АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 643/2884/14-ц Головуючий 1 інстанції Єлізаров І.Є.
Провадження № 22ц/790/111/17 Доповідач: Коваленко І.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.

при секретарі Дмитренко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м.Харкова від 28 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: Харківська міська рада, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Харківській області про поділ майна, набутого за час шлюбу, встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності, вселення, виділ частки в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи: Харківська міська рада, Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю в Харківській області про поділ майна, набутого за час шлюбу, встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності, вселення, виділ частки в натурі та встановлення порядку користування земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 21 листопада 1987 року по 12 січня 2012 року перебувала з ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу, 27 квітня 1999 року, ними на ім'я відповідача був придбаний житловий будинок літ. «А- 1» по вул. Автотракторна, 14 у місті Харкові. Вказаний будинок був непридатним для проживання, сторони його знесли, та на тому ж місці у 2004 році власними зусиллями за власні кошти побудували новий житловий будинок лід. «Д-1» з підвалом літ. "Д-п" та мансардою літ. "Д-м" балконом літ. «д-2» загальною площею 296 кв.м., також збудували гараж «д» з оглядовою ямою літ. "д-4", гараж «д-1», виклали замощення "І ", поставили огорожу №№1-3. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 12 січня 2012 року шлюбні відносини припинені. Зазначала, що 31 жовтня 2013 року вона виїхала з вищевказаного будинку через неправомірні дії відповідача, який чинив їй перешкоди у користуванні власністю. Крім того, за час шлюбу ними також придбано наступне майно: автомобіль марки Mercedes-Benz Vito 110D(1998), державний номер НОМЕР_1, автомобіль ВАЗ 21110" (2002), державний номер НОМЕР_2, телевізор марки «Sony»kv-es, придбаний у 2001 році; телевізор марки «Sony», придбаний у 2005 році;телевізор марки "Samsung CS-21", придбаний у 2003 році; дві виробничі швейні машинки "10-22М"; дві виробничі швейні машинки «SІRUBA», придбані у 2006 році; ніж розкроювальний виробничий «Мауег», придбаний у 2002 році;більярдний стіл з обладнанням у комплекті, придбаний у 2006 році; пральна машина «Zanussi», модель 2003 року; стіл розкроювальний, придбаний у 2006 році; спальний меблевий Італьянский гарнітур, придбаний у 2001 році; комплект для відпочинку, що складається з кутового дивану і крісла, придбаний у 2002 році; диван, придбаний у 2007 році; набір технічного і садового інвентарю, який складається з бетономішалки, зварювального апарату, електродрилі, електрокруга з різання металу, придбаний у 2000 році; кухонний гарнітур, придбаний у 2001 році, прихожа, придбана у 2005 році, ДСП, холодильник Indesit MD 14. Позивачка вважає вищевказане майно обєктом права спільної сумісної власності подружжя, яке підлягає поділу.

