Справа № 536/1790/17
22 листопада 2017 року м. Кременчук
Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:
Головуючого судді - Колотієвського О.О.,
при секретарі - Клоновій І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа: Третя Кременчуцька нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-
У жовтні 2017 року до Кременчуцького районного суду Полтавської області звернувся ОСОБА_1 з позовом до Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа: Третя Кременчуцька нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.
В своїй позовній заяві позивач вказував, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його мати ОСОБА_3.
Як вбачається із свідоцтва про народження НОМЕР_2 виданого Дзержинським рай бюро РАЦС 08.06.1938 року ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с.Романів Житомирської області, батьками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_5.
Батьками позивача є ОСОБА_6 та ОСОБА_7
04 липня 1979 року батьки позивача шлюб розірвали і його мати повернула собі своє дівоче прізвище «ОСОБА_13».
За життя мати позивача ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого належну їй земельну ділянку, що знаходиться на території Рокитненської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області заповіла: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, а належні їй житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповіла позивачу, її синові - ОСОБА_1.
У встановлений законом строк позивач звернувся до Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.
Після смерті матері ОСОБА_3 29 жовтня 2015 року державним нотаріусом Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори була відкрита спадкова справа №58124834, номер у нотаріуса №351/2015.
20 березня 2017 року позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1500 га в межах згідно з планом, яка передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_3 що знаходиться в селі Рокитне Кременчуцького району Полтавської області (реєстровий номер 1-559) та свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 0,3146 в межах згідно із планом для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_4 що знаходиться в АДРЕСА_1
Право власності на вищезазначені земельні ділянки зареєстровані відповідно до чинного законодавства, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
Що стосується будинку з господарськими будівлями, що розташовані на вищезазначених земельних ділянках за адресою: АДРЕСА_1, постановою від 25.02.2017 року державним нотаріусом Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу було відмовлено в зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1
13 вересня 2017 року на адресу Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори була направлена заява про видачу копії спадкової справи №58124834 відкриту після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3.
26.09.2017 року за вих.№2759/02-14 позивачем була отримана відповідь за підписом завідуючого Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Горбенко Л.В.,згідно із якою після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 в установлений законом шестимісячний строк подали заяви про прийняття спадщини її діти: ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_8 та онука померлої ОСОБА_13 на підставі ст. 1276 Цивільного кодексу України по спадковій трансмісії замість померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року батька ОСОБА_10.
Як вбачається із вищезазначеного листа, 16 березня 2016 року Рокитненською сільською радою Кременчуцького району було посвідченого заповіт від імені ОСОБА_3, згідно якого померла заповіла належну їй земельну ділянку, що знаходиться на території Рокитненської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_14, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, а належні їй житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, що знаходяться в АДРЕСА_1, заповідала позивачу - сину ОСОБА_1.
Третьою кременчуцькою державною нотаріальною конторою були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що знаходиться на території Рокитненської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, від 02 червня 2016 року за реєстровими № 1-1013, № 1-1015, № 1- 1017 ОСОБА_14, ОСОБА_9, ОСОБА_13, та від 19 листопада 2016 року за реєстровим № 1-2715 ОСОБА_11.
20 березня 2017 року Третьою кременчуцькою державною нотаріальною конторою були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на дві земельні ділянки, що знаходяться в АДРЕСА_1, сину ОСОБА_1.
Як вбачається із архівного витягу від 14.04.2017 року наданого архівним сектором Кременчуцької районної держаної адміністрації Полтавської області, згідно рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради народних депутатів від 14 червня 1978 року за №198 «Про дозвіл на забудову індивідуальних житлових будинків з господарськими приміщеннями на виділених садибах» ОСОБА_7 був наданий дозвіл на будівництво житлового будинку в с.Рокитне.
Як вбачається із договорів укладених між матір'ю позивача та РСУ «Облбитуправління» на виконання ремонтно-будівельних робіт та розрахункових відомостей за період з 10 вересня 1979 року по листопад 1983 року будівництво спадкового майна, а саме будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1, ОСОБА_7було розпочато вже у вересні 1979 року і тривало до листопада 1983 року
15 травня 2004 року між ОСОБА_3 та Кохнівською філією ВАТ «Полтаваобленерго» в особі начальника філіалу ОСОБА_15 був укладений договір №3158050 про постачання електричної енергії за адресою АДРЕСА_1
Згідно свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 16.10.2014 року та Витягів з ДРРП на нерухоме майно про реєстрацію права власності за померлою ОСОБА_3 було зареєстроване право власності на земельні ділянки площею 0,3146 для ведення особистого селянського господарства та площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель за адресою АДРЕСА_1.
Відповідно до інформації КП «Кременчуцьке міжміське БТІ Полтавської обласної ради» від 4.04.217р. №61/1347, за даними архівного обліку в комунальному підприємстві «Кременчуцьке міжміське БТІ Полтавської обласної ради» станом на 28.12.12 року право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстроване.
