22 листопада 2017 року
Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi ОСОБА_1,
з участю: секретаря судового засідання Ющук О.С.,
розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, -
ОСОБА_2 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, у якому просить суд збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20 листопада 2013 року з відповідача ОСОБА_3 на її користь на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 500 гривень щомісячно, та стягувати з відповідача аліменти у розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з часу призначення аліментів суттєво зросла мінімальна заробітна плата та прожитковий мінімум на дитину, зросли ціни на продукти харчування тощо, а тому призначених до сплати відповідачем аліментів обєктивно недостатньо для повноцінного утримання дитини. Витрати на дитячий садочок, гуртки, їжу та одяг для дитини становлять не менше 2000 гривень на місяць. Крім того, вона несе додаткові витрати, повязані із захворюванням дитини, зокрема, щотримісяці купує їй спеціальне ортопедичне взуття, яке коштує близько 1200 гривень. Також зазначає, що відповідач постійно приховує дійсний розмір своїх доходів.
Позивач ОСОБА_2 подала суду письмову заяву, в якій позов до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів підтримала у повному обсязі та просить його задовольнити. Також просить суд розгляд справи провести у її відсутність. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Повідомлення про причини неявки від відповідача не надійшло. Жодних заперечень на позов відповідач суду не подав.
Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають малолітню дочку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 23 січня 2014 року шлюб між сторонами було розірвано.

Рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20 листопада 2013 року відповідача ОСОБА_3 на користь позивача на утримання дочки ОСОБА_4 17 січня 2012 року були стягнуті аліменти у розмірі 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог статті 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із ним. Згідно з вимогами статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд має врахувати обставини, які мають істотне значення, в тому числі, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших утриманців, тощо.

Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», з 01 травня 2017 року встановлено прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років у розмірі 1426 гривень, а на дітей віком від 6 до 18 років - у розмірі 1777 гривень на одну особу в розрахунку на місяць, а з 01 грудня 1492 гривні та 1860 гривень відповідно.

Як визначено у статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Згідно з принципами Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року (Резолюція 1386 (XIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року) дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. При виданні з цією метою законів головним міркуванням має бути найкраще забезпечення інтересів дитини. (Принцип 2).

Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. (Принцип 4)

Дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. (Принцин 6).

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Оцінюючи положення статті 180 СК України щодо обовязку батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття в контексті згаданого законодавства, суд визнає, що забезпечення дитини на рівні встановленого прожиткового мінімуму є спільним обовязком батьків, тобто матері та батька.

За встановлених по справі обставин, враховуючи загальні засади регулювання сімейних відносин, визначених у статті 7 СК України, а саме, рівність прав і обовязків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сімї, суд вважає необхідним та доцільним змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визнаючи вказаний розмір аліментів справедливим та розумним.

На пiдставi ст.ст.180,182,183,192 Сiмейного кодексу України, кеpуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212, 214,215,223,224,225,226,233,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Змінити розмір аліментів, які стягуються за рішенням Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20 листопада 2013 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1), уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі одного прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 640 (шістсот сорок) гривень судових витрат по справі, що складаються з судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Куцоконь Ю.П.