Провадження № 2/243/4294/2017
Справа № 243/9504/17
У Х В А Л А

про заочний розгляд справи

13 грудня 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Кузнецова Р.В.,

при секретареві Малиновській І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Словянського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, грошової компенсації за невикористані щорічні відпустки, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

27 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до Словянського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі. В обґрунтування позову зазначила, що 17 січня 2013 року між позивачкою як працівником та відповідачем фізичною особою, яка використовує найману працю, був укладений безстроковий трудовий договір. Відповідно до п. 3 вказаного договору, фізична особа зобовязалась оплачувати працю працівника в розмірі мінімальної заробітної плати. Згідно із п. 6 трудового договору відповідач зобовязувався надавати позивачці щорічну оплачувану відпустку тривалістю не менш 24 календарних днів.

З 01 січня 2017 року відповідач перестав сплачувати заробітну плату з проханням почекати доки він завершить будівництво магазину.

29 вересня 2017 року, позивачку було звільнено з на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін.

За весь час роботи позивачки у відповідача вона жодного разу не була в щорічній оплачуваній відпустці.

В день звільнення їй не була виплачена заборгованість по заробітній платі, та не було виплачено грошової компенсації за невикористані три щорічні відпустки.

У звязку із наведеним, позивачка вимушена була звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення яким стягнути з відповідача на її користь заборгованість із заробітної плати за період з 01 січня 2017 року по 29 вересня 2017 року в сумі 23 616 грн., грошову компенсацію за невикористані щорічні відпустки в розмірі 7 872 грн., та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29 вересня 2017 року по дату ухвалення судом рішення.

Позивачка ОСОБА_1, та її представник ОСОБА_3, який діє на підставі договору-доручення про надання правової допомоги від 25 жовтня 2017 року (а.с. 10), будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявились, подали до суду заяви з проханням розгляд справи проводити у їх відсутності, на задоволенні позову наполягали та не заперечували проти ухвалення заочного рішення по справі.

Під час розгляду справи судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Так, відповідно до вимог ст.127 ЦПК України, судом за місцем проживання відповідача було надіслано повідомлення про виклик його до суду, копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви разом із доданими документами. Відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України, судом на адресу відповідача також було спрямовано листи про необхідність його явки в судові засідання, із розясненням положення ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Відповідач не зявився до поштового відділення для отримання судової кореспонденції, про що свідчать відповідні відмітки на повернутих конвертах /а.с. 18-19,22-23/. Відповідач не зявився у судові засідання, у звязку із чим, про дату, час та місце розгляду справи відповідача було повідомлено шляхом публікації в пресі оголошення про виклик його до суду, а саме у засобі масової інформації державної сфери розповсюдження газеті «Урядовий курєр».

Втім, будучи належним чином повідомленим про місце, день та час розгляду справи, у жодне із призначених судом судових засідань відповідач не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило.

Згідно із ст. 169 ч. 4 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, а на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд вправі постановити заочне рішення.

Згідно із ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає що є всі підстави для заочного розгляду справи.

Керуючись ст. 224, 225 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по заробітній платі, грошової компенсації за невикористані щорічні відпустки, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - розглянути з ухваленням заочного рішення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_4