На підставі вищевикладеного позивач просив суд ухвалити рішення, яким:
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с.Шивернік Таласького району Киргизія, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та в цілому складається із: житлового будинку літ «А», прибудови «а», ґанку «аг», літньої кухні «Бб», навісу «бн», сараю «В», навісу «Гн», сараю «Д», сараю «к».
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, про час та дату слухання справи була повідомлена належним чином. Позивач на адресу суду надіслала заяву про слухання справи за її відсутності.
Представник відповідача Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання не з'явився, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи за його присутності або про причини неявки від відповідача не надходило, що за відсутності заперечень позивача є підставою для ухвалення заочного рішення (ст. 224 ЦПК України).
Представник третьої особи Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про час та дату слухання справи був повідомлений належним чином. На адресу суду надіслав заяву про слухання справи за його відсутності.
Суд розглянувши матеріали справи, дав повну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджується наявними доказами у справі, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати позивача - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 видане ІНФОРМАЦІЯ_2 року Автозаводським відділом РАЦС КМУЮ у Полтавській області.
Як вбачається із свідоцтва про народження НОМЕР_2 виданого Дзержинським рай бюро РАЦС 08.06.1938 року ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 року в с.Романів Житомирської області, батьками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану за 1931 рік 30 березня зроблений відповідний запис №70, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_2 видане Дзержинським рай бюро РАЦС 08.06.1938 року.
Батьками позивача є ОСОБА_6 та ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_6 виданого РАЦС Таласького району 08.06.1960 року.
04 липня 1979 року батьки позивача шлюб розірвали і його мати повернула собі своє дівоче прізвище «ОСОБА_13», що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_7 видане Кременчуцьким райвідділом РАЦС.
За життя мати позивача ОСОБА_3 склала заповіт, відповідно до якого належну їй земельну ділянку, що знаходиться на території Рокитненської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області заповіла: ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, а належні їй житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповіла позивачу, її синові - ОСОБА_1.
У встановлений законом строк позивач звернувся до Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори і з заявою про прийняття спадщини.
Після смерті матері ОСОБА_3 29 жовтня 2015 року державним нотаріусом Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори була відкрита спадкова справа №58124834, номер у нотаріуса №351/2015.
20 березня 2017 року позивачем було отримано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,1500 га в межах згідно з планом, яка передана для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер НОМЕР_3 що знаходиться в селі Рокитне Кременчуцького району Полтавської області (реєстровий номер 1-559) та свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, площею 0,3146 в межах згідно із планом для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_4 що знаходиться в АДРЕСА_1, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину від 02.03.2017 року
Право власності на вищезазначені земельні ділянки зареєстровані відповідно до чинного законодавства, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що підтверджується копіями Витягів за ЄДР речових прав від 23.03.2017 року.
Що стосується будинку з господарськими будівлями, що розташовані на вищезазначених земельних ділянках за адресою: АДРЕСА_1, постановою від 25.02.2017 року державним нотаріусом Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивачу було відмовлено в зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1, що підтверджується постановою від 25.02.2017 року виданим державним нотаріусом Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори м.Кременчука Полтавської області.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Ст.1223 ЦК України, передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст.1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до норм ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Таким чином, за умови прийняття спадщини у встановленому законом порядку, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до абз. З ч. 2 ст. 331 ЦК України, ч. 3. ст. З ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено виникнення права власності на нерухоме майно в разі його обов'язкової реєстрації, з моменту його державної реєстрації.
Згідно з ч.3 ст.1299 ЦК України якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Проте, нормами цієї статті, так само як і іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у вигляді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права, зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не здійснив державної реєстрації свідоцтва про право на спадщину.
Згідно з п.4.18 гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Мінюсту від 22.02.2012 року, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно.
Відповідно до листа ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/04-13, по об'єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності, одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи із змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли, за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями, отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.
Як вбачається із технічного паспорту на будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 нерухоме майно, побудоване моєю матір»ю ОСОБА_7 в 1981 році складається із:житлового будинку літ «А», прибудову «а», ґанок «аг», літньої кухні «Бб», навіс «бн», сарай «В», навіс «Гн», сарай «Д», сарай «к».
Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. №24-753/0/4-13 було надано роз'яснення щодо щодо судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, згідно із яким обставини, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 179 ЦПК України у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця.
13 вересня 2017 року на адресу Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори була направлена заява про видачу копії спадкової справи №58124834 відкриту після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3.
26.09.2017 року за вих.№2759/02-14 позивачем була отримана відповідь за підписом завідуючої Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори Горбенко Л.В.,згідно із якою після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 в установлений законом шестимісячний строк подали заяви про прийняття спадщини її діти: ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_8 та онука померлої ОСОБА_13 на підставі ст. 1276 Цивільного кодексу України по спадковій трансмісії замість померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року батька ОСОБА_10.
Як вбачається із вищезазначеного листа, 16 березня 2015 року Рокитненською сільською радою Кременчуцького району було посвідченого заповіт від імені ОСОБА_3, згідно якого померла заповіла належну їй земельну ділянку, що знаходиться на території Рокитненської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, ОСОБА_14, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, а належні їй житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, що знаходяться в АДРЕСА_1, заповідала позивачу - сину ОСОБА_1.
Третьою кременчуцькою державною нотаріальною конторою були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, що знаходиться на території Рокитненської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, від 02 червня 2016 року за реєстровими № 1-1013, № 1-1015, № 1- 1017 ОСОБА_14, ОСОБА_9, ОСОБА_13, та від 19 листопада 2016 року за реєстровим № 1-2715 ОСОБА_11.
20 березня 2017 року Третьою кременчуцькою державною нотаріальною конторою були видані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на дві земельні ділянки, що знаходяться в АДРЕСА_1, сину ОСОБА_1.
Відповідно до ч. 4 ст. З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності вказаним Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, на момент будівництва спірного будинку, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мінюсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами), які передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Органи, які уповноважені здійснювати видачу правовстановлюючих документів на нерухоме майно, визначаються відповідно до положень Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, доданого до Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, що
затверджена Міністерством комунального господарства Українського РСР 31 січня 1966 року. У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, зокрема може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради.
Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла.
Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п. 4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п. 20 Інструкції).
Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Як вбачається із архівного витягу від 14.04.2017 року наданого архівним сектором Кременчуцької районної держаної адміністрації Полтавської області, згідно рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради народних депутатів від 14 червня 1978 року за №198 «Про дозвіл на забудову індивідуальних житлових будинків з господарськими приміщеннями на виділених садибах» ОСОБА_7 був наданий дозвіл на будівництво житлового будинку в с.Рокитне.
Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4/-13, були надані роз'яснення щодо розгляду справ про спадкування надано роз'яснення щодо порядку розгляду справ про визнання права спадкування на майно, що було побудовано померлим до набрання чинності ЦК України 2003 року, суди повинні враховувати, що всі господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам і були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 22 січня 1979 року "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель", і під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не відносяться до категорії самовільних (самочинних).
Як вбачається із архівного витягу від 14.04.2017 року наданого архівним сектором Кременчуцької районної держаної адміністрації Полтавської області, згідно рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської ради народних депутатів від 14 червня 1978 року за №198 «Про дозвіл на забудову індивідуальних житлових будинків з господарськими приміщеннями на виділених садибах» ОСОБА_7 був наданий дозвіл на будівництво житлового будинку в с.Рокитне.
Як вбачається із договорів укладених між матір'ю позивача та РСУ «Облбитуправління» на виконання ремонтно-будівельних робіт та розрахункових відомостей за період з 10 вересня 1979 року по листопад 1983 року будівництво спадкового майна, а саме будинку з господарськими будівлями за адресою АДРЕСА_1, ОСОБА_7було розпочато вже у вересні 1979 року і тривало до листопада 1983 року
15 травня 2004 року між ОСОБА_3 та Кохнівською філією ВАТ «Полтаваобленерго» в особі начальника філіалу ОСОБА_15 був укладений договір №3158050 про постачання електричної енергії за адресою АДРЕСА_1
Згідно свідоцтв про право власності на нерухоме майно від 16.10.2014 року та Витягів з ДРРП на нерухоме майно про реєстрацію права власності за померлою ОСОБА_3 було зареєстроване право власності на земельні ділянки площею 0,3146 для ведення особистого селянського господарства та площею 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель за адресою АДРЕСА_1.
Відповідно до інформації КП «Кременчуцьке міжміське БТІ Полтавської обласної ради» від 4.04.217р. №61/1347, за даними архівного обліку в комунальному підприємстві «Кременчуцьке міжміське БТІ Полтавської обласної ради» станом на 28.12.12 року право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 не зареєстроване.
Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Крім цього, ст.1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
Таким чином, враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини, останній не має можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину, при цьому після смерті спадкодавця будь-яке оформлення правовстановлюючого документу на ім'я спадкодавця є також неможливим, що є перешкодою для набуття права в порядку спадкування, суд вважає, що є законні підстави для визнання за позивачем права власності в порядку спадкування за заповітом.
Керуючись ст.ст.3, 15, 16, 328, 346, 1216, 1218, 1222-1223 ЦК України, ст.10, 11, 60, 61, 212-215, 218, 224 ЦПК України, п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.08 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", суд ,-
Цивільний позов ОСОБА_1 до Омельницької сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, третя особа: Третя Кременчуцька нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с.Шивернік Таласького району Киргизія, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за заповітом на будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та в цілому складається із: житлового будинку літ. «А», прибудови літ. «а», ґанку літ. «аг», літньої кухні літ. «Б», літньої кухні літ. «б», навісу літ. «бн», сараю літ. «В», навісу літ. «Гн», сараю літ. «Д», сараю літ. «Е», колодязю літ. «к», ворот № 1, огорожі № 2.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя О. О. Колотієвський