Справа № 2/243/4480/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючий суддя Пронін С.Г.

при секретарі Чевела С.Ю.

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 105993,53 гривень.

До вказаної позовної заяви представником позивача була додана заява про забезпечення позову, в якій він просить в забезпечення вказаного позову накласти арешт на ? частки кімнати гуртожитку, загальною площею 34,6 кв.м., житловою площею 27,9 кв.м., яка розташована за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Донська, будинок 18 кімната 305 та на 14/100 частки кімнати гуртожитку, загальною площею 226,5 кв.м., житловою площею 110,5 кв.м., яка розташована за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Донська, будинок 18 секція 4 кімната 305, що належать відповідачу, шляхом заборони будь-яким способом укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження, оскільки на протязі тривалого часу ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобовязання, не здійснює щомісячних погашень кредиту, внаслідок чого виникла заборгованість.

Відповідно до положень ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що вказана заява Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як вбачається з положень ч.3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов'язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Так, позивач не надав до своєї заяви про забезпечення позову документів та доказів можливості відчуження відповідачем належної йому частки будинку, а також співмірність цього заходу заявленим позивачем вимогам. В звязку з чим, суд приходить до переконання про не доведеність позивачем необхідності застосування вказаного заходу забезпечення позову.

Таким чином, відсутність зазначених відомостей позбавляє суд можливості дійти висновку про наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову може в майбутньому зробити неможливим виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що представником позивача у заяві про забезпечення позову не зазначені необхідні та достатні відомості щодо причин, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, з огляду на викладене суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви, що в подальшому не позбавляє позивача права звернутись до суду з аналогічним питанням.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151 - 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», про забезпечення позову залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в судову палату по цивільних справах Апеляційного суду Донецької області, через Словянський міськрайонний суд, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду ОСОБА_2