Справа № 712/2-3680/2011
У Х В А Л А

Іменем України

12 грудня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої Готри Т.Ю.,

суддів Фазикош Г.В., Бисаги Т.Ю.

при секретарі -Терпай С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалуУжгородськогоміськрайонного суду від 06 березня 2017 року в справі за поданням державного виконавцяУжгородського РВ ДВС ГУЮ в Закарпатській області про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника,-

встановила:

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 06 березня 2017 року, якою подання державного виконавця Ужгородського РВ ДВС ГУЮ в Закарпатській області про наданнядозволу на примусове проникнення до житла боржника задоволено.

Надано державному виконавцю дозвіл на примусове проникнення до домоволодіння боржника ОСОБА_1, а саме будинку № 10 по вул. Шевченка у с. Великі Лази, Ужгородського району.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначену ухвалу, як незаконну, і постановити нову, якою у задоволені подання державного виконавця відмовити.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 ОСОБА_2, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, а також матеріали виконавчого провадження, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у районному відділі державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції знаходиться дублікат виконавчого листа № 2-3680/11, виданий Ужгородським міськрайонним судом 22.09.20015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» заборгованість у розмірі 1560900,32 грн. (станом на 15.10.2015 року 1051900,32 грн.).

13 листопада 2015 року постановою старшого державного виконавця РВ ДВС Ужгородського МРУЮ відкрито виконавче провадження з примусового виконання дубліката вказаного виконавчого листа і надано боржнику строк до 20.11.2015 року для самостійного виконання вказаного виконавчого документа (а.с.6).

Також державним виконавцем для встановлення майнового стану боржника були направлені запити до ДПС України та ПФ України, на які з ДПС України від 24.11.2015 року надійшла відповідь про те, що за боржником зареєстровані рахунки у філії АТ»Укрексімбанк», а щодо отримання боржником пенсії чи інших доходів, то інформації знайдено не було (а.с.9).

22.03.2016 року на адресу боржника старшим державним виконавцем РВ ДВС Ужгородського МРУЮ було надіслано виклик, в якому зобовязано зявитись ОСОБА_1 до РВ ДВС Ужгородського МРУЮ 25.03.2016 року з 10.00 по 16.00 год. (а.с. 10)

Однак, боржник ОСОБА_1 на виклик державного виконавця не з»явилась, про що було складено відповідний акт (а.с.11).

24.03.2016 року державним виконавцем було направлено запити до ДПС України, користувачу бази даних АІС «Автомобіль», управління Держземагенства в Ужгородському районі, головному управлінню статистики та Державній інспекції сільського господарства в Закарпатській області.

17.05.2016 року на адресу РВ ДВС Іршавського РУЮ від стягувача надійшла заява з проханням здійснити вихід за місцем реєстрації боржника та здійснити опис і арешт майна ОСОБА_1

25.05.2016 рокупривиїзді за адресоюборжника, а саме: с. ВеликіЛази, вул. Шевченка, 10,булоздійсненоопис майна боржника - домоволодіння за адресою с. ВеликіЛази, вул. Шевченка, 10 таземельнихділянок, розташованих за адресою с. Великі Лази, вул. Шевченка, 10, кадастровий №:01:002:0080 та урочище «Луки»,кадастровий номер: :01:002:0098, про що було складено відповідний акт у присутності боржника істягувача.

07.12.2016 року державним виконавцем було направлено ОСОБА_1 виклик з вимогою з'явитися у державну виконавчу службу 13.12.2016 року з 10:00 по 17:00 годину. Однак, ОСОБА_1 на виклик державного виконавця не зявилася.

25.01.217 року при виїзді за місцем проживання ОСОБА_1 для опису й арешту рухомого майна боржника за адресою: с.В.Лази, вул. Шевченка, 10, здійснити опис не вдалося, оскільки ОСОБА_1С відмовила у допуску до будівлі, про що було складено відповідний акт.

Станом на 08.02.2017 року заборгованість по виконавчому листу №2-3680/11 від 22.09.2015 становить 951500,32 грн., яка боржником у добровільному порядку не сплачена.

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що згідно з цим Законом підлягають примусовому виконанню.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобовязанийздійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно п. 13, п. 4, ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатись до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належить боржникові від інших осіб.За наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

З аналізу зазначених норм слідує, що підставою для примусового проникнення до житла боржника є невиконання ним рішення суду в добровільному порядку і ненадання доступу державному виконавцю до житла, в якому може знаходитися його майно, на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника, чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Встановивши, що ОСОБА_1 у добровільному порядку не виконує рішення суду та відмовляє державному виконавцю у доступі до належного їй житла, в якому може знаходитися належне їй майно, на яке згідно із законом можливо звернути стягнення, тому суд першої інстанції правильно дійшов висновку про надання державному виконавцю дозволу на примусове проникнення до житла боржника.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції у відповідності до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга ОСОБА_1 відхиленню, оскільки судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись статтями 307, 312, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Ужгородськогоміськрайонного суду від 06 березня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуюча

Судді