Справа № 703/2750/17
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 листопада 2017 року суддя Смілянського міськрайонного суду Черкаської області Опалинська О.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом, в якому просить розірвати її шлюб з ОСОБА_2

Після передачі позовної заяви направлено запит щодо з'ясування реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_2 до УДМС України в Черкаській області у відповідності до ст.122 ЦПК України.

16 листопада 2017 року до суду надійшла відповідь УДМС України в Черкаській області щодо реєстрації місця проживання відповідача

Відповідно до ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Під час вирішення питання про відкриття провадження за вказаною позовною заявою встановлено, що позивачем, в порушення ч.5 ст.119 ЦПК України, не надано доказів сплати судового збору.

Згідно п.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674 - VI за подання позовної заяви немайнового характеру позивачі сплачують 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розміри прожиткового мінімуму на 2017 рік визначено Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» від 21 грудня 2016 року №1801-VIII.

Станом на 01 січня 2017 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1600 (одна тисяча шістсот) гривень.

Таким чином, позивачем ОСОБА_1 мав бути сплачений судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень.

В описовій частині позовної заяви, позивач посилається на ч.1 та ч.3 ст.82 ЦПК України та вважає, що сплата судового збору має бути покладена на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч.3 ст.82 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати.

Разом з тим, як вбачається з позовної заяви позивач не звертається до суду з клопотанням про відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення такого чи звільнення від його сплати, а лише вважає, що такий має бути сплачений відповідачем, при цьому жодного доказу на підтвердження своїх доводів до позовної заяви не додає.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 подана без додержання вимог ч.5 ст.119 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України, позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху до надання нею доказів сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.119, 121, 210 ЦПК України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачу можливість протягом 5 днів з дня отримання ухвали усунути вказані недоліки.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.П.Опалинська