Справа № 500/1537/17
Провадження № 2/500/1939/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2017 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Бурнусуса О.О.,

при секретарі Петровій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив та яким просив визнати за ним в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлого 26.10.2005 року, після смерті ОСОБА_5, померлої 24.06.2014 року та після смерті ОСОБА_6, померлої 26 квітня 2016 року право власності на 7/8 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Новопаркова, б. 1, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_7 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку із тим, що ним не надані документи, що підтверджують право власності на спадкове майно за спадкодавцем, а також між спадкоємцями існує спір з питання розподілу спадкового майна.

В свою чергу відповідач ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом, яким просив визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері ОСОБА_6, померлої 26 квітня 2016 року право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Суворова, б. 209, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_7 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку із тим, що позивачем не надані документи, що підтверджують право власності на спадкове майно за спадкодавцем, а також між спадкоємцями існує спір з питання розподілу спадкового майна.

Крім цього, відповідач ОСОБА_3 також звернувся до суду із зустрічним позовом, який уточнив та яким просив встановити факт того, що ОСОБА_8, яка померла 24.06.2014 року являється матірю ОСОБА_4, померлого 26 жовтня 2005 року, а також визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5, померлої 24 червня 2014 року право власності на 1/8 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Новопаркова, б. 1, мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_7 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у звязку із тим, що відсутні документи, які підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити, а також не заперечують, щодо задоволення зустрічних позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою зустрічні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а також не заперечує щодо задоволення позовів з якими звернулися ОСОБА_1 та ОСОБА_3

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою зустрічні позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а також не заперечує щодо задоволення позовів з якими звернулися ОСОБА_2 та ОСОБА_1

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню та зустрічній позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню, а також зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог статей 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу. Доказуванню підлягають обставини, що мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виник спір.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Судом встановлено, що згідно виписки з рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області від 29.09.1987 року за № 439, ОСОБА_4 була виділена земельна ділянка на якій був побудований житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Новопаркова, б. 1.

Згідно довідки наданої фізичною особою підприємцем ОСОБА_9 від 22.03.2017 року, вищезазначений житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Новопаркова, б. 1 побудований у 1989 році та відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», щодо прийняття в експлуатацію обєктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт» від 13 січня 2015 року за № 92 VIII та наказу Мінрегіону № 79 «Про затвердження Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорії складності, які збудовано без дозволу на виконання будівельних робіт», не підлягає прийняттю в експлуатацію.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, придбане подружжям під час шлюбу, належить їм на праві загальної спільної власності. Згідно до ст. 63 СК України, подружжя має рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної власності. Якщо інше не встановлено договором між ними.

За вимогами ст. 65 СК України, дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Оскільки відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІІ-ЖД № 254943 від 17.06.1989 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу Одеської області ОСОБА_4 17 червня 1989 року уклав шлюб зі ОСОБА_10, яка після укладення шлюбу змінила прізвище на «Гончарову», а вищезазначений житловий будинок розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Новопаркова, б. 1 побудований у 1989 році, тому, він належить ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на праві спільної власності.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 037748 від 25.11.2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 помер 26.10.2005 року.

Після смерті ОСОБА_4 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Новопаркова, б. 1.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 50096238 від 30.11.2017 року, згідно якої інформація про заповіт складений та посвідчений від імені ОСОБА_4 відсутня.

Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Як встановлено в судовому засіданні спадкоємицею за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 є його матір ОСОБА_8, що підтверджено свідоцтвом про народження ОСОБА_4, серії І-ЖД № 088288 від 14.11.1996 року, повторно виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Ізмаїльського міськвиконкому, в якому матірю ОСОБА_4 зазначена саме ОСОБА_5.

