АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 552/4783/17 Номер провадження 22-ц/786/2584/17Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н. Л. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Пікуля В.П., Прядкіної О.В.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 29 серпня 2017 року

по справі за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

Заслухавши суддю-доповідача апеляційного суду, перевіривши матеріали справи, колегія суддів,-

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2017 року позивач ОСОБА_3 обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства (далі ПОКВПТГ) «Полтаватеплоенерго» звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01.09.2013 року по 01.05.2017 року в розмірі 15753,91 грн., індекс інфляції в сумі 5246,34 грн. та 3% річних в сумі 822,66 грн., а всього 21822,91 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Полтава від 29 серпня 2017 року позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» суму заборгованості за послуги теплопостачання, отримані за адресою: АДРЕСА_1, за період з 01.09.2013 року по 01.05.2017 року з урахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 21822 грн. 91 коп.

Вирішено питання судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» судові витрати в розмірі 1600 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» в частині стягнення індексу інфляції та 3% річних у розмірі 6069 грн., прийняти до відома, що вона визнає заборгованість, що утворилась за період з 30.03.2016 року до 01.05.2017 року та розстрочити виконання судового рішення на 8 місяців. Посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення згідно п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим 07 лютого 2014 року Другою ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою на майно померлого 07 червня 2013 року ОСОБА_4, ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належала 1/2 частка квартири АДРЕСА_2.

Згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 29 листопада 2016 року ОСОБА_2 придбала частку співвласника ОСОБА_5, внаслідок чого право спільної часткової власності на майно припинилось та відповідач стала єдиним власником вказаної квартири.

30 березня 2016 року між сторонами було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, яким визначено права та обовязки ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», як виконавця, та ОСОБА_2, як споживача послуг, що надаються за адресою: АДРЕСА_3.

За умовами п.п. 13 п. 20 договору відповідач визнала заборгованість, що виникла станом на 01 березня 2016 року в сумі 12 715,86 грн., та зобовязалась оплатити борг до 01 березня 2017 року щомісячно рівними частинами та включаючи поточні платежі.

Всупереч вимог ст.ст. 526, 901, 903 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» своїх зобовязань відповідач належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 01 травня 2017 року утворилась заборгованість.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції вірно визначився із характером спірних правовідносин сторін та нормами матеріального права, що підлягають застосуванню, проте дійшов помилкових висновків, що вимоги позивача є повністю обґрунтованими.

Встановивши, що з часу відкриття спадщини - 07 червня 2013 року та до моменту придбання частки другого співвласника - 30 червня 2016 року, ОСОБА_2 була власником 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 та відповідно до положень ст. 360 ЦК України, як співвласник, зобовязана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, суд першої інстанції при визначенні розміру заборгованості відповідача вказаного не врахував та безпідставно стягнув борг за даний період у повному обсязі, тим самим поклавши на ОСОБА_2 обовязок по утриманню спільного майна, що не є співмірним з розміром належної їй частки. Доказів укладення між співвласниками квартири договору щодо порядку утримання спільного майна матеріали справи не містять.

За вказаних обставин доводи апеляційної скарги відповідача в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

В іншій частині доводи заявника є безпідставними і до уваги колегією суддів не беруться.

Як вбачається зі змісту Договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води від 30 березня 2016 року, сторони в належній формі та у відповідності до принципу свободи договору (ст.ст. 6, 627 ЦК) визначили спеціальний порядок погашення споживачем заборгованості, що виникла станом на 01 березня 2016 року у сумі 12 715,86 грн., та встановили обовязок відповідача сплачувати вказаний борг з урахуванням поточних платежів за послуги теплопостачання, тому за наявності конкуренції між п. 18 та п.п. 13 п. 20 договору застосуванню підлягають положення договору, що встановлюють спеціальний порядок врегулювання спірних правовідносин.

Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, надані по справі платіжні документи з оплати ОСОБА_2 послуг ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не містять вказівки про призначення платежу саме на сплату заборгованості за раніше отримані послуги теплопостачання, тому доводи заявника щодо неправильного зарахування позивачем проведеної нею оплати наданих послуг не відповідають фактичним обставинам справи та умовам укладеного між сторонами договору.

З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобовязань на них поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності боржника, тому прострочення виконання грошового зобовязання з оплати отриманих житлово-комунальних послуг з вересня 2013 року незалежно від часу оформлення договірних відносин сторін покладає на відповідача обовязок сплатити на вимогу позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За вказаних обставин, оскільки позовні вимоги ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про стягнення боргу з ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню відповідно до частки останньої у праві власності на квартиру АДРЕСА_2 та з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних за час прострочення з 01 вересня 2013 року по 01 травня 2017 року, рішення суду першої інстанції про задоволення позову у повному обсязі підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення.

За правилами ч. 5 ст. 88 ЦПК України, ухвалюючи нове рішення колегія суддів відповідно змінює розмір судових витрат.

Підстав для розстрочки виконання рішення колегією суддів по справі не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 29 серпня 2017 року скасувати та постановити нове рішення.

Позовні вимоги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» за послуги теплопостачання, отримані за адресою: АДРЕСА_4, за період з 01 вересня 2013 року по 01 травня 2017 року з урахуванням індексу інфляції та 3% річних 10473 грн. 23 коп. та 769 грн. 23 коп. понесених судових витрат зі сплати судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: С.Б. Бутенко

Судді: /підписи/ ОСОБА_6

ОСОБА_7

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО.

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1