05.12.2017 227/3295/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 грудня 2017 року м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Мацишин Л.С.,

при секретарі: Верній М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком № 11 по вулиці Садовій с. Нововодяне Добропільського району Донецької області. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачу ОСОБА_2 вона доводиться тіткою. 29 серпня 2013 року між ОСОБА_3 матірю позивача та ОСОБА_1 було укладено договір дарування житлового будинку № 11 по вулиці Садовій с. Нововодяне Добропільського району Донецької області. З 1997 року у цьому будинку був прописаний племінник дарувальника, ОСОБА_2, який з 2000 року відбував покарання у місцях позбавлення волі за вироком Апеляційного суду Донецької області, а після звільнення у 2015 році, сказав, що виїжджає на постійне проживання до АР Крим. Але більш точної адреси не залишив. З того часу звязку з відповідачем немає, місцезнаходження його ОСОБА_1 невідоме.

Позивач в судове засідання не зявилась, але звернулась до суду з заявою, в якій просила розглянути справу без її участі, та зазначили, що її інтереси в суді буде представляти адвокат ОСОБА_4

Представник позивача ОСОБА_4, який діє на підставі угоди про надання правової допомоги від 14 жовтня 2017 року, в судове засідання не зявився, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Заявлені вимоги просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик в судове засідання в газеті «Урядовий Курєр». Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час та місце судового засідання і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо зазначені ним причини визнані не поважними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Суд, вважає за необхідне проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі наявні докази у їх сукупності, суд вважає, що позов про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору дарування житлового будинку та земельної ділянки від 29 серпня 2013 року ОСОБА_3 подарувала своїй дочці ОСОБА_1, а та в свою чергу прийняла в дар від своєї матері в особисту приватну власність житловий будинок № 11 з надвірними побудовами та спорудами та земельну ділянку, розташовані за адресою: по вулиці Садовій с. Нововодяне Добропільського району Донецької області. (а.с.6-7). Що також підтверджується витягом № 8643996 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію 29 серпня 2013 року за ОСОБА_1 права власності на вищезазначений житловий будинок. (а.с.8)

Згідно довідки № 699 від 11 жовтня 2017 року, виданої Нововодянською сільською радою, ОСОБА_1, за адресою: вул. Садова, буд. 11, с. Нововодяне Добропільського району Донецької області, проживає разом із чоловіком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, сином - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3. Як зазначено у довідці, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, за цією адресою зареєстрований, але не проживає з 1997 року. (а.с.15).

Реєстрація відповідача у спірній квартирі підтверджується довідкою про склад сімї та довідкою Нововодянської сільської ради Добропільського району Донецької області від 06 листопада 2017 року № 467, відповідно до яких відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за даною адресою, але не проживає. (а.с.21).

Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. ст. 316. 317, 319, 321 ЦК України).

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій ст. 64 цього Кодексу, відповідно до якої до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом його сімї.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.

Відтак, вищезазначені статті передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на житлове приміщення, будинок, квартиру тощо, від будь яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сімї.

Враховуючи викладене, а також те, що в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 понад один рік без поважних причин не мешкає у житловому будинку № 11 по вулиці Садовій с. Нововодяне Добропільського району Донецької області, суд вважає, що він втратив право користування житловим приміщенням за вказаною адресою на підставі ст. 405 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 391, 405 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 10, 60, 213 - 215, 224 Цивільного процесуального Кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: Донецька область Добропільський район с. Нововодяне вул. Садова, буд. 11.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Добропільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути ос каржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя Л.С. Мацишин

05.12.2017