Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/2889/17
Провадження № 2-о/209/62/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2017 р. Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Лобарчук О.О.

при секретарі: Золотих Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м.Кам'янське цивільну справу за заявою ОСОБА_1 (представник заявника за дорученням, виданим Центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2 ), заінтересована особа - Кам'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про встановлення факту захворювання з дитинства,-

В С Т А Н О В И В :

Представник заявника ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити юридичний факт, що заявниця ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства, внаслідок захворювання у дитинстві, у віці до 18 років.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_1 (прізвище до шлюбу «Лесь») ОСОБА_3, народилась 06 травня 1954 року у м. Дніпродзержинськ (нині м. Камянське) Дніпропетровської області. Її батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5. 04 вересня 2006 року вона уклала шлюб із ОСОБА_6. Після реєстрації шлюбу вона прийняла прізвище чоловіка «Новікова». З раннього дитинства вона страждає на полеімеліт, у звязку з чим спостерігалась у дитячій лікарні у м. Дніпродзержинську, перебувала на обліку в дитячий міській лікарні, де кожного року перебувала на стаціонарному лікуванні. 23 січня 1974 року у звязку з захворюванням їй була присвоєна третя група інвалідності з дитинства безстроково. Як інвалід третьої групи з дитинства вона отримує соціальну допомогу по інвалідності. 11 серпня 1999 року померла її мати ОСОБА_5. На початку 2016 року, при зверненні до Пенсійного Фонду Заводського району для отримання консультації щодо пільг, які надаються державою інвалідам з дитинства, їй було розяснено, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям - інвалідам» від 03 березня 2005 року, який набрав чинності 01 січня 2006 року, інваліди з дитинства та діти - інваліди мають право на одночасне призначення та виплату пенсії в разі втрати годувальника органами Пенсійного фонду України та державної соціальної допомоги відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям - інвалідам» органами праці та соціального захисту населення. Вонаодразу звернулась до Пенсійного фонду Дніпровського району м. Дніпродзержинська з заявою про призначення їй пенсії у звязку із втратою годувальника. Їй було розяснено, що відповідно до Постанови Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Нею у Пенсійний Фонд був наданий необхідний перелік документів, і хоча у довідці МСЕК про призначення групи інвалідності зазначено, що вона є інвалідом з дитинства, однак 11 травня 2016 року за вих.№2017/05/40 Дніпродзержинським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області було направлено запит до міжрайонної Дніпровської МСЕК №2 м. Дніпродзержинська для підтвердження настання у неї, ОСОБА_1, інвалідності у віці 18 років, оскільки інвалідність з дитинства була підтверджена у віці 20 років, згідно довідки МСЕК від 23 січня 1974 року серії 58Ш №351802. 30 травня 2016 року Дніпродзержинським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області з міжрайонної Дніпровської МСЕК №2 м. Дніпродзержинська від 20 травня 2016 року №12 було отримано відповідь, що у звязку з відсутністю медичної справи ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в архіві міжрайонної МСЕК №2, надати висновок про фактичний час настання інвалідності не вважається можливим. На підставі отриманої відповіді, Дніпродзержинським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (Дніпровський район) їй було відмовлено у призначенні пенсії, у звязку із втратою годувальника, так як не є можливим встановлення факту настання інвалідності до 18 років. І їй рекомендовано було звернутись до суду.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. (а.с.24)

Представник заявниці - ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, надала заяву про слухання справи у її відсутність.(а.с.25)

Представник заінтересованої особи - Кам'янсього об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської областів судове засідання не з'явився, просили розглядати справу за відсутністю їх представника. Надали до суду клопотання про залишення заяви без розгляду в якому зазначено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 29.01.1974 року отримує пенсію по інвалідності відповідно Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообовязкове, державне пенсійне страхування». 15.04.2016 року позивачка звернулась до управління з проханням призначити пенсію у звязку із втратою годувальника. Відповідно до ст, 36 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» пенсія в разі втрати годувальника призначається, непрацездатним членам сімї померлого годувальника, які були на його утриманні. До непрацездатних членів сімї відносяться ДІТИ (у тому числі діти, які народились до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягай 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. 11 травня 2016 року за № 2017/05/40 управлінням направлено запит до міжрайонної Дніпровської МСЕК № 2 м. Дніпродзержинська для підтвердження настання Інвалідності у віці 18 років ОСОБА_8, оскільки інвалідність з дитинства була підтверджена у віці 20 років, згідно довідки МСЕК від 23.01.1974 року серії 58Ш № 351802. 30.05.2016 року з міжнародної Дніпровської МСЕК № 2 м.Дніпродзержинська від 20.05.2016 року за № 12 отримано відповідь, що у зв'язку з відсутністю медичної справи ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, в архіві міжнародної Дніпровської МСЕК № 2, надати висновок про фактичний час настання інвалідності не вважається можливим. Дніпродзержинське обєднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області листом від 16.06.2016 року відмовило ОСОБА_1 ні в задоволенні вищезазначеної заяви. Таким чином, на підставі, викладеного, управління не має підстав призначити пенсію ОСОБА_1, у звязку із втратою годувальника. (а.с.20-21).

Суд, враховуючи думку сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

Судом встановлено, що ОСОБА_7, народилась 06 травня 1954 року у м. Дніпродзержинськ (нині м. Камянське) Дніпропетровської області, батьками якої є ОСОБА_4 та ОСОБА_5.(а.с.7).

04 вересня 2006 року ОСОБА_7 уклала шлюб із ОСОБА_6, про що Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено актовий запис №763. Після реєстрації шлюбу вона прийняла прізвище чоловіка «Новікова». (а.с.8)

Згідно свідоцтва про смерть, повторно виданого 15 березня 2017 року Заводським районим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, 05 серпня 2006 року помер ОСОБА_4, який був батьком ОСОБА_1 (а.с.9).

Згідно свідоцтва про смерть, виданого 11 серпня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стануЗаводської районної ради м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області, 11 серпня 1999 року померла ОСОБА_5, яка була матір'ю ОСОБА_1 (а.с.23).

Згідно довідки МСЕК від 23.01.1974 року серії 58Ш № 351802 ОСОБА_1 була присвоєна третя група інвалідності з дитинства, безстроково.(а.с.10)

11 травня 2016 року за вих.№2017/05/40 Дніпродзержинським обєднаним управлінням Пенсійного фонду України Дніпропетровської області було направлено запит до міжрайонної Дніпровської МСЕК №2 м. Дніпродзержинська для підтвердження настання у ОСОБА_1, інвалідності у віці 18 років, оскільки інвалідність з дитинства була підтверджена у віці 20 років, що підтверджується листом Кам'янського об'єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.(а.с.12).

Згідно п.14 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03 грудня 2009 року, причинний звязок інвалідності з хворобами, перенесеними у дитинстві, встановлюється за наявності документів лікувально-профілактичних закладів, що свідчать про початок захворювання або травму, перенесену до 18-річного віку.

Згідно статті 234 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. В порядку окремого провадження, серед іншого, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У частині першій статті 256 ЦПК України наведено перелік справ про встановлення факту, що розглядаються судом, який не є вичерпним.

Відповідно до частини другої статті 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти (крім встановлених частиною першою цієї статті), від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Виходячи з наведених норм чинного законодавства, встановлених судом обставин і визначених відповідно до них правовідносин, суд прийшов до висновку, що заява ОСОБА_9 про встановлення факту захворювання до 18-річного віку підлягає задоволенню.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 214, 215, 223, 256, 259, 292, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 (представника заявника за дорученням, виданим Центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_2) , заінтересована особа - Кам'янське об'єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області про встановлення факту захворювання з дитинства- задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, є інвалідом ІІІ групи з дитинства, безстроково, внаслідок захворювання у дитинстві, у віці до 18 років.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення (отримання) апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Суддя Лобарчук О.О.