Також, спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 є:

- дружина ОСОБА_6, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-ЖД № 254943 від 17.06.1989 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу Одеської області;

- син ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 067357 від 06.03.1996 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міськвиконкому;

- син ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 019419 від 25.01.1995 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міськвиконкому.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Як було встановлено судом ОСОБА_8 мати спадкодавця та ОСОБА_6 дружина спадкодавця будучи спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_4 у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулись до Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України

Частиною 4 ст. 1268 ЦК України передбачено, що малолітня, неповнолітня особа, а також особа цивільна дієздатність якої обмежена вважаються такими, що прийняли спадщину крім випадків встановлених частинами другою четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Як було встановлено судом, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на час відкриття спадщини були малолітніми та неповнолітніми особами, тому вважаються такими, що фактично прийняли спадщину відповідно до вимог ч. 4 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 378810 від 25.06.2014 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_8 померла 24 червня 2014 року.

Після смерті ОСОБА_8 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/8 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Новопаркова, б. 1, яку вона фактично прийняла після смерті свого сина ОСОБА_4, але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав.

Відповідно до заповіту від 16.04.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області за № 2/3590, ОСОБА_8 усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що на день смерті буде їй належати і на що за законом вона матиме право заповіла ОСОБА_3.

12 листопада 2014 року відповідач ОСОБА_3 звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_7 із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_8, що підтверджено нотаріально посвідченою завою від 12.11.2014 року за № 3610, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 447217 від 27.04.2016 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_6 померла 26.04.2016 року.

Після смерті ОСОБА_11 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Суворова, 209, що належав їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.01.2009 року за № 2-257, що також підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» за № 21825801 від 10.02.2009 року та на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.10.2001 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області за № 2/8734. А також, на 5/8 частин житлового будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Новопаркова, б. 1, з яких 1/2 частина належала їй на праві спільної власності подружжя, а 1/8 частину вона фактично прийняла після смерті чоловіка ОСОБА_4, але юридично не встигла оформити своїх спадкових прав.

Спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_6 є:

- син ОСОБА_1, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 067357 від 06.03.1996 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міськвиконкому;

- син ОСОБА_2, що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 019419 від 25.01.1995 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського міськвиконкому.

25.08.2016 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_12 із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_6, померлої 26.04.2016 року, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 25.08.2016 року за № 3231, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України.

Частиною 2 ст. 1272 ЦК України встановлено, що за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

24.02.2017 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_7 із заявою, якою надав згоду на подання заяви про прийняття спадщини ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як таким що пропустив шестимісячний строк на прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6, яка померла 26 квітня 2016 року.

24.02.2017 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області із заявою про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері ОСОБА_6, що підтверджено нотаріально посвідченою заявою від 24.02.2017 року за № 371, тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України.

Статтею 1267 ЦК України встановлено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Як було зясовано судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розподілили між собою належне їм за законом спадкове майно, а саме, ОСОБА_13 не заперечує щодо визнання за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 26.10.2005 року та після смерті матері ОСОБА_6, померлої 26.04.2016 року право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Суворова, б. 209, а ОСОБА_2 не заперечує щодо визнання за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 26.10.2015 року та після смерті матері ОСОБА_6, померлої 26.04.2016 року права власності на 7/8 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Новопаркова, б. 1.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 26.10.2005 року та після смерті матері ОСОБА_6, померлої 26.04.2016 року право власності на 7/8 частин житдовго будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Новопаркова, б. 1.

А також, вважає за необхідне задовольнити зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно та встановити факт того, що ОСОБА_8, яка померла 24.06.2014 року являється матірю ОСОБА_4, померлого 26 жовтня 2005 року, а також визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8, померлої 24 червня 2014 року право власності на 1/8 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Новопаркова, б. 1.

Крім цього, задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно та за ОСОБА_2 визнати право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 26.10.2005 року та після смерті матері ОСОБА_6, померлої 26.04.2016 року права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Суворова, б. 209.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 26.10.2015 року та після смерті матері ОСОБА_6, померлої 26.04.2016 року права власності на 7/8 частин житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Новопаркова, б. 1

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 26.10.2015 року та після смерті матері ОСОБА_6, померлої 26.04.2016 року права власності на житловий будинок з надвірними спорудами, розташований за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, проспект Суворова, б. 209.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_8, померлої 24 червня 2014 року право власності на 1/8 частину житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Новопаркова, б. 1.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_14