У звязку з цим, просила суд встановити факт того, що житловий будинок літ. "А-1" житловою площею 17.2 кв.м. з надвірними будівлями : сараєм літ.Б, льохом літ.В, убиральнею літ.Г, огорожею №1-2, розташовані по вул.. Автотракторна, 14 у м.Харкові, який належить на праві спільної сумісної власності їй та відповідачу, як майно, набуте подружжям за час шлюбу та припинити право власності її та відповідача на житловий будинок літ. "А-1" житловою площею 17,2 кв.м. з надвірними будівлями при ньому: сараєм літ.Б, льохом літ.В, убиральнею літ.Г, що був розташований по вул.. Автотракторна, 14 у м.Харкові, у зв'язку із його знищенням.В порядку поділу спільного майна подружжя просила визнати право власності за нею на майно: 1/2 частину автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito 110D (1998)», державний номер НОМЕР_1; 1/2 частину автомобіля ВАЗ 21110 (2002), державний номер НОМЕР_2; телевізор марки «Sony» kv-es 29; телевізор марки "Samsung CS-21"; виробничу швейну машинку "10-22М"; виробничу швейну машинку «SІRUBA»; холодильник Indesit MD 14; більярдний стіл з обладнанням у комплекті; пральну машинку «Zanussi»; стіл розкроювальний; спальний меблевий Італьянский гарнітур; прихожу, яка складається з шафи, вішалки, тумбочки з дзеркалом.В порядку поділу спільного майна подружжя просить визнати право власності за відповідачем на наступне майно: 1/2 частину автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito 110D (1998)»,державний номер НОМЕР_1; 1/2 частину автомобіля ВАЗ 21110 (2002), державний номер НОМЕР_2; телевізор марки «Sony», придбаний у 2005 році; виробничу швейну машинку "10-22М;. виробничу швейну машинку «SIRUBA»; ніж розкроювальний виробничий «Мауег»; комплект для відпочинку, що складається з кутового дивану і крісла; диван; набір технічного і садового інвентарю, який складається з бетономішалки, зварювального апарату, електродрилі, електрокруга з різання металу та кухонний гарнітур.В порядку поділу спільного майна подружжя просила визнати право власності за нею та відповідачем по 1/2 частині за кожним на будівельні матеріали і конструктивні елементи самовільно збудованого будинковолодіння№14 по вул.. Автотракторній у м.Харкові, а саме: житловий будинок літ. "Д-Г, який складається з приміщень №1-15, з підвалом літ. "Д-п" та мансардою літ. "Д-м" загальною площею 296 кв.м, балкон літ. "д-2, гараж "д" з оглядовою ямою літ. "д-4", гараж "д-1 замощення "І ", огорожу №№1 -3. Просила встановити факт проживання її у житловому будинку №14 по вул.. Автотракторній у м.Харкові з 2004 року,вселити її в зазначений житловий будинок та зобов'язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди їй у користуванні її частиною у вказаному домоволодінні.Поділити в натурі житловий будинок з надвірними будівлями, розташованого по вул.. Автотракторній, 14 у м.Харкові між сторонами, припинивши право спільної сумісної власності на нього, поділити спірне будинковолодіння, виділивши їй та відповідачу по 1/2 частинні в натурі, встановити порядок користування земельною ділянкою загальною площею 1018 кв.м. розташованої по вул.. Автотракторній, 14 у місті Харкові та стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача 1/2 частину судових витрат.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 28 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено. Знято заборону ОСОБА_3 на вчинення будь-яких дій, направлених на відчуження у будь-який спосіб (в тому числі шляхом продажу, дарування, міни), житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: вул.. Автотракторна, 14 у м.Харкові, право власності на який зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 27.04.1999 року, засвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим номером 2-156 та зареєстрованого у Комунальному підприємстві "Харківське міське бюро технічної інвентарізації" 24.05.1999 року за реєстраційним №2000 - до часу введення будинку в експлуатацію у зв'язку з його перебудовою. Знято арешт з автомобілів, власником яких є ОСОБА_3,: Mercedes-Benz Vito 110D"(1998), білий, державний номер НОМЕР_1 та ВАЗ 21110" (2002), державний номер НОМЕР_2, а також знята заборона ОСОБА_3 вчиняти будь-які дії, як то продаж, міна, передача в оренду, заставу стосовно вищевказаних автомобілів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення по суті позовних вимог, судові витрати просила покласти на відповідача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі; вказує, що самочинне будівництво не є предметом спору, оскільки вимоги заявлені щодо будівельних матеріалів та конструктивних елементів самовільно збудованого домоволодіння.

Рішенням суду апеляційної інстанції від 03 грудня 2015 року рішення Московського районного суду м.Харкова від 28 серпня 2015 року змінено, скасовано в частині відмови в позові; позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Розподілено спільне майно подружжя. В порядку розподілу спільного майна визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності по ? частині за кожним на автомобіль марки «Mercedes-BenzVito 110D (1998)», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1. Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності по ? частині за кожним на автомобіль маркиВАЗ 21110 (2002), сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2. Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності по ? частині за кожним на будівельні матеріали та обладнання, які були використані в процесі самовільного будівництва житлового будинку з надвірними будівлями по вул.. Автотракторній, 14 у м.Харкові. Скасовано рішення в частині скасування заходів забезпечення позову.В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою суду касаційної інстанції рішення Апеляційного суду Харківської області від 03 грудня 2015 року скасовано в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 права власності на будівельні матеріали, використані під час будівництва житлового будинку, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, із вказівкою на те, що визнавши право власності по ? частині за кожним із сторін на будівельні матеріали та обладнання, які були використані в процесі будівництва спірного житлового будинку, суд апеляційної інстанції не зазначив його найменувань.

Під час повторного розгляду справи в суді апеляційної інстанції ухвалою від 29 вересня 2016 року призначена судова будівельно-технічна експертиза, проведення якої доручено експертам ХНДІ судових експертиз ім.. засл. проф.. ОСОБА_6.

Експертною установою матеріали справи були повернуті до суду без висновку експертизи у звязку з неможливістю надання висновку (а.с.5 т.3).

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить із наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції посилався на норми права, які регулюють порядок визнання права власності на самочинне будівництво і не зробив висновку по заявлених вимог про визнання права власності на будівельні матеріали, використані під час будівництва спірного домоволодіння.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 21 листопада 1987 року перебували у зареєстрованому шлюбі.

27 квітня 1999 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу дерев'яного, обкладений цеглою жилого будинкуліт. «А-1», розташованого за адресою по вул.. Автотракторній, 14 в м.Харкові, жилою площею 17,2 кв. м, та надвірні будівлі: сарай літ. «Б», льох літ. «В», убиральня літ. «Г», огорожа № № 1-2.

Будинок розташований на земельній ділянці площею 1 018 кв. м.

Вказаний житловий будинок сторони знесли та на зазначеній земельній ділянці у 2004 році самовільно побудували новий жилий будинок літ. «Д-1» з підвалом літ. «Д-п», мансардою літ. «Д-м», балконом літ. «д-2», загальною площею 296 кв. м. Також сторони збудували гараж літ. «д» з оглядовою ямою літ. «д-4», гараж літ. «д-1», виклали замощення «І», поставили огорожу № № 1-3.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 12 січня 2012 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано.

Згідно статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 69 СК України).

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України).

Відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів визначається постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 534 та іншими нормативними актами Кабінету Міністрів України та Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" від 4 жовтня 1991 року N 7 суди мають враховувати, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої Ради. За позовом дружини, членів сім'ї забудовника, які спільно будували будинок, а також спадкоємців суд вправі провести поділ незакінченого будівництвом будинку, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. При неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з врахуванням конкретних обставин залишити його одній із сторін, а іншій присудити грошову компенсацію.

Відповідно до вимог ст. ст. 328, 329 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

За змістом зазначених норм матеріального права до прийняття новоствореного нерухомого майна до експлуатації та його державної реєстрації право власності на це новостворене нерухоме майно як об'єкт цивільного обороту не виникає, у такому випадку особа є власником лише матеріалів, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі неможливості поділу незакінченого будівництвом будинку суд може визнати право за сторонами спору на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити компенсацію.

Визнаючи при цьому право власності на матеріали чи обладнання, суд у своєму рішенні має зазначити (назвати) ці матеріали чи обладнання.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року, справа № 6-388 цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_7 заявила клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 29 вересня 2016 року на вирішення судової будівельно-технічної експертизи поставлені саме питання щодо кількості та ринкової вартості будівельних матеріалів, які були використані для будівництва спірної нерухомості (а.с.133-134 т.2).

Відповідно до клопотання судового експерта для проведення будівельно-технічної експертизи слід було надати проектно-кошторисну документацію на будівництво будинку №14 по вул.. Автотракторній у м.Харкові; документи (чеки, накладні) на придбання матеріалів, які були використані при виконанні робіт, а також товарно-супровідні документи на придбання будівельних матеріалів, обладнання та конструктивних елементів, які підлягають оцінці.

20 червня 2017 року до суду надійшов лист ХНДІ судових експертиз ім. засл. проф.. ОСОБА_6 з повідомленням про неможливість надати висновок, оскільки сторонами так і не було надано необхідних додаткових матеріалів для проведення експертизи.

В судове засідання апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_7 надав звіт про визначення вартості будівельних матеріалів, використаних в процесі будівництва самовільно побудованого будинку площею 296 кв.м. на земельній ділянці №14 по вул.. Автотракторна у м.Харкові, виготовлений субєктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_8 станом на 08 жовтня 2017 року.

Відповідно до ст.. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів не приймає звіт про визначення вартості будівельних матеріалів, використаних в процесі будівництва самовільно побудованого спірного будинку, оскільки цей звіт встановлює тільки вартість будівельних робіт.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_7 пояснив, що субєкт оціночної діяльності ФОП ОСОБА_8 за місцезнаходженням будівлі не виходив, самовільно побудованого будинку площею 296 кв.м. на земельній ділянці №14 по вул.. Автотракторна у м.Харкові не оглядав, а розмір будівельних матеріалів був визначений ним на підставі переліку будівельних матеріалів, який склала сама ОСОБА_1 на підставі технічного паспорту на вказану будівлю, а також фотокарток.

Отже, субєктом оціночної діяльності був здійснений звіт про вартість майна не належним чином, а лише на підставі наданих ОСОБА_1 розрахунку будівельних матеріалів та їх фотокарток. У вищевказаному звіті вказана лише вартість будівельних матеріалів, а кількість та назви будівельних матеріалів не зазначена взагалі.

За змістом ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, ОСОБА_1 не надала належних та допустимих доказів стосовно кількості та назви будівельних матеріалів, які були використані при будівництві будинку площею 296 кв.м. на земельній ділянці №14 по вул.. Автотракторна у м.Харкові.

Враховуючи вищевикладене, рішення суду в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності на ? частину будівельних матеріалів та конструктивних елементів самовільно збудованого домоволодіння №14 по вул.. Автотракторній у м.Харкові, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позову слід відмовити з інших підстав, а саме через недоведеність позовних вимог.

В іншій частині рішення суду не переглядалось, оскільки касаційною інстанцією було скасовано рішення суду тільки в цій частині.

На підставі наведеного та керуючись п.2 ч.1 ст.307, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі її представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 28 серпня 2015 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання права власності на ? частину будівельних матеріалів та конструктивних елементів самовільно збудованого домоволодіння №14 по вул.. Автотракторній у м.Харкові, - скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 в цій частині відмовити з інших підстав.

Рішеннянабирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді