Провадження № 2-п/263/78/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2017 року Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючої судді Кірякової Н.П., при секретарі Соколовій О.Б., за участю заявника ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14.03.2017 року за позовом Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В:

Жовтневим районним судом м. Маріуполя Донецької області 14 березня 2017 року по даній справі ухвалено заочне рішення, яким позовні вимоги Маріупольської міської ради задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість з орендної плати за користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: пр. Миру (пр. Леніна), будинок 42 в м.Маріуполі, площею 0,0033 га (кадастровий номер :01:005:0443) у сумі 10266,78 грн., пеню у розмірі 1 314, 46 грн., а всього 11 581, 24 грн. (одинадцять тисяч пятсот вісімдесят одну гривню 24 копійки) перерахувавши кошти на рахунок 0052, код 18010900, отримувач Маріуп.УК/ Центральний (Жовтневий) район, ГУ ДКСУ в Донецькій області, МФО 834016, та судовий збір у розмірі 1 378 грн.

На вищезазначене рішення відповідачем ОСОБА_1 подано заяву про перегляд заочного рішення. В заяві відповідач зазначив, що не отримував повісток про розгляд справи та заочне рішення на його адресу також не надходило. Вважав, що при ухваленні рішення не були враховані обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Так, відповідач вважає, що судом не було враховано, що субєкти господарювання, які знаходяться на території проведення АТО звільняються від сплати за користування земельною ділянкою, що знаходяться в державній та комунальній власності. Крім цього зазначив, що позивач змінив місце дислокації не повідомив його. Просив заочне рішення суду скасувати та призначити справу до розгляду у загальному порядку.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечували проти задоволення заяви про скасування заочного рішення, вважали, що рішення ухвалено законно та відповідачем не наведено істотних обставин, які не були враховані судом під час ухвалення рішення та які могли б вплинути на ухвалення принципово іншого рішення.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому заяву підтримав та просив її задовольнити з вищевказаних підстав.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заочне рішення ухвалено законно та обґрунтовано, підстав для його скасування не вбачається за наступними підставами.

Згідно з ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто заочне рішення підлягає скасуванню за наявності двох умов разом:

1) якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився у судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин;

2) докази, на які посилається відповідач (заявник у цьому провадженні) мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України відповідач у своїй заяві про перегляд заочного судового рішення повинен зазначити такі обставини та такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку, ухвалив би принципово інше рішення.

Так відповідач не погодився із розміром суми, стягнутої судом, разом з цим не надав до суду доказів на спростування розрахунку позивача та суду розміру стягнутої пені.

Враховуючи, що відповідач не надав докази на підтвердження обставин, що свідчать про поважність не повідомлення суду причин його неявки в судове засідання, що відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 229 ЦПК України, є обовязковим для відповідача при зверненні до суду з заявою про перегляд заочного рішення, суд дійшов висновку, що відсутня одна з двох підстав для скасування заочного рішення.

Розглядаючи другу умову для скасування заочного рішення, суд виходив з того, що відповідно до ст. 232 ЦПК України відповідач у своїй заяві про перегляд заочного судового рішення повинен зазначити такі обставини та такі докази на їх підтвердження, що якби вони були відомі суду при ухваленні заочного рішення, суд прийшов би до іншого висновку, ухвалив би принципово інше рішення.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що відповідачем ОСОБА_1 не надано доказів, якими він обґрунтовує свої заперечення проти позову, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку, що заява про перегляд заочного рішення є не обґрунтованою, а тому відсутні підстави для її задоволення.

Таким чином суд дійшов висновку, що обставини, на які посилався відповідач та його представник, не можуть бути підставами для скасування заочного рішення.

Керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 14.03.2017 року за позовом Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по орендній платі за користування земельною ділянкою залишити без задоволення.

Заочне рішення суду від 14.03.2017 року відповідно до ч. 4 ст. 231 ЦПК України може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним Кодексом України, тобто шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом 10 днів з дня отримання його копії, при цьому строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Н.П.Кірякова