Справа № 132/2400/17 Провадження № 22-ц/772/2837/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 47Доповідач Голота Л. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого судді Голота Л.О.,

суддів: Кучевського П.В., Рибчинського В.П.,

за участю секретаря Топольська В.О.

з участю: відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_2адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області, ОСОБА_2, третя особа Сальницька сільська рада Калиновського району Вінницької області про визнання незаконним та скасування розпорядження Калинівської районної державної адміністрації, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку, за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_2адвоката ОСОБА_3 на ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 20 вересня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2017 року ОСОБА_4звернулася в суд з позовом до Калинівської районної державної адміністрації Вінницької області, ОСОБА_2, третя особа Сальницька сільська рада Калиновського району Вінницької області про визнання незаконним та скасування розпорядження Калинівської районної державної адміністрації, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 20 вересня 2017 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 1,6403 га, кадастровий номер :07:001:0063, яка розташована на території Сальницької сільської ради Калинівського району Вінницької областів, до розгляду справи по суті та винесення судового рішення, що набуде законної сили.

Ухвалу про забезпечення позову допущено до негайного виконання.

Не погодившись з вище зазначеною ухвалою представник відповідача ОСОБА_2адвокат ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, просить вказану ухвалу скасувати та передати заяву на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача та його представника, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції враховуючи характер спору, а також те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду дійшов висновку про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 1,6403 га, кадастровий номер :07:001:0063, яка розташована на території Сальницької сільської ради Калинівського району Вінницької областів, до розгляду справи по суті та винесення судового рішення, що набуде законної сили.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду та вважає його правильним з наступних підстав.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч. 3 ст. 151 ЦПК України).

Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 6 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі його задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся в суд з позовом про визнання незаконним та скасування розпорядження Калинівської районної державної адміністрації, скасування державного акту на право власності на земельну ділянку на імя ОСОБА_2, посилаючись на те, що при прийнятті спадщини після померлого чоловіка на земельну ділянку розміром 1,6403 га на території Сальницької сільської ради Калинівського району вона дізналася про те, що земельна ділянка знаходиться у власності відповідача ОСОБА_2

Таким чином, між сторонами існує спір про право, предметом якого є спірна земельна ділянка, підстави та право набуття права власності на неї.

На підставі вказаних обставин та положень закону, суд дійшов правильного висновку щодо існування майнового спору між сторонами. З метою забезпечення виконання судового рішення в майбутньому, у разі задоволення позову, судом і був забезпечений позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

Посилання в апеляційній скарзі на необґрунтованість ухвали суду є безпідставним, так як, суд забезпечуючи позов врахував та дійшов обґрунтованого висновку, що існує реальна загроза невиконання рішення суду в майбутньому.

Слід зазначити, що забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

У справі « Суомінен проти Фінляндії», п.36, від 1.07.2003 року Європейський суд з прав людини зазначає, що хоча п.1статті 6 Конвенції зобов»язує суди обгрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов»язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги, що позивачем не надано суду жодних доказів в рахунок обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову, а судом не наведено в ухвалі жодних обставин на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду спростовуються правильними висновками суду та наявними в матеріалах справи доказами.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до висновку, що постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд діяв відповідно до вимог, передбачених ст. 153 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є підставою для скасування ухвали.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1, ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2адвоката ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 20 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Л.О. Голота

Судді П.В. Кучевський

ОСОБА_5

/підписи/

Згідно з оригіналом: