Справа №173/1677/17
Провадження №2/173/921/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

При секретарі - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Зарічанська сільська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування та встановлення факту, що має юридичне значення-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся позивач ОСОБА_1, з позовом про визнання права власності в порядку спадкування та встановлення факту, що має юридичне значення до відповідача Вільногірської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа. що не заявляє самостійних вимог: Зарічанська сільська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. Згідно якої просить: встановити факт належності ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_4 правовстановлюючого документу - Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданому 12.10.2000 року Зарічанською сільської радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на ім'я ОСОБА_3. Визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва НОМЕР_3, розташовану на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. В обґрунтування позовних вимог посилаючись на наступне: його бабуся ОСОБА_3 на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданому 12.10.2000 року Зарічанською сільської радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, від 12.10.2000 року була власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

22.11.2004 року його бабуся зробила нотаріально посвідчений заповіт на його ім'я. Згідно якого, на випадок своєї смерті, заповідала йому дану земельну ділянку.

ІНФОРМАЦІЯ_4 його бабуся померла. На час смерті його бабуся проживала в м. Вільногірську, де і відкрилась спадщина після її смерті.

06.10.2008 року за його заявою Вільногірською державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа.

Але після смерті бабусі Державний акт про право приватної власності не земельну ділянку десь зник, і всі його спроби віднайти даний Державний акт залишились без успіху. В зв'язку з чим постановою державного нотаріуса Вільногірської державної нотаріальної контори від 14.09.2017 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Крім того в державному акті про право власності на земельну ділянку допущено технічну помилку. А саме ім'я його бабусі записане як ОСОБА_3, в той час як згідно паспорту та інших документів ім'я його бабусі є ОСОБА_3, що й стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи.

Відповідач - представник Вільногірської міської ради в судове засідання не з'явився, подавши заяву про слухання справи у його відсутність проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог: представник Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступними підставами: судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла - ОСОБА_3, яка на день смерті постійно проживала в м. Вільногірську Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Відповідно місцем відкриття спадщини є м. Вільногірськ Дніпропетровської області.

За життя ОСОБА_3, склала заповіт, згідно якого належне їй майно у вигляді земельної ділянки (паю) заповіла позивачу.

Після смерті ОСОБА_3, відкрилась спадщина у тому числі і на земельну ділянку (пай), площею 4.3890 га., розташовану на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Після смерті ОСОБА_3, позивач звернувся до державного нотаріуса Вільногірської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але постановою державного нотаріуса Вільногірської державної нотаріальної контори від 14.09.2017 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, а саме державного акту про право власності на земельну ділянку (пай) серії НОМЕР_2, виданому 12.10.2000 року.

Крім того у копії державного акту на земельну ділянку, виданого за життя бабусі позивача неправильно зазначене її ім'я «Зінаїда» замість правильного «Зіновія».

Суд вважає, що позовні вимоги в частині встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності державного акту на право власності на землю ОСОБА_3, підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем та часом народження цієї особи, зазначеним в свідоцтві про народження або в паспорті..

Оцінивши надані суду докази в їх сукупності судом встановлене наступне. Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_4 вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 про що зроблено актовий запис за № 114. Відповідно до копії державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданому 12.10.2000 року вбачається, що він виданий на ім'я ОСОБА_3, яка є власником земельної ділянки площею 4.3890 га., для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області.

Відповідно до копії заповіту від 22.11.2004 року вбачається, що ОСОБА_3, заповідала належну їй на праві приватної власності земельну ділянку, що належить їй на праві приватної власності на землю, згідно Державного акту серії НОМЕР_2, виданому 12.10.2000 року, вданого Зарічанською сільською радою згідно рішення сесії № 13/ХХШ від 20.08.2000 року позивачу ОСОБА_1 Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Листопад О.М., 22.11.2004 року і зареєстрований в реєстрі за № 3264.

Виходячи з того, що прізвище та по батькові ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, та прізвище і по батькові особи, на ім'я якої виданий вищезазначений Державний акт про право приватної власності на землю є однаковими, а ім'я заявниці та ім'я особи, вказаній у вищезазначеному Державному акті про право приватної власності на землю є співзвучними, крім того більш поширеним у вживанні іменем є ім'я ОСОБА_3. А ім'я ОСОБА_3 не є поширеним і майже не вживається у побуті, відповідно суд вважає, що в Державному акті про право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданому 12.10.2000 року допущена технічна помилка у написанні імені ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що державний акт про право приватної власності на землю серії НОМЕР_2, виданому 12.10.2000 року, був виданий саме заявниці, а не іншій особі, як то ОСОБА_3 і до цього часу будь-яка інша особа не заявила свої вимоги про право на дану земельну ділянку, суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги та встановити факт належності правовстановлюючого документу:- Державного акту серії НОМЕР_2, виданому 12.10.2000 року про право приватної власності на земельну ділянку площею 4.3890 га, розташованої на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області виданого на підставі рішення сесії № 13/ХХШ від 20.08.2000 року на ім'я ОСОБА_3 - ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_4.

Задовольняючи вимоги про визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщин и або її частини.

Зі змісту наданого суду заповіту, вбачається, що померла зробила розпорядження на випадок своєї смерті, а саме заповіла позивачу належну їй земельну ділянку (пай).

З чого суд робить висновок про те, що померла здійснила розпорядження на випадок своєї смерті щодо конкретно визначеного майна, земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Таким чином позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3

Також судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 мала у власності земельну ділянку площею 4.3890 гектарів, що розташована на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва отримувала правовстановлюючий документ - Державний акт про право власності на земельну ділянку, проте оригінал Державного акту про право власності на вищезазначену земельну ділянку втрачено.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право власності вважається набутим правомірним, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч, 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності..

Підстави припинення права власності передбачені ст. 346, 378 ЦК України, ст. 140 ЗК України, але ці норми не містять таку правову підставу припинення права власності, як втрата власником майна правовстановлюючого документа на майно.

Також судом встановлено факт належності вищезазначеного Державного акту про право власності на земельну ділянку (пай) ОСОБА_3, померлій, ІНФОРМАЦІЯ_4. Спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині після померлої ОСОБА_3,. судом не встановлено.

За наведених вище обставин, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному об'ємі та визнати за позивачем право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.3890 га., кадастровий номер НОМЕР_3, розташованої на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4

Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в загальній сумі 1777.71 грн., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом не встановлено вини відповідача, щодо порушення прав позивача, а необхідність звернення до суду виникла в зв'язку з неналежним зберіганням документів.

Керуючись ст. 10, 60,212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Зарічанська сільська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування та встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.

Встановити факт належності правоустановлюючого документу - Державного акту про право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого 12 жовтня 2000 року Зарічанською сільською радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області на ім'я ОСОБА_3 - ОСОБА_3, померлій ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.3890 га., кадастровий номер НОМЕР_3, розташованої на території Зарічанської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 1777.71 грн., покласти на позивача ОСОБА_1

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Верхньодніпровського районного суду. Особи, які приймали участь у розгляді справи, але не були присутні підчас проголошення судового рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з моменту отримання копії рішення.

Рішення набирає чинності після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо така скарга подана не була. У випадку подання апеляційної скарги рішення набирає чинності після розгляду справи судом апеляційної інстанції, якщо не було змінене або скасоване.

Суддя Петрюк Т.М