Справа № 708/1156/17
Номер провадження № 2/708/505/17
У Х В А Л А

22 листопада 2017 року

Суддя Чигиринського районного суду Черкаської області Ткаченко С.Є., розглянувши матеріали справи за позовом ОСОБА_1 до Чигиринської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: м. Чигирин, вул. М. Залізняка, 13, що належав померлому 11.08.1996 року ОСОБА_2.

Дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, де вказано, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Судячи зі змісту п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК України, у зв"язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні міститися не лише позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обгрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов"язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Отже, оформлення спадщини здійснюється виключно у встановленому законом нотаріальному порядку.

В разі неможливості оформлення спадщини в нотаріальному порядку особа вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Однак, згідно до вимог Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2013 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" (№24-753/0/4-13), при зверненні до суду з приводу оформлення спадщини позивач повинен надати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України "Про нотаріат", підзаконними нормативними актами визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності суддів та нотаріусів. Отже, у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме: відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

Також в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" вказано, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, необхідною підставою для вирішення у позовному провадженні вимог про визнання права власності на спадкове майно є факт звернення спадкоємця до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини та відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Звернення до суду до цього моменту є передчасним, оскільки в такому випадку суди підміняють органи нотаріату, що не відповідає вимогам закону.

Як вбачається з доданих до позовної заяви документів, постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину відсутня.

Більше того, судячи зі змісту позовної заяви, у ній не зазначена ціна позову, а в матеріалах заяви відсутні нормативна грошова оцінка спадкового майна та будівельно-технічна документація на будинок, що суперечить вимогам ст. 119 ЦПК України.

Так, як передбачено п.4 ч.2 ст.119 ЦПК України, позовна заява повинна містити ціну позову щодо вимог майнового характеру, яка визначається за правилами, встановленими ст. 80 цього Кодексу.

А відповідно до вимог ст. 80 ЦПК України у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, ціна позову визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

Виходячи з цього, позивачу необхідно надати документальне підтвердження дійсної вартості житлового будинку на час подачі позову до суду, згідно до якої і буде визначатися ціна позову та розмір судового збору.

Також у поданій позовній заяві позивач посилається на фактичне прийняття ним спадщини після померлого 11.08.1996 року батька ОСОБА_2 та померлої 08.12.2004 року матері ОСОБА_3, однак не надає жодних письмових доказів на підтвердження даного факту, як і не ставить питання про встановлення цього факту в судовому порядку.

Крім того, вказуючи в позовній заяві про те, що будинок належав його батькові ОСОБА_2, позивач зазначає, що він прийняв спадщину після смерті обох батьків.

З врахуванням цього вважаю необхідним надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ним ухвали, а дану позовну заяву залишити без руху.

На підставі викладеного та, керуючись ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Чигиринської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування залишити без руху, надавши позивачеві строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ним ухвали.

Розяснити позивачу, що в разі невиконання цієї ухвали в зазначений термін, позовна заява відповідно до ст.121 ЦПК України буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя