Справа №477/1422/17 27.11.2017 27.11.2017 27.11.2017
Провадження №22-ц/784/2340/17
Справа №477/1422/17
Провадження №22-ц/784/2340/17 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія 34 Доповідач апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Рішення

Іменем України

27 листопада 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Самчишиної Н.В.,

суддів: Галущенка О.І., Лисенка П.П.,

із секретарем судового засідання Богуславською О.М.,

за участю:

- представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

- представника відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_5 ОСОБА_6

на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 вересня 2017 року, описку в якому виплавлено ухвалою того ж суду від 12 жовтня 2017 року, ухвалене за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «Європейський Страховий Союз», про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою,

установила:

В липні 2017 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою.

Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 24 липня 2017 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий союз».

Позивач зазначав, що 08 грудня 2016 року на вул. 7-й Поперечній в м. Миколаєві з вини водія автомобіля марки Opel Combo, державний номер НОМЕР_1, ОСОБА_5 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу ОСОБА_3 автомобіль марки ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_2.

Відповідача ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху за ст. 124 КУпАП..

Вартість ремонтно-відновлювальних робіт, пов'язаних з пригодою, склала 14 375 грн. Розмір страхової виплати, проведеної Приватним акціонерним товариством «Європейський страховий союз», склав 7 480 грн. 21 коп.

Посилаючись на те, що розмір страхової виплати не покрив шкоду, заподіяну з вини ОСОБА_5, позивач просив стягнути з відповідача різницю у розмірі 6 895 грн., витрати на правову допомогу в сумі 2 000 грн. та судовий збір 640 грн.

Відповідач, діючи через свого представника, позов не визнала, посилаючись на його недоведеність.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 вересня 2017 року, описку в якому виплавлено ухвалою того ж суду від 12 жовтня 2017 року, позов задоволено частково, на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_5 стягнуто 6 894 грн. 79 коп. відшкодування майнової шкоди, 640 грн. судового збору та 1 000 грн. витрат на правову допомогу.

-2-

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 ОСОБА_6, посилаючись на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність його висновків обставинам справи, просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з доведеності вимог позивача про відшкодування майнової шкоди, яка має визначатись з урахуванням сплаченої суми відновлюваного ремонту, яка не покрита страховим відшкодуванням, та складає 6 894 грн. 79 коп. До того ж, суд вважав обґрунтованими витрати позивача на правову допомогу за написання позовної заяви в сумі 1 000 грн.

Колегія суддів не з усіма висновками суду погоджується.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 08 грудня 2016 року сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений автомобіль позивача марки ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_2, під його керуванням.

Постановою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 грудня 2016 року ОСОБА_5 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП (а.с. 7). Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована ПрАТ «Європейський Страховий Союз», про що свідчать поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АЕ/9007465 (а. 34).

Відповідно до звіту № 45 D/27/6 про оцінку вартості збитків від 27 грудня 2016 (а.с.36-43), вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля ВАЗ 21099, державний номер НОМЕР_3., внаслідок його пошкодження складає 10 176 грн. 25 коп. з урахуванням ПДВ, 8 480 грн. 21 коп. без урахування ПДВ.

Відновлювальний ремонт автомобіля позивача проведено ФОП ОСОБА_7 у квітні 2017 року і його вартість склала 14 375 грн. Фактичні витрати на відновлювання автомобіля сплачені позивачем у розмірі 14 375 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 1 від 28 квітня 2017 року (а.с.11, 12-14, 72). Тому доводи відповідача про недоведеність позивачем сплати цих коштів не заслуговують на увагу.

11 травня 2017 року від ПрАТ «ЄСС» позивач отримав страхове відшкодування у загальному розмірі 7 480 грн. 21 коп. (а.с. 35). Сторони визнали, що 28 серпня 2017 року відповідач перерахувала позивачу 1 000 грн. у відшкодування майнової шкоди.

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обов'язок відшкодувати заподіяну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки покладено на особу, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частини 2 статті 1187 ЦК). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини 1 статті 1188 ЦК України).

Правовідносини щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України, регулюються, зокрема, Законом «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон). Відповідно до статті 22 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, страховик у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

-3-

Одним із способів відшкодування шкоди є відшкодування збитків (частин 2 статті 16 ЦК України).

Відповідно до частини 2 статті 22 ЦК України збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтею 1192 ЦК України також передбачено право потерпілого на відшкодування збитків, розмір яких визначається вартістю виконаних робіт, необхідних для відновлення речі, в повному обсязі.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, сукупний аналіз статей 22, 1166, 1187 та 1194 ЦК України дає підстави для висновку, що відшкодуванню потерпілому підлягають ті витрати (реальні збитки), які він фактично поніс для відновлення свого порушеного права. У разі недостатності страхового відшкодування для повноти відшкодування його дійсних витрат, цю різницю має сплатити винна особа.

Оскільки позивач здійснив відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля у квітні 2017 року та фактично сплатив виконавцю 14 375 грн., то саме ця сума є реальними збитками, які позивач має право відшкодувати за правилами зазначених норм.

Таким чином, суд першої інстанції вірно визначив розмір збитків, заподіяних та не відшкодованих позивачу, до предявлення ним позову, за проведення відновлювального ремонту в межах заявленого позову, що складає 6 894 грн. 79 коп. (14 375 7 480, 21 грн.).

Разом з тим, суд першої інстанції встановив, що під час розгляду справи відповідач у відшкодуванням майнової шкоди перерахувала відповідачу 1 000 грн., не врахував цю суму при визначені розміру відшкодування. Тому відповідно до статей 1166, 1187, 1191 та 1194 ЦК України, колегія суддів дійшла висновку, що з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню 5 894 грн. 79 коп. збитків.

У звязку з тим, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України рішення суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_3 про відшкодування збитків підлягає зміні.

Посилання в апеляційній скарзі представника відповідача ОСОБА_6 на те, що частина пошкоджень автомобіля позивача не були наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди, проте їх усунення включено в розмір завданої шкоди за даною дорожньо-транспортною подією, не заслуговують на увагу та є її припущеннями, оскільки належними та достовірними доказами не підтверджені. До того ж, з протоколу огляду транспортного засобу від 27 грудня 2016 року (а.с.42), який проводився з метою складення звіту про оцінку збитків № 45 D/27/6 від 27 грудня 2017 року, з яким відповідач погодилась та не оспорювала, слідує, що були встановлені пошкодження на належному позивачу транспортному засобі, які не стосуються даної події лише вмятина правого крила та подряпина правої задньої двері, які, як в звіті про оцінку вартості (розміру) збитків, так і в акті виконаних робіт № ВД 4951 від 28 квітня 2017 року ФОП ОСОБА_7, як відремонтовані, не зазначені. Інших пошкоджень отриманих не внаслідок події, яка розглядалася не встановлено.

Як вбачається з апеляційної скарги, предметом апеляційного розгляду є перевірка законності ухваленого у справі судового рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат понесених позивачем на правову допомогу.

Відповідно до положень Закону України «Про гранічний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не

-4-

може перевищувати 40 % встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Із матеріалів справи вбачається, що 10 квітня 2017 року між ФОП ОСОБА_8 та ОСОБА_3 укладено договір про надання правової допомоги та узгоджено склад і обсяг правової допомоги, якими розрахована вартість послуг, зокрема складання простої позовної заяви (з однією позовною вимогою) від 1 000 грн. (а.с.15-16). Сплата коштів позивачем підтверджується квитанцією (а.с.17-18).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_8 участі у справі не брав. За такого, колегія судів дійшла висновку, що вартість витрат ОСОБА_3 на правову допомогу становить 1 000 грн. Оскільки позов ОСОБА_3 задоволено частково, то відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, за підготовку ОСОБА_8 позовної заяви, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 855 грн. витрат на правову допомогу (1 000 грн. х 85,5 % (пропорційно задоволених вимог) /100).

Відповідно до наведених вище змін оскаржуваного рішення, зміні підлягає рішення і в частині судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Позивачем сплачено в суд першої інстанції 640 грн., позов задоволено частково, тому з відповідача слід стягнути 547 грн. 20 коп., що пропорційно 85,5 % задоволених вимог. За подання апеляційної скарги сплачено 704 грн., скарга задоволена частково, тому з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 102 грн. 08 коп., що пропорційно 14,5 %. Отже, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, шляхом взаєморозрахунків, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 445 грн. 12 коп. (547 грн. 20 коп. 102 грн. 08 коп.).

Керуючись ст.ст.303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 ОСОБА_6 на рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 вересня 2017 року задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 21 вересня 2017 року, описку в якому виплавлено ухвалою того ж суду від 12 жовтня 2017 року, змінити, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 відшкодування майнової шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою в сумі 5 894 (пять тисяч вісімсот девяносто чотири) грн.79 коп., витрати на правову допомогу в сумі 855 (вісімсот пятдесят пять) грн. та судовий збір в розмірі 445 (чотириста сорок пять) грн. 12 коп.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, і з цього часу на протязі двадцяти днів може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий Н.В. Самчишина

Судді: О.І. Галущенко

ОСОБА_9