Справа №295/8831/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.11.2017 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Полонця С.М.,

при секретарі с/з ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_2 про відвід судді, -

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_2 заявлено відвід головуючому по справі, з тих підстав, що дії судді, на її думку, щодо допуску до розгляду не уповноваженого представника позивача, відсутність в матеріалах справи оригіналу чи нотаріально завіреної копії довіреності позивача викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

В судовому засіданні представник позивача заперечував щодо задоволення заяви про відвід, а представники відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, відповідач ОСОБА_4 та її представник просили задовольнити заяву про відвід судді.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків цивільного характеру.

Вимога безсторонності, згідно з судовою практикою Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Білуха проти України», «Салов проти України», «Мироненко проти України», «Фельдман проти України») характеризується двома критеріями: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання судді у конкретній справі, а другий у зясуванні того, чи забезпечив суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у сторін.

Відповідно до висновку №1 Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001 року, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких звязків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

Статтями 20, 21 ЦПК України передбачені підстави для відводу (самовідводу) судді, однак доказів на підтвердження упередженості cудді в розгляді справи в заяві представника відповідача не наведено.

Разом з тим, враховуючи, що відповідач ОСОБА_4, її представник та представники відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 висловили недовіру судді, хоча в своїй роботі cуддя керується чинним законодавством, з метою усунення звинувачень у необєктивному і упередженому розгляді справи та виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу у відповідачів, недопущення надмірної напруженості у стосунках сторін і суду та з морально-етичних міркувань, вважаю, за таких обставин, неможливим подальший розгляд справи під моїм головуванням, а тому є підстави для задоволення самовідводу.

Керуючись ст.ст. 20, 23 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про відвід судді, відмовити.

Задовольнити самовідвід cудді Полонцю С.М.

Справу передати на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому ч.3 ст. 11-1 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: