Справа № 645/4674/17
Провадження № 2/645/2466/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого судді Шарка О.П., секретаря судових засідань ОСОБА_1В,, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Індустріального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова, Державної казначейської служби України, третя особа Пенсійний фонд України, про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та обґрунтовує його наступним. 21.09.2016 року. Орджонікідзевським районним судом м. Харкова прийнято постанову за позовом до управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова про визнання протиправним рішення та зобовязання вчинити певні дії, позов задоволено частково, а саме:в частині зобовязання провести перерахунок пенсії державного службовця з моменту призначення з 30.04.2014 р. по 11.01.2016 р. залишено без розгляду. визнано протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова від 04.07.2016 р. № 20 щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, премій, надбавки за загальний економічний стаж роботи в розмірі 30 % та зобовязано управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова починаючи з 12.01.2016 р. здійснити перерахунок пенсії, призначеної на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу», виходячи з розміру 80% від заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообовязкове державне соціальне страхування з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, суми матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, індексації заробітної плати, премій, надбавки за загальний економічний стаж роботи в розмірі 30 % відповідно до довідок Центральної обєднаної державної податкової інспекції м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 23.05.2016 року № 169/10/20-23-05-26 та від 02.06.2016 р. № 58/20-30-05-51 та провести відповідні виплати з урахуванням фактично виплачених сум. Постанова суду набрала законної сили 02.03.2017 р.

На думку позивача судом встановлено,що в довідках про складові заробітної плати, наданих ОСОБА_2 для призначення пенсії по інвалідності державного службовця, зазначені, в тому числі і «інші виплати», які відповідач по справі не врахував у складі заробітної плати. Позивач вказує, що їй достеменно відомо, що управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова щомісяця, з квітня 2014 р. незаконно не доплачувало пенсію у розмірі 368 грн.43 коп.

Позивач вважає що внаслідок вказаних недоврахувань їй завдано збитків та вона не отримала відповідні доходи, що могла б реально отримати,відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. п. 2 частини другої тієї ж статті збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Згідно ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Ця норма кореспондується з нормами статті 1173 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Позивач зазначає що відповідно до ст. 1175 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі в результаті прийняття органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування нормативно-правового акта, що був визнаний незаконним і скасований, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини посадових і службових осіб цих органів, тому на її думку вина управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова підтверджується саме постановою Орджонікідзевського районного суду по справі № 644/5656/16-а від 26.09.2016 року.

У період з травня 2014 р. по грудень 2015 р. на думку позивача ,включно з вини управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова позивач недоотримала пенсію у сумі 7368 грн.60 коп.( 368 грн.43 коп. х 20 місяців ), з врахуванням індексу інфляції станом на 22.10.2017р. - 15345 грн. 31 коп. Частиною 1 ст. 25 Бюджетного кодексу України встановлено, що казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Частиною 2 цієї статті визначено, що відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій ш бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування), а також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом. Згідно зі ст. 2 ЦК України держава Україна є учасником цивільних відносин, а тому має бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди за рахунок держави. Її в таких випадках представляє орган, який здійснює функції держави у цих правовідносинах. Відповідно до п. 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого Указом Президента України від 15.04.2015 №215, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, є Державна казначейська служба України (Казначейство), яке, зокрема,здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. З огляду на положення ст.ст. 2, 1173 ЦК України та ч.2ст.25 Бюджетного кодексу України сума майнової шкоди підлягає стягненню з Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особі, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені позовні вимоги надали пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві та просили суд стягнути з держави в особі Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 на відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди, завданих ОСОБА_3 обєднаним управлінням Пенсійним фондом України м. Харкова, щодо не нарахованої та не отриманої різниці у пенсії державного службовця за період з травня 2014 року по грудень 2015 року включно, з урахуванням індексу інфляції в сумі 15345 грн.31 коп. шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування шкоди, завданої рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень.

Представник відповідача не погодився з позовними вимогами та просив суд відмовити в задоволенія виходячи з наданих заперечень та в звязку з недоведеністю позовних вимог.

Суд заслухавши пояснення сторін та дослідивши надані письмові докази зазначає наступне.

Встановлено,що постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова 21 вересня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Адміністративний позов ОСОБА_2 про зобов'язання провести перерахунок пенсії державного службовця з моменту призначення з 30.04.2014 року по 11.01.2016 року залишений без розгляду. Рішення управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова від 04.07.2016 року № 20 щодо відмови в проведенні ОСОБА_2 перерахунку пенсії з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, премій, надбавки за загальний економічний стаж роботи в розмірі 30% визнано протиправним. Зобов'язано управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова починаючи з 12.01.2016 року здійснити перерахунок ОСОБА_2 пенсії державного службовця, призначеної на підставі ст. 37 Закону України «Про державну службу», виходячи з розміру 80 % від заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування з урахуванням суми матеріальної допомоги на оздоровлення, суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, премії, надбавки за загальний економічний стаж роботи в розмірі 30%, відповідно до довідок Центральної об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області від 23.05.2016 року №169/10/20-23-05-26 та від 02.06.2016 року №58/20-30-05-51 та провести відповідні виплати з урахуванням фактично виплачених сум. Дане рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова набрало законної сили - 02.03.2017 року та виконано в повному обсязі.

Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням: фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК).

Позивач, звертаючись до суду на підставі ст.1173 ЦК України, просить відшкодувати завданих збитків у вигляді упущеної вигоди

Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відшкодування майнової шкоди за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Відповідно до вимог ст. 22 ЦК України вбачається, що збитками є: втрати, які особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відшкодування свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які б особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди містяться у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана її майну, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (ст.1173 ЦК України).

Таким чином, на відміну від загальної норми ст.1166 ЦК України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальна норма ст. 1173 ЦК України допускає можливість відшкодування шкоди незалежно від вини державних органів.

За таких обставин, необхідною підставою для притягнення органу державної влади (у даному випадку ОСОБА_3 обєднане управління Пенсійного фонду України в м.Харкові ) до відповідальності у виді стягнення шкоди є факти неправомірних дій цього органу, наявність шкоди та причинний зв'язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. При цьому неправомірність рішення, дій або бездіяльності органу державної влади має підтверджуватись відповідним рішенням суду, яке буде мати преюдиційне значення для справи про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

В спірних деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди (її розмір), протиправність (незаконність) поведінки органу державної влади та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.

Позивач, вказуючи на неправомірні дії відповідачів ОСОБА_3 обєднане управління Пенсійного фонду України в м.Харкові та Державна казначейська служба України, жодних належних та допустимих доказів щодо цього суду не надав. Його вказівки зводяться до власних тверджень та застосування правових норм.

Не є доказом неправомірної поведінки відповідача і посилання на ст.46 Конституції України, оскільки вказане твердження позивача ґрунтуються лише на його особистому тлумаченні цієї правової норми. Щодо посилання позивача на рішення Європейського суду з прав людини то суд відмічає, що вказаними рішеннями визнано порушення при розгляді справ ст.6 Конвенції (право на справедливий суд) щодо відсутності аналізу судами вимог заявника. Однак зазначені рішення жодним чином не підтверджує неправомірність дій відповідача.

Суд також знаходить недоведеним і факт спричинення збитків та його розмір та погоджується з твердженнями відповідача, що доводи позивача ґрунтуються лише на власних розрахунках.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем в установленому порядку не було доведено наявність неправомірної поведінки відповідача, шкоди та її розміру, причино-наслідкового зв'язку між діями органу та шкодою, що в свою чергу виключає цивільну відповідальність за заподіяну матеріальну шкоду та вказує про відсутність підстав для її відшкодування.

Щодо позовної вимоги про стягнення упущеної вигоди, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у цій частині, оскільки наявність та розмір упущеної вигоди внаслідок недоотримання не нарахованої та не отриманої пенсії згідно наданого позивачем розрахунку також не доведено, а є припущенням, на якому в силу вимог ч. 4 ст. 60 ЦПК України не може ґрунтуватися доказування.

В И Р І Ш И В:

У позовних вимогах ОСОБА_2 до Індустріального обєднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова, Державної казначейської служби України, третя особа Пенсійний фонд України, про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади відмовити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

Суддя