Справа № 569/5706/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.,

секретар судового засідання Прокопчук Л.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненського міського центру творчості учнівської молоді про заборону повернення на посаду,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рівненського міського центру творчості учнівської молоді, в якому з обставин і підстав, що були 8 і 9 квітня за №569/13450/14-ц і №569/19449/14-ц відповідно, в приміщенні з табличкою на дверях «суддя Наумов Сергій Володимирович» на другому поверсі Рівненського міського суду, просить заборонити повертати його в будь-який спосіб на посаду керівника гуртка трасового автомоделювання в Рівненський міський центр творчості учнівської молоді.

В судовому засіданні позивач повністю підтримав заявлений позов.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала, просила в його задоволенні відмовити за необґрунтованістю.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3, яка є директором Рівненського міського центру творчості учнівської молоді, показала, що ОСОБА_1 працював в 2013 році на посаді керівника гуртка Рівненського міського центру творчості учнівської молоді. В 2013 році при звільненні та поновленні ОСОБА_1 на посаді вона діяла відповідно до вимог чинного законодавства та рішення суду.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, допитавши свідка, дослідивши докази вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Звертаючись до суду позивач просить заборонити повертати його в будь-який спосіб на посаду керівника гуртка трасового автомоделювання в Рівненський міський центр творчості учнівської молоді.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України.

У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Зі змісту ч. 2 ст. 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Ст. 43 Конституції України визначає, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Відповідно до ст. 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Як слідує з позовних вимог ОСОБА_1 він фактично просить не захистити (забезпечити), а навпаки обмежити його у конституційному праві на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, гарантованому ст. 43 Конституції України, що є неприпустимим обмеженням, не передбаченим Конституцією України, і у спосіб ним визначений. За таких обставин, в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 212-215, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Рівненського міського центру творчості учнівської молоді про заборону повернення на посаду відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд в Апеляційний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення суду складено 17 листопада 2017 року.

Суддя О.О. Першко