Справа №442/872/17
Провадження №2/442/829/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2017 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Гарасимків Л.І.

про секретарі - Петрів В.М.

за участю позивача ОСОБА_1

за участю адвоката - Черевичної Н.А.

представника позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( за нотаріально засвідченою довіреністю від 04.01.2017р. в інтересах ОСОБА_4 ) до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів внаслідок невиконання зобов»язання, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 (за нотаріально засвідченою довіреністю від 04.01.2017р. в інтересах ОСОБА_4) звернувся в суд з позовом до ОСОБА_5 про стягнення грошових коштів внаслідок невиконання зобовязання. Просить стягнути з відповідача на його користь борг за договором позики у сумі 17 431, 65 грн., витрати на про ведення виконавчих дій у сумі 1743,17 грн. та 500 грн, та судові витрати по справі у сумі 640 грн., а всього 20 274, 82 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що в 2008 році відповідач в особі ОСОБА_5 звернувся з проханням до ОСОБА_4 оформити у ВАТ «Універсал Банк» на прізвище останнього кредит в сумі 2 082,77 доларів США та отриману вищевказану грошову суму передати йому. При цьому, відповідач ОСОБА_5 зобов'язався тіло кредити та відсотки за користування кредитними коштами сплачувати особисто. На підтвердження факту отримання грошей та досягнутої домовленості ОСОБА_5 надав його сину власноручно написану та підписану ним розписку, в якій зазначив, що ОСОБА_4 дійсно отримав кредит у вищевказаному банку для його - ОСОБА_5 потреб і тому він же зобов'язується сплачувати його особисто. Після оформлення кредитного договору СL 20185 від 20.02.2008 року син передав відповідачу грошові кошти в сумі 2 082, 77 США, однак останній всупереч досягнутої домовленості та взятого на себе письмового зобов'язання суму отриманого кредиту та нараховані відсотки за користування ним не сплачував. Від зустрічей почав ухилятися за будь-яких коштів не сплатив. 12 лютого 2010 року Дрогобицький міськрайонний суд розглянувши заяву ПАТ «Універсал Банк», видав судовий наказ про стягнення з його сина боргу за укладеним кредитним договором 2 171, 66 доларів США і які були передані відповідачу, що становить в еквіваленті до національної валюти станом на 16.12.2009 року 17 315 грн. 08 коп. Дане рішення набрало законної сили. В подальшому, на підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.07.2010 року державного виконавця Кропивницької Г.І. було накладено арешт на майно. Внаслідок цього, 17 січня 2017 року сином було сплачено на користь ПАТ «Універсал Банк» борг в розмірі 17 431,65 грн., згідно квитанції № 45 витрати на проведення виконавчих дій в сумі 1 743, 17 грн. та 500, 00 грн. перераховано на депозитний рахунок Дрогобицького МРВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Таким чином, матеріальні збитки заподіяні внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе письмових зобов'язань і які син вимушений був сплатити замість ОСОБА_5 становлять 19 674,42 грн. Відтак, вважає, що наявність письмової розписки, власноручно написаної та наданої ОСОБА_5 є письмовим доказом взятого ним на себе боргового зобов'язання. Окрім цього вона є також і доказом факту укладення між ним та сином договору та передачі грошової суми відповідачу, як позичальнику. Також, містить умови отримання вказаної суми із зобов'язанням її погашення. Зважаючи на вищенаведене, вважає, що син має право вимагати повернення отриманих особисто у нього відповідачем грошових коштів у судовому порядку, яке реалізує даним зверненням до суду, оскільки на прохання про повернення заборгованості в добровільному, тобто позасудовому порядку, відповідач не реагує.

Усудовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, пояснив аналогічне викладеному в позовній заві, просить їх задоволити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_3 підтримав заявлені позовні вимоги позивача, просить їх задоволити, оскільки вважає, що наявність письмової розписки, власноручно написаної та наданої ОСОБА_5 є письмовим доказом взятого ним на себе боргового зобов'язання.

Адвокат Черевична Н.А. підтримала позовні вимоги, просить їх задоволити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з'явився, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, через оголошення в пресі, тому керуючись ст. 224 ЦПК України, суд вважає цю особу повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з копії розписки, ОСОБА_5 зобов»язався погашувати особисто зобов»язання ОСОБА_4, який отримав кредит в банку «Універсальний» для його потреб. Слід зазначити, що за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові від 2 липня 2014 року № 6-79цс14). Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов'язання, має містити умови отримання позичальником певної грошової суми саме в борг із зобов'язанням її повернення, та дату отримання коштів. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки. Саме такий правовий висновок про застосування статей 1046, 1047 ЦК України міститься в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13.

Як вбачається з копії судового наказу №2-н-78-10 від 12.02.2010 року з ОСОБА_4 слід стягнути на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором № CL20185 від 20.02.2008 року в розмірі 2121, 66 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти станом на 16.12.2009 року становить 17315, 08 грн. та судові витрати у сумі 116, 57 грн. Судовий наказ набрав законної сили 19.03.2010 року.

Постановою державного виконавця Відділу ДВС Дрогобицького МУЮ № 20292639 від 16.07.2010 року відкрито виконавче провадження щодо виконання судового наказу №2-н-78-10 від 12.02.2010 року. На підставі Постанови про відкриття виконавчого провадження було накладено арешт на майно, яке належить боржнику в межах суми боргу.

Постановою державного виконавця ВП № 53252840 від 27.01.2017 року закінчено виконавче провадження, оскільки 18.01.2017 року від представника боржника батька ОСОБА_4 надійшла заява та квитанції від 17.01.2017 року про сплату основного боргу на суму 17 431, 65 грн. та 2243,17 виконавчого збору та витрат на проведення виокнавчих дій.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Згідно зі ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Окрім цього, відповідно із вимогами ч. 1 ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Нормою ч. 2 ст. 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов, може бути надана розписка позичальника.

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з вимогами ст.1049 ЦК України, позивальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов позики. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Беручи до уваги вищенаведене та зважаючи на те, що відповідачем не надано суду підтверджуючих доказів щодо повернення позивачу грошових коштів за вказаним зобов»язанням чи їх частини, а відтак заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п.6 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому на підставі ст. ст.79, 81, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 79, 81, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 625, 1046, 1047, 1049-1050 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_5в користь ОСОБА_4 - суму боргу за договором позики в розмірі 17 431, 65 ( сімнадцять тисяч чотириста тридцять одна) грн., витрати на проведення виконавчих дій у сумі 1743 ( одна тисяча сімсот сорок три) 17 грн. та 500 ( п»ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_5в користь ОСОБА_4 судові витрати, тобто сплачений ним судовий збір при поданні позову до суду в розмірі - 640 ( шістсот сорок) гривень.

Рішення може бути оскаржено в судову палату по цивільних справах Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Гарасимків Л.І.