 2017 року і проводити до закінчення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, навчання, але не довше, як до досягнення ним 23 років.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обовязковому негайному виконанню.

Стягнути з з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 300,00 (триста) гривень понесених витрат за надання правової допомоги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повний зміст рішення виготовлено: 16 листопада 2017 року.