РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 329/1006/17

Провадження № 2/329/363/17

13 грудня 2017 року смт Чернігівка

Чернігівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Богослова А.В.,

за участі:

секретаря судового засідання - Силаєвої Т.М.,

позивача-ОСОБА_2.,

представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача-Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач), звернулася до суду з позовом до Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області (далі-відповідач) про визначення додаткового строку на прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 4,4953 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1 розташована на території Чернігівської селищної ради Запорізької області. Вказала земельна ділянка належала померлій ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Чернігівською районною державною адміністрацією Чернігівського району Запорізької області 16.11.2007. За життя померла ОСОБА_3 18.02.2008 склала заповіт, в якому призначила спадкоємцем ОСОБА_2 та заповіла останній вищезазначену земельну ділянку. Однак про існування заповіту позивачу не було відомо.

У судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Разом із позовом надала заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, викладених в ньому. Також пояснив, що про існування заповіту позичу стало відому лише у жовтні 2017 року, коли останній був знайдений в особистих документах померлої ОСОБА_3

Представник відповідача в судове засідання не заявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надав до суду клопотання про розгляду справи за його відсутності та проти позовних вимог не заперечував.

В судовому засіданні були досліджені наступні докази: копія паспорта ОСОБА_2, серії НОМЕР_3, виданого Чернігівським РВ ГУМВС України в Запорізькій області 26.03.2010; копія картки платника податків ОСОБА_2; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_3, серії НОМЕР_4, виданого Чернігівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області 30.05.2017; копія заповіту ОСОБА_3 серії ВКІ №065233, посвідченого приватним нотаріусом Пузановою Н.А. 18.02.2008; копія витягу про реєстрацію Спадковому реєстрі заповіту ОСОБА_3 від 18.02.2008; копія державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_3, виданого Чернігівською районною державною адміністрацією Чернігівського району Запорізької області від 16.11.2007; інформаційна довідка зі спадкового реєстру від 26.10.2017; лист приватного нотаріуса Пузанової Н.А. від 12.12.2017 №888/01-16.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та наявні у них докази, враховуючи думку представника відповідача, суд доходить до наступних висновків.

Встановлено, що 18.02.2008 ОСОБА_3 склала заповіт серії ВКІ №065233, який був посвідчений приватним нотаріусом Пузановою Н.А. Вказаним заповітом ОСОБА_3 призначила спадкоємцем земельної ділянки площею 4,4953 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер НОМЕР_1 ОСОБА_2

Того ж дня заповіт був зареєстрований в спадковому реєстрі за номером 44056662 відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі заповіту ОСОБА_3 від 18.02.2008.

Зазначена земельна ділянка належала ОСОБА_3 на праві приватної власності, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Чернігівською районною державною адміністрацією Чернігівського району Запорізької області 16.11.2007.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у с.Верхній Токмак Чернігівського району Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть ОСОБА_3, серії НОМЕР_4, виданого Чернігівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Запорізькій області 30.05.2017.

ОСОБА_2 чи будь-які інші особи після смерті ОСОБА_3 до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не зверталися, спадкова справа не заводилася, позивач відповідно не повідомлялася нотаріусом про відкриття спадщини, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 26.10.2017 та листом приватного нотаріуса Пузанової Н.А. від 12.12.2017 №888/01-16.

Також на день смерті ОСОБА_3 позивач проживала в АДРЕСА_1, тобто окремо від неї, що підтверджується копією її паспорта з відміткою про реєстрацію місця проживання.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов'язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.

Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.

Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз'яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття.

В Постанові від 06.09.2017, справа №6-496цс17, Верховний Суд України зробив правовий висновок, в якому зазначив, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

Під час розгляду справи було встановлено, що позивач та померла ОСОБА_3 проживали окремо на момент смерті останньої. Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася, нотаріус відповідно не вчиняв дії для повідомлення позивача про відкриття спадщини, не здійснював виклик позивача, як спадкоємця за заповітом.

Отже суд доходить до висновку, що позивач не знала про існування заповіту, а тому причина пропуску строку для прийняття спадщини за заповітом є поважною.

За таких обставин суд доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Оскільки суд дійшов до висновку про необхідністю задоволення позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, які складаються зі сплаченої суми судового збору в розмірі 640 грн 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України суд,-

В И Р I Ш И В:

Позовну заявуОСОБА_2 до Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини за заповітом,- задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_2, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року додатковий строк на прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року, тривалістю три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили.

Стягнути з Чернігівської селищної ради Чернігівського району Запорізької області на користь ОСОБА_2 понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Чернігівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В.Богослов