У Х В А Л А

14 листопада 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Бондаренко Н.В., Ковальчук Н.М.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

за участі: представника позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу судді Костопільського районного суду Рівненської області від 18 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Березнівського відділення поліції Костопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність та досудове розслідування,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Костопільського районного суду Рівненської області від 18 жовтня 2017 року фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 відмовлено у відкритті провадження у справі за його позовом до Березнівського відділення поліції Костопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі - Березнівський ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області) про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність та досудове розслідування.

У поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі позивач покликався на її незаконність та необґрунтованість через порушення судом норм процесуального права.

На її обґрунтування зазначав про неправильність висновків суду щодо юрисдикції справи, де замість цивільного судочинства вказано про розгляд справи в порядку господарської підвідомчості. Позов він пред'явив відповідно до ч. 4 ст. 110 ЦПК України, що випливає з цивільних правовідносин. Вважав помилковим посилання суду на ч.1 ст. 12 ГПК України, адже вона не містить в переліку підсудності справ про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність та досудове розслідування. Тому його позов має розглядатися на підставі цивільно-правових норм, а саме ст. 1176 ЦК України, за правилами цивільно-процесуальної юрисдикції.

З цих підстав просив ухвалу судді першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції в новому складі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи позивача, колегія суддів прийшла до висновку про відхилення апеляційної скарги.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суддя першої інстанції правильно виходив з того, що спір є господарсько-правовим через те, що сторонами є фізична особа-підприємець і юридична особа - орган Національної поліції України, а спір стосується відшкодування завданої відповідачем шкоди за майно, володільцем якого позивач вважає себе і яке надбане внаслідок його підприємницької діяльності.

Як убачається, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Березнівського ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області про відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність та досудове розслідування (а.с. 1-2, зв.).

Позивач наполягав на тому, що на надбане ним при здійсненні підприємницької діяльності майно - пиловник породи "дуб" об'ємом 1, 8 куб. м 23 травня 2016 року було накладено арешт, а лісопродукція передана на відповідальне зберігання відповідачу.

В подальшому, 1 червня 2017 року кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000235 від 23.05.2016 року, закрите за відсутністю події правопорушення.

Оскільки арештована 23 травня 2016 року деревина йому не була повернута, тому 12 жовтня 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в Костопільський районний суд з позовом до Березнівського ВП Костопільського ВП ГУНП в Рівненській області з відповідним позовом.

18 жовтня 2017 року ухвалою судді відмовлено у відкритті провадження у справі, покликаючись на те, що справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

Приходячи до висновку про залишення без змін оскаржуваної ухвали, колегія суддів зважає на таке.

Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо:

1.) захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин;

3.) інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ провадиться за правилами іншого судочинства.

Між тим, з огляду на вимоги ст.ст. 1 і 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, коли склад учасників спору відповідає положенням господарського процесуального законодавства, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

З роз'яснень, даних Пленумом Вищого господарського суду України в пункті 3.1, абз. десятому п. 3.2. своєї постанови від 24.10.2011 року №10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" (із змінами, внесеними згідно із постановами Вищого господарського суду України №10 від 17.10.2012 року, №3 від 16.01.2013 року, №9 від 29.05.2013 року, №11 від 29.05.2013 року, №13 від 17.12.2013 ркоу, №6 від 10.07.2014 року, №2 від 16.12.2015 року), вбачається, що господарський спір є підвідомчим господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участі у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України (435-15), Господарським кодексом України (436-15), іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних правовідносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору господарським судом

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Таким чином, господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктом господарської діяльності, а також спори, пов'язані в т.ч. і з вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб'єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб'єктом публічно-правових відносин, - за умови, що такі вимоги не об'єднуються з вимогою вирішити публічно-правовий спір і за своїм суб'єктним складом підпадають під дію статті 1 ГПК України (1798-12).

Очевидним є те, що позивач наполягає на тому, що його права були порушені органом Національної поліції України - юридичною особою, який за своєю структурою, специфікою створення, виконання службових повноважень входить до складу виконавчої влади держави, при здійсненні ним господарської діяльності як підприємцем, а не як громадянином. Правовим обґрунтуванням при цьому є норма ч. 6 ст. 1176 ЦК України. Також встановлено, що спір не пов'язаний із визнанням протизаконними рішень, дій чи бездіяльності правоохоронного органу при виконанні владних функцій, а випливає із заподіяння ОСОБА_1 як підприємцю шкоди, яка повинна бути відшкодована відповідачем.

За таких обставин цей спір вбачається господарським, висновки про що правильно зроблено суддею районного суду і відображено в оскаржуваній ухвалі.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що спір виник із цивільно-правових відносин між сторонами, то вони не ґрунтуються на матеріалах справи і вимогах закону.

Решта покликань автора скарги - про незаконність ухвали судді першої інстанції також не заслуговують на увагу через їх безпідставність.

Підставою для залишення ухвали без змін відповідно до п. 1 ст. 312 ЦПК України є додержання суддею першої інстанції вимог закону при її постановленні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 відхилити, а ухвалу судді Костопільського районного суду від 18 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: