Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2017 Справа №607/3999/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_3, звернулась в суд з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_5 З урахуванням збільшених позовних вимог просить стягнути з останнього 171'480,12 грн. матеріальної та 25'320 моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), яка трапилась 11 грудня 2015 року за участі автомобіля, яким керував її чоловік ОСОБА_6, та тим, котрий перебував під керуванням ОСОБА_5 Саме останнього судом визнано винним у вказаній ДТП. В результаті зазначеної пригоди належний їй транспортний засіб отримав пошкодження, котрі вилились для неї у вказаний матеріальний збиток. Також нею понесені додаткові витрати на проведення експертиз та повідомлення відповідача про їх проведення на загальну суму 2'066,4 грн. Окрім цього їй було заподіяно моральних страждань, котрі наступили внаслідок неможливості користуватись власним транспортом, пережитого психологічного стресу, душевних і психологічних страждань, страху за життя рідних, змін в повсякденному житті та службовій діяльності. Нанесену їй моральну шкоду вона оцінює в 25'320 грн.

Представник позивача у судовому засіданні зазначені вимоги підтримала та просила їх задовольнити з мотивів, викладених у позові.

Представник відповідача у судовому засіданні позов визнала частково. Вважає, підставно буде стягнути з її клієнта 50'000 грн. матеріальної та 5'000 грн. моральної шкоди, а у решті вимог відмовити за їх необґрунтованістю.

Суд, заслухавши пояснення сторін, всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши письмові докази у справі, прийшов до переконання, що позов слід задовольнити з огляду на таке:

11 грудня 2015 року приблизно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_5, керуючи транспортним засобом марки «Мерседес», р.н. НОМЕР_1, 271-им кілометром + 300 метрів автодороги «Доманове-Ковель-Чернівці-Треблече» у с. Байківці, поблизу с. Горинка, Кременецького району Тернопільської області виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Шкода», р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_6, який рухався в зустрічному напрямку.

Вказана ДТП, котра призвела до механічних пошкоджень автомобіля марки «Шкода», р.н. НОМЕР_2, трапилась внаслідок порушення ОСОБА_5 пунктів 2.3 (б), 1.5 ч. 1, 10.1, 13.2, 14.6 ПДР у чому його визнано винним відповідно до постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 лютого 2016 року (справа № 607/632/16-п).

Власником автомобіля марки «Шкода», р.н. НОМЕР_2, є позивач.

Цивільна відповідальність ОСОБА_5 на момент ДТП була забезпечена у ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_7» згідно полісу АЕ/5481099.

Вказаним страховиком було виплачено потерпілій у вказаній ДТП стороні 50'000 грн. страхового відшкодування.

Усі вказані вище обставини визнані сторонами, а тому, в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягають.

З висновку № 140 від 09 лютого 2016 року експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля НОМЕР_3 вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику цього автомобіля при ДТП складає 178'796,63 грн.

Також пошкоджень зазнав і двигун вказаного автомобіля і вони, відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 187 від 05 травня 2016 року, складають 34'383,49 грн.

Посилання представника відповідача на порушення експертами вимог нормативно-правових актів, котрі регулюють процедуру проведення експертиз суд до уваги не бере, оскільки вони є необґрунтованими.

Щодо тверджень ОСОБА_2 про відсутність додатків до зазначених висновків, то вони надані представника позивача в процесі судового розгляду та піддані належному правому аналізу.

Також відповідно до висновку № 0219-01 від 19 лютого 2016 року спеціаліста з трасологічного дослідження автомобіля «Skoda Octavia» встановлено, що ідентифікаційний номер кузова цього автомобіля не змінювався.

В силу вимог ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як розяснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пункті 6 своєї Постанови № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», <…> Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 ПДР).

Отже завданою та невідшкодованою позивачу залишилась шкода на суму 171'480,12 грн. (178'796,63 + 34'383,49 - 50'000 = 171'480,12), котра підлягає стягненню з ОСОБА_5, як особи, яка на відповідній правовій підставі володіла джерелом підвищеної небезпеки, яким ця шкода була заподіяна.

Також до цієї шкоди слід віднести і інші збитки, якими відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України є <…> витрати, які особа зробила <…> для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а саме:

-800 грн. витрачених на оплату послуг евакуатора з м. Кременець Тернопільської області до с. Мирогоща, Дубенського району Рівенської області згідно видаткового касового ордера від 26 грудня 2015 року;

-1'300 грн., затрачених на оплату послуг евакуатора з с. Мирогоща, Дубенського району Рівненської області до м. Луцьк згідно з видатковим касовим ордером від 21 січня 2016 року;

-600 грн., витрачених на оплату послуг по розбиранню та збиранню зазначеного транспортного засобу згідно акту виконаних робіт № ПТС0050060 від 27 січня 2016 року та товарного чеку № 0004 від 27 січня 2016 року;

-2'100 грн., оплачених за висновок спеціаліста ТОВ «Науково-дослідне бюро судових експертиз Сантодор» відповідно до квитанції 0.0.507757303.1 від 18 лютого 2016 року;

-3'500 грн., оплачених за висновок спеціаліста, щодо визначення розміру моральної шкоди згідно квитанції до прибуткового касового ордера від 12 травня 2016 року

Таким чином загальна суму коштів, котрі підлягають до стягнення з відповідача в користь позивача складає 173'546,52 грн. (171'480,12 + 800 + 1'300 + 600 + 2'100 + 3'500 = 173'546,52)

Що стосується вимог позивача про стягнення моральної шкоди то тут слід зазначити наступне:

статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: <…> у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; <…>.

В силу вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до розяснень, наданих у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної немайнової шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховується стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь і зниження престижу, ділової репутації.

Судом встановлено, що неправомірними діями ОСОБА_5 позивачу дійсно було заподіяно душевних хвилювань, розмір та глибина яких викладена у висновку психоаналітика ОСОБА_8 від 22 квітня 2016 року. Саме тому в користь ОСОБА_3 слід стягнути моральну шкоду.

При визначенні суми такої шкоди, суд бере до уваги вказаний вище висновок психоаналітика яким встановлено, що сума компенсації, нанесеної в результаті душевних хвилювань позивача, становить 25'320 грн., котрі слід стягнути з ОСОБА_5

Посилання представника відповідача на завищений розмір вказаної моральної шкоди суд залишає поза увагою, оскільки вони, всупереч ч. 1 ст. 60 ЦПК України, не підтверджені доказово.

Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 2'266,2 грн.

Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, при стягненні на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність, суд вирішує питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Таким чином, слід зобовязати позивача передати відповідачу перераховані у ремонтній калькуляції № 140 від 09 лютого 2016 року замінені деталі свого автомобіля, які були пошкоджені при ДТП, після відшкодування їх вартості.

керуючись ст.ст. 209, 213-215, 218, 223 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_3:

-173'546 (сто сімдесят три тисячі пятсот сорок шість) грн. 52 коп. матеріальної шкоди;

-25'320 (двадцять пять тисяч триста двадцять) грн. моральної шкоди;

-2'266 (дві тисячі двісті шістдесят шість) грн. 20 коп. судового збору.

Зобовязати ОСОБА_3 передати ОСОБА_5 замінені, відповідно до ремонтної калькуляції № 140 від 09 лютого 2016 року, деталі автомобіля НОМЕР_4, пошкоджені внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 11 грудня 2015 року, після відшкодування їх вартості.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_9