Справа № 683/1147/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2017 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Сагайдак І.М.

секретаря Повзун С.В.

з участю: представника позивачки ОСОБА_1 ОСОБА_2;

відповідача ОСОБА_3;

представника відповідача виконавчого комітету

Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_3 про припинення дій, які порушують майнові права, визнання рішень про впорядкування адресного господарства й оформлення права власності незаконними та їх скасування, відновлення правовідносин,

в с т а н о в и в:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_5 і просить:

- припинити дії виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області та ОСОБА_3, які порушують її сімейні права самостійно володіти та розпоряджатись спільною власністю подружжя;

- визнати незаконними та скасувати правові акти індивідуальної дії: рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 30 серпня 2007 року №387 п.2 «Про впорядкування адресного господарства» та рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 11 жовтня 2007 року №476 п.3 «Про оформлення права власності»;

- відновити правовідношення, яке існувало до порушення її прав на недоторканість сімейного життя до прийняття рішень виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 30 серпня 2007 року №387 п.2 «Про впорядкування адресного господарства» та від 11 жовтня 2007 року №476 п.3 «Про оформлення права власності».

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що з 1970 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 В період шлюбу вони набули земельну ділянку по вул. Щорса,40/2 в м. Старокостянтинів, на якій збудували житловий будинок. 31 травня 2015 року вона дізналась що 30 серпня 2007 року виконавчий комітет Старокостянтинівської міської ради прийняв рішення за №387 п.2 «Про впорядкування адресного господарства», яким присвоєно частині індивідуального житлового будинку ОСОБА_3, що складається із коридору 2-1, житлової кімнати 2-2, житлової кімнати 2-3, ванної кімнати 2-4, кухні з топкою 2-5, адресу АДРЕСА_1 взамін вул. Щорса,40/2, а також присвоєно частині індивідуального житлового будинку ОСОБА_3, що складається із коридору та топки 1-1, кухні 1-2, житлової кімнати 1-3, коридору 1-4, житлової кімнати 1-5, ванної кімнати 1-6, туалету 1-7 адресу АДРЕСА_2 взамін вул. Щорса,40/2. Того ж дня вона дізналась і про рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради №476 п.3 від 11 жовтня 2007 року «Про оформлення права власності», яким ОСОБА_3 надано дозвіл на оформлення права власності на квартиру №1 та квартиру АДРЕСА_3.

Вказує, що зазначені рішення винесені без її відома та згоди, як другого з подружжя, що призвело до порушення її сімейних прав, саме цими рішеннями вона позбавилась прав на володіння та розпорядження спільною сумісною власністю подружжя домоволодінням по вул. Щорса,40/2 в м. Старокостянтинів. Оскільки жодних договорів про поділ зазначеного будинковолодіння між нею та ОСОБА_3 не укладалось, тому виконавчий комітет Старокостянтинівської міської ради без її згоди допустив розпорядження спільною сумісною власністю, що потребувало нотаріального посвідчення згоди на такий поділ, й під приводом присвоєння частинам житлового будинку окремих адрес, виконавчий комітет фактично відчужив ці частини без її згоди на користь ОСОБА_3

Крім того, оспорювані нею рішення виконкому підписані не міським головою, на якого такі обов»язки покладено ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а першим заступником міського голови, який законом не наділений такими повноваженнями.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, не з»явилась, надавши повноваження на представництво своїх інтересів ОСОБА_2

Представник позивачки ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просить позов задоволити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав та пояснив, що ні він, а ні його дружина не звертались до виконкому із заявами про розподіл житлового будинку, таку заяву писав їх син ОСОБА_6, який в подальшому шляхом обману заволодів квартирою №2 по вул. Щорса,40/2 в м. Старокостянтинів.

Представник відповідача виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області ОСОБА_4 проти позову заперечила, посилаючись на те, що оспорювані рішення прийняті в межах повноважень виконкому, на підставі заяви власника будинковолодіння ОСОБА_3, й підписані уповноваженою на те особою, оскільки згідно регламенту виконавчого комітету у разі відсутності голови міської ради, право підпису рішень має перший заступник. Оскільки на час винесення першого рішення міський голова був у відпустці, а на час винесення другого у відрядженні, виконання обов»язків міського голови було покладено на його першого заступника ОСОБА_7, який і підписав рішення.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 25 липня 1970 року по даний час перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-АБ №368068 від 25 липня 1970 року (а.с.82).

На підставі рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради депутатів трудящих Хмельницької області №153 від 17 червня 1977 року «Про будівництво індивідуального житлового будинку» ОСОБА_3 надано дозвіл на будівництво житлового будинку на земельній ділянці виділеній колгоспом «Комунар» по вул. Щорса,40/2 в м. Старокостянтинів в строк до 17 червня 1980 року (а.с.83).

30 серпня 2007 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області прийнято рішення за №387 п.2 «Про впорядкування адресного господарства» (а.с.149), згідно якого частині індивідуального житлового будинку ОСОБА_3, що складається із коридору 2-1, житлової кімнати 2-2, житлової кімнати 2-3, ванної кімнати 2-4, кухні з топкою 2-5, присвоєно адресу АДРЕСА_1 взамін вул. Щорса,40/2, а частині індивідуального житлового будинку ОСОБА_3, що складається із коридору та топки 1-1, кухні 1-2, житлової кімнати 1-3, коридору 1-4, житлової кімнати 1-5, ванної кімнати 1-6, туалету 1-7 присвоєно адресу АДРЕСА_2 взамін вул. Щорса,40/2. Цим же рішенням ОСОБА_3 запропоновано звернутись в ДПВП «Архітектура», БТІОР, міське управляння земельних ресурсів для внесення змін в технічну документацію.

Зазначене рішення, як вбачається з його змісту, прийнято на підставі заяви ОСОБА_3, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, витягу з Єдиного реєстру заборони відчуження майна від 10 серпня 2007 року, рішення виконкому від 28 грудня 2006 року №596 п.1 «Про дозвіл на будівництво», графічних матеріалів.

11 жовтня 2007 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради прийнято рішення №476 п.3 «Про оформлення права власності» (а.с.150), згідно якого ОСОБА_3 надано дозвіл оформити право власності на квартиру №1 з господарськими будівлями (гараж) та квартиру №2 з господарськими будівлями (теплиця, хлів, майстерня, льох, кладовка, вбиральня) по вул. Щорса,40/2 в м. Старокостянтинів.

Зазначене рішення прийнято на підставі заяви ОСОБА_3, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_1, технічного паспорту, рішення виконкому міської ради від 30 серпня 2007 року №387 п.2, плану земельної ділянки, про що зазначено у самому рішенні.

Однак, вищезазначене рішення виконавчого комітету міської ради від 11 жовтня 2007 року №476 п.3 «Про оформлення права власності» на підставі рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 28 лютого 2008 року №107 п.13 визнано таким, що втратило чинність. Натомість цим же рішенням від 28 лютого 2008 року №107 п.13 надано дозвіл ОСОБА_3 оформити право власності на квартиру №1 з господарськими будівлями (теплиця, хлів, майстерня, льох, кладовка, вбиральня) по вул. Щорса,40/2, а також на квартиру №2 з господарськими будівлями (гараж) по вул. Щорса,40/2.

Реалізовуючи вищезазначене рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради №107 п.3 від 28 лютого 2008 року, ОСОБА_3 02 липня 2008 року отримав свідоцтво про право власності на нерухоме майно квартиру №2 з господарськими будівлями (гараж) по вул. Щорса,40/2 в м. Старокостянтинів, зареєструвавши 06 серпня 2008 року своє право власності на цю квартиру у Старокостянтинівському БТІ, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20678607 від 23 жовтня 2008 року.

В подальшому, на підставі договору дарування, посвідченого 23 жовтня 2008 року приватним нотаріусом Старокостянтинівського районного нотаріального округу ОСОБА_8, ОСОБА_3 подарував вищезазначену квартиру з господарськими будівлями (гараж) №2 по вул. Щорса,40/2 в м. Старокостянтинів та земельну ділянку площею 0,0588 га за цією ж адресою своєму синові ОСОБА_6

Зазначений договір дарування оспорювався у судовому порядку відповідачем ОСОБА_3 з підстав вчинення правочину під впливом обману (справа №683/1745/13-ц, 2/683/30/2014 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про визнання недійсним правочину вчиненого під впливом обману).

Рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 лютого 2014 року у вищезазначеній цивільній справі, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Хмельницької області від 29 квітня 2014 року (за апеляційною скаргою ОСОБА_3С.) та ухвалою колегії суддів цього ж апеляційного суду від 13 жовтня 2015 року (за апеляційною скаргою ОСОБА_1В.), в задоволені позову ОСОБА_3 відмовлено за недоведеністю.

Разом з тим, судами встановлено, що відчуження квартири АДРЕСА_3 відбулось з відома та за згодою дружини ОСОБА_3 - ОСОБА_1 , яка на підставі нотаріально посвідченої згоди від 23 жовтня 2008 року надала нотаріусу згоду на дарування її чоловіком ОСОБА_3, з яким перебуває у зареєстрованому шлюбі і проживає однією сім»єю, набутого ними у зареєстрованому шлюбі нерухомого майна квартири №2 з господарськими будівлями і земельної ділянки площею 0,0588 га по вул. Щорса,40/2 в м. Старокостянтинів сину ОСОБА_6 та надала згоду на укладення договору дарування.

Отже, встановлені судом обставини даної справи свідчать про те, що необхідність прийняття виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради рішень №387 п.2 від 30 серпня 20007 року та №476 п.3 від 11 жовтня 2007 року була обумовлена, не поділом майна подружжя, а реалізацією права подружжя ОСОБА_6 на відчуження частини житлового будинку своєму сину ОСОБА_6

Що стосується доводів позивачки, що оскаржувані нею рішення винесені без її відома та згоди, то вони не можуть бути перевірені судом, оскільки документи на підставі яких приймались

ці рішення знищені у зв»язку із закінченням строків їх зберігання, що підтверджуються актом про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, схваленого протоколом засідання ЕК виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 08 травня 2013 року №1 (а.с.192-193).

Разом з тим, дії ОСОБА_1 по наданню 23 жовтня 2008 року згоди своєму чоловіку ОСОБА_3 на укладення договору дарування саме квартири №2 з господарськими будівлями (гараж) по вул. Щорса,40/2 в м. Старокостянтинів, що встановлено рішенням Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 лютого 2014 року, яке набрало законної сили (справа №683/1745/13-ц, 2/683/30/2014 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_6 про визнання недійсним правочину вчиненого під впливом обману), свідчить про те, що вона знала про присвоєння житловому будинку по вул. Щорса,40/2 в м. Старокостянтинів адрес: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, а також знала, що право власності на ці квартири оформлено на чоловіка ОСОБА_3, й добровільно разом із ОСОБА_3 розпорядилась квартирою №2, надавши чоловікові згоду на її відчуження сину ОСОБА_6

Посилання ОСОБА_1 на те, що рішеннями виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 30 серпня 2007 року №387 п.2 «Про впорядкування адресного господарства» та від 11 жовтня 2007 року №476 п.3 «Про оформлення права власності» вона позбавилась прав на володіння та розпорядження спільною сумісною власністю подружжя домоволодінням по вул. Щорса,40/2 в м. Старокостянтинів на користь ОСОБА_3 не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Відповідно до ст.60 СК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Зі змісту зазначеної норми випливає, що якщо майно набуто подружжям під час шлюбу, то воно є спільною сумісною власністю подружжя незалежно від того на кого із подружжя воно юридично оформлено.

Будинковолодіння по вул. Щорса,40/2 в м. Старокостянтинів було набуто подружжям ОСОБА_3 під час шлюбу, а тому належало їм на праві спільної сумісної власності. Після впорядкування адресного господарства й присвоєння житловому будинку адреси квартира №1 та квартира АДРЕСА_3 та оформлення права власності на ці квартири на ОСОБА_3, зазначене будинковолодіння, що стало складатись з квартири №1 та квартири №2 з господарськими будівлями, не перестало бути спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1

Саме через те, що квартира АДРЕСА_3 була спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1, при посвідчення договору дарування від 23 жовтня 2008 року, який укладався між ОСОБА_3 та його сином ОСОБА_6, нотаріусом була отримана нотаріально посвідчена згода ОСОБА_1, як співвласника майна, на таке відчуження.

Отже, рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 30 серпня 2007 року №387 п.2 «Про впорядкування адресного господарства» та від 11 жовтня 2007 року №476 п.3 «Про оформлення права власності» жодним чином не позбавляли ОСОБА_1 права спільної сумісної власності на будинковолодіння, оскільки стосувались не поділу будинковолодіння, як спільного майна подружжя, а були прийняті для реалізації права подружжя ОСОБА_1 на відчуження частини житлового будинку своєму сину ОСОБА_6

Крім того, відповідно до підпункту а) п.8.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року №7/5, яке діяло на час прийняття оскаржуваних рішень, до повноважень органів місцевого самоврядування відносилось оформлення права власності на нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно фізичним та юридичним особам у разі виділення окремого об»єкта нерухомого майна зі складу об»єкта нерухомого майна.

Таким чином, оскаржувані позивачкою рішення жодним чином не порушили її право спільної сумісної власності на будинковолодіння, що складалось із квартири №1 та квартири №2

по вул. Щорса,40/2 в м. Старокостянтинів, про що свідчить її добровільне розпорядження квартирою №2 - дарування синові вже після прийняття оскаржуваних нею рішень.

До того ж, рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 11 жовтня 2007 року №476 п.3 «Про оформлення права власності» втратило чинність на підставі рішення цього ж органу від 28 лютого 2008 року №107 п.13.

Що стосується доводів ОСОБА_1, про те, що рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 30 серпня 2007 року №387 п.2 «Про впорядкування адресного господарства» та від 11 жовтня 2007 року №476 п.3 «Про оформлення права власності» підписані не уповноваженою на те, особою, то вони спростовуються наступним.

Відповідно до ч.6 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Разом з тим, згідно ч.3 ст.51 цього Закону виконавчий комітет ради утворюється у складі відповідно сільського, селищного, міського голови, районної у місті ради голови відповідної ради, заступника (заступників) сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради, керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету, а також керівників відділів, управлінь, та інших виконавчих органів ради.

Згідно ст.53 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, основною формою роботи виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (в разі її створення) ради є його засідання. Засідання виконавчого комітету скликаються відповідно сільським, селищним, міським головою (головою районної у місті ради), а в разі його відсутності чи неможливості здійснення ним цієї функції заступником сільського, селищного, міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради.

Аналогічні положення закріплені й у підпункті 3 пункту 3 Регламенту виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради, затвердженого рішенням виконкому №182 від 26 червня 2002 року, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин.

Судом встановлено, що міський голова у період з 28 серпня 2007 року по 09 вересня 2007 року перебував у відпустці, що підтверджується копією з його особової справи, а тому на цей період його повноваження виконував перший заступник ОСОБА_7, який відповідно мав право підпису рішень виконкому у цей період.

Представник відповідача ОСОБА_4 пояснила, що 11 жовтня 2007 року міський голова перебував у відрядженні, однак будь-яких документів на підтвердження цього не має, оскільки такі знищені, що підтверджується актом про вилучення для знищення документів не внесених до Національного архівного фонду, затвердженим міським головою 01 липня 2015 року (а.с.189-190).

Однак, відсутність документів, які б підтверджували повноваження першого заступника міського голови ОСОБА_7 виконувати 11 жовтня 2007 року обов»язки міського голови, не є підставою для скасування підписаного ним рішення виконкому від 11 жовтня 2007 року №476 п.3 «Про оформлення права власності», оскільки вказане рішення втратило чинність на підставі рішення цього є органу від 28 лютого 2008 року №107 п.13 «Про оформлення права власності», яке підписане міським головою ОСОБА_9, й саме останнє рішення стало підставою для оформлення ОСОБА_3 права власності на квартиру №1 та квартиру АДРЕСА_3.

З огляду на викладене, суд не вбачає правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_3 про припинення дії виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області та ОСОБА_3, які порушують її сімейні права самостійно володіти та розпоряджатись спільною власністю подружжя; визнання незаконними та скасування правових актів індивідуальної дії: рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 30 серпня 2007 року №387 п.2 «Про впорядкування адресного господарства» та рішення виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 11 жовтня 2007 року №476 п.3 «Про оформлення права власності»; відновлення правовідношення, яке існувало до порушення її прав на недоторканість сімейного життя до прийняття рішень виконавчого комітету Старокостянтинівської міської ради від 30 серпня 2007 року №387 п.2 «Про впорядкування адресного господарства» та від 11 жовтня 2007 року №476 п.3 «Про оформлення права власності» відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: