АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7038/17 Справа № 203/2679/17 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Петешенкової М.Ю.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2017 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання 53/100 частин домоволодіння №94-а по вул. Філософській в м. Дніпро спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 53/200 частин вказаного домоволодіння.

30 серпня 2017 року позивачкою до суду було подано письмову заяву, в якій остання просила в порядку забезпечення позову до набрання законної сили судовим рішенням по справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти дії щодо відчуження домоволодіння по вул. Філософській,94-а в м. Дніпрі.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2017 року заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено частково; до набрання законної сили судовим рішенням по розглядаємій справі заборонено будь-яким особам у будь-якій спосіб вчиняти будь-які дії щодо відчуження 53/100 частин домоволодіння №94-а по вул. Філософській в м. Дніпрі, право власності на яку зареєстрована за відповідачем ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, через свого представника, просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити позивачці у задоволенні її заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, районний суд виходив з того, що є всі підстави для накладення заборони відчуження майна та невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення суду може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог і повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне звернення до цього може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб (ст.152 ЦПК України).

За змістом ст.152 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до розяснень, даних у п.4 постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції взагалі не навів обґрунтованих доводів, щодо задоволення такої заяви та не навів правових обґрунтувань свого висновку, а також не перевірив вимоги позивача щодо такого забезпечення позову, який просить застосувати останній.

За таких обставин, колегія суддів, відповідно до п.3 ст.312 ЦПК України, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду скасуванню з передачею питання про забезпечення позову до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2017 року про забезпечення позову скасувати та передати питання до суду першої інстанції на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

ОСОБА_5