Справа № 755/8918/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" серпня 2017 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

Головуючого - судді САВЛУК Т.В.

За участі секретаря Бурячек О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Київської міської ради з вимогою визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, терміном на два місяці з часу набрання рішенням суду законної сили, що є предметом позову.

Обґрунтовуючи підстави звернення з позовом до суду тим, позивач