Провадження №2/523/4942/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р.

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

при секретарі Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в місті Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ

Позивач звернулась до суду з позовними вимогами в яких просить визнати за нею право власності на 7/80 частин житлового будинку №13, по вулиці Матюшенко, в м. Одесі, в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_2, який помер 02.07.2016р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, яка складається з вказаної вище частини житлового будинку, який складається з ? частини житлового будинку під літ. «А», загальною площею 59,5 кв.м, ? частини сараю під літ. «Л». З метою прийняття спадщини позивач звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, втім у видачі свідоцтва їй було відмовлено в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач зазначає, що частина спадкового житлового будинку належала її чоловіку на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 20.02.1980р. №100. Втім, згідно даних КП «БТІ» ОМР за померлим було зареєстроване право власності на 7/20 частин. Наявність таких розбіжностей є перешкодою в прийнятті спадщини. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Позивач в судове засідання не зявилась, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Одеська міська рада не забезпечила участі свого представника у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, що підтверджується довідковою справою в матеріалах справи.

За письмовою згодою позивача справа розглянута в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вивчивши матеріли справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що на підставі свідоцтва про право приватної власності, виданого 26.09.1984р. ЖКВ виконкому Ленінської райради, ОСОБА_2 на праві приватної власності належать 7/20 частин житлового будинку №13, по вулиці Матюшенко, в м. Одесі. Втім, з наданої відповіді з КП «БТІ» ОМР убачається, що станом на 31.12.2012р. дійсно на підставі вказаного вище свідоцтва про право приватної власності за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності, проте на 7/80 частин в звязку з затвердженим перерахунком часток і оформлення права власності.

ОСОБА_2 помер 02.07.2016р. Факт його смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД №454869, виданого Одеським міським відділом державної РАЦС ГТУЮ в Одеській області підставі а/з про смерть №6849 від 02.07.2016р.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2, згідно ст.1261 ЦК України, є його дружина ОСОБА_1 Факт перебування позивачки у зареєстрованому шлюбі підтверджується представленим свідоцтвом про одруження.

Як убачається з копії спадкової справи №28/2016, заведеною приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 до майна померлого ОСОБА_2, із заявою про прийняття спадщини, у встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України шестимісячний строк, звернулась ОСОБА_1 Відтак, позивач вважається такою, що прийняла спадщину, як спадкоємець першої черги. Інших спадкоємців за законом матеріали спадкової справи не містять та такі судом під час розгляду справи не встановлені.

Проте, нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки, за даними КП «БТІ» ОМР за померлим були зареєстровані 7/80 частин спадкового будинку, в той же час згідно наданих правовстановлюючих документів померлому на час його смерті належало 7/20 частин.

При вирішенні даної справи, суд виходить з наступного.

При вирішенні даної справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Частина 1 ст.1297 ЦК України визначає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ч.1 ст.1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Аналіз даних норм вказує на те, що правовою підставою для набуття права власності на спадкове нерухоме майно є видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом.

У відповідність до п.4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Положення про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно або видача свідоцтва про право власності на частку у спільному сумісному майні подружжя, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно п.4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Положення, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Як було зазначено вище ОСОБА_2 у встановленому законом порядку набув право власності на частину житлового будинку, частина якої була помилково зазначена в свідоцтві про право власності, яка під час життя ОСОБА_2 не була виправлена, в порядку який існував на той час, що є перешкодою спадкоємцю в отриманні свідоцтво про право на спадщину за законом. Дані обставин вказують на наявність у позивача права на звернення до суду на захист свого невизнаного спадкового права, що передбачено ч.1 ст.3 ЦПК України.

Суд вважає, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно щодо якого є правовстановлюючий документ, але відсутня державна реєстрація та / або правовстановлюючий документ спадкоємець може захищати свої права відповідно до ст. 392 ЦК України.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що предявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом визнання за позивачем права власності на спадкову частину житлового будинку в порядку спадкування за законом. Суд вважає, що таке набуття права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, направлено на захист охоронюваних законом прав та інтересів спадкоємця, у якого на даний час існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Керуючись ст.ст.10,11,57,64,174, 209, 215,218,224-227 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (іпн.) право власності на 7/80 частин житлового будинку №13 (тринадцять), по вулиці Матюшенко, в м. Одесі, , яка складається з ? частини житлового будинку під літ. «А», загальною площею 59,5 кв.м, у тому числі приміщення: житлове площею 8,4 кв.м., ? кухні площею 8,5 кв.м., ? ванни площею 4,7 кв.м., ? туалету площею 0,9 кв.м., ? веранди площею 8,4 кв.м., ? коридору площею 7,3 кв.м., ? житлових з площами 7,4 кв.м., 13,9 кв.м., ? частини сараю під літ. «Л», в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за заявою відповідача, поданою на протязі 10-ти днів, з дня отримання копії рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області, через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії рішення суду.

Суддя -