Справа № 418/691/17
РІШЕННЯ

Іменем України

09.11.2017 року Міловський районний суд Луганської області

у складі: головуючого-судді Гуцола М.П.;

секретаря с/з: ОСОБА_1;

позивача: ОСОБА_2;

представника відповідача: ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» про захист прав споживачів та розблокування карткового рахунку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся із позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (далі - відповідач) про захист прав споживачів та розблокування карткового рахунку.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що відповідачем без будь-яких законних на те підстав було заблоковано його картковий рахунок, що на його думку, обмежує його право розпоряджатися коштам, що знаходяться на його рахунку.

Позивач вважає такі дії неправомірними, та такими, що порушують його права як споживача, а тому просить задовольнити позов.

Від представника відповідача надійшло письмове заперечення, в якому останній послався на те що, банк діяв в межах ОСОБА_5 про надання банківських послуг, укладеним між сторонами та не допустив звуження чи обмеження обсягу прав позивача.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, перевіривши доводи позивача та представника відповідача наявними у матеріалах справи письмовими доказами, надавши їм оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підстави своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу , які не підлягають доказуванню.

Суд за ч.1 ст.11 ЦПК України розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, судовим розглядом встановлено, що 04.10.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений Договір № 27722 від 04.10.2011 року про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою зі змінами, внесеними додатковим ОСОБА_5 від 23.04.2013 року.

За змістом п. 3.1.3 ОСОБА_5 має право, в тому числі:

- занести до Стоп-списку усі безконтактні платіжні картки до погашення заборгованості по договору;

- призупинити операції по рахунку до погашення заборгованості.

Відповідно до п.п. 7.6, 7.9. ОСОБА_5 погашення заборгованості за цим ОСОБА_5, в тому числі за кредитом та процентами, здійснюється шляхом договірного списання коштів з рахунку клієнта. У випадку наявності протягом 3-х місяців перевищення витратного ліміту (овердрафту) або заборгованості за кредитом та непогашення цієї заборгованості клієнтом ОСОБА_5 має право занести картку в електронний Стоп-список та стягнути заборгованість за цим договором в судовому порядку.

22.02.2017 року позивачем подано заяву про приєднання № 516748/220217 від 22.02.17 року до ОСОБА_5 комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку (далі - Договір ДКБО).

У своїх письмових запереченням представник відповідача послався на те, що підставою блокування карткового рахунку позивача послугувало непогашення останнім заборгованості за іпотечним кредитом № 123/Зд/07 від 22.03.2007 року на суму 9004,36 доларів США.

При цьому, на обґрунтування законності дій Банку представник відповідача послався на:

- п. 7.1 ОСОБА_5 ДКБО зі змісту якого слідує, що з метою забезпечення належного та своєчасного виконання грошових зобовязань ОСОБА_6 перед Банком за цим ОСОБА_5 та/або за іншими договорами, укладеними ОСОБА_6 з Банком, та/або за договорами про надання страхових послуг, пропонування яких здійснюється Банком в порядку здійснення страхового посередництва у якості страхового агента, якщо умовами договору страхового посередництва передбачено право Банку отримувати від ОСОБА_6 страхові платежі на користь страховика з наступним їх перерахуванням на рахунок страховика, ОСОБА_6 доручає Банку, а ОСОБА_6 набуває право (але не зобовязаний) здійснювати договірне списання коштів з Карткового рахунку ОСОБА_6 та інших поточних рахунків ОСОБА_6 (у національній та/або іноземних валютах), відкритих на дату укладення цього ОСОБА_5 або тих, що будуть відкриті в Банку в національній та/або іноземній валюті, коштів у сумах, що відповідають розмірам грошових зобовязань ОСОБА_6, які підлягають сплаті на підставі ОСОБА_5 або інших договорів, укладених між ОСОБА_6 та Банком, або на підставі позадоговірних зобовязань;

- пункт. 7.3 згідно якого здійснення договірного списання є правом Банку, а не обовязком, та не потребує схвалення таких дій Банку ОСОБА_6;

- пункт 7.12 за змістом якого договірне списання в розмірі прострочених зобовязань ОСОБА_6 за цим ОСОБА_5, здійснюється Банком самостійно без одержання попередньої згоди ОСОБА_6. Ініціатором переказу коштів з рахунків ОСОБА_6 в порядку договірного списання в цьому випадку є ОСОБА_6. Банк набуває можливість реалізувати своє право на списання коштів в рахунок виконання ОСОБА_6 зобовязань перед Банком, починаючи з першого дня виникнення прострочення платежів за цим ОСОБА_5 та/або за іншими договорами, укладеними між Банком і ОСОБА_6. Для виконання доручення, наданого Банку за цим ОСОБА_5 на здійснення купівлі-продажу та/або конвертації (обміну) іноземної валюти з метою виконання зобовязань ОСОБА_6, кошти можуть списуватися, а придбана іноземна валюта/отримана гривня зараховуватися, зокрема, але не виключно, на рахунки, зазначені в Заяві на приєднання до ОСОБА_5 (враховуючи їх режим функціонування та вид операції).

Разом з тим, суд критично оцінює посилання відповідача на зазначені вище пункти ОСОБА_5 ДКБО оскільки, у зазначених пунктах іде мова про договірне списання коштів з карткового рахунку, а як встановлено судом та не заперечувалось сторонами, списання коштів не відбувалось. Відбулось призупинення обслуговування позивача в системі ДКБО.

Так, за змістом п. 17.1.7 ОСОБА_5 ДКБО незважаючи на інші положення ОСОБА_5 Сторони домовились, що ОСОБА_5 має право в будь-який строк дії цього ОСОБА_5 призупинити обслуговування ОСОБА_6 в Системі ДБО.

При цьому, пункти 1.27 та 1.29 Особливої частини ОСОБА_5 визначають підстави для зупинення обслуговування ОСОБА_6 в Системі ДБО зокрема:

- якщо ОСОБА_6 не сплатив обовязковий щомісячний платіж/не погасив заборгованість за Кредитом у визначений розрахунковий період, сума заборгованості, яка підлягала погашенню, наступного робочого дня переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості, а Платіжна картка при цьому блокується;

- у випадку наявності протягом 1 (одного) місяця перевищення витратного ліміту (Несанкціонованого овердрафту) або простроченої заборгованості за Кредитом, процентами за його користування та непогашення цієї заборгованості ОСОБА_6 має право заблокувати всі Платіжні картки ОСОБА_6.

Під час судового розгляду судом встановлено, що позивачем 22.02.2017 року подано заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії на суму 7200 грн. з максимальним розміром кредиту у 40 000 грн.

Із таблиці визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки слідує, що позивачу не було надано кредит так як, у графі надання кредиту міститься показник "0,00" . Крім того дана обставина не заперечувалась сторонами у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк не має права визначати та контролювати напрямки використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно зі ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Таке твердження міститься і в п.10.1 глави 10 постанови Національного банку України №22 від 21 січня 2004 року «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті» згідно якого обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку/ах, відповідно до ст. 1074 ЦК України не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, установлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою державного виконавця чи рішенням суду (у тому числі ухвалою, постановою, наказом, виконавчим листом суду) про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, установленому законом.

Крім того правовою гарантією на невтручання у право власності на кошти є рішення суду, що відповідає ст.41 Конституції України, згідно якою ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Обмеження права власності може бути засноване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом.

За положеннями ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Однак, як слідує з вищевикладеного, Відповідач самостійно в односторонньому порядку, без достатніх законних підстав заблокував картковий рахунок позивача.

За таких обставин, суд вважає дії відповідача протиправними оскільки, останні не узгоджуються з вимогами Закону та положеннями укладеного між сторонами ОСОБА_5.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 212-215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_2 задовольнити повністю.

Визнати дії Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» в частині обмеження ОСОБА_2 у розпорядженні грошовими коштами, що знаходяться на гривневому картковому рахунку 621706 неправомірними.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ОСОБА_2 грошовими коштами, що знаходяться на гривневому картковому рахунку 621706 в межах залишку, яка станом на 17.07.2017 року складає 37685,50 грн. шляхом розблокування карткового рахунку 621706.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» МФО 804013 на користь Держави судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після сплину 10 днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Луганської області, що розташований у м. Сєвєродонецьку Луганської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення через Міловський районний суд Луганської області.

Суддя: Гуцол М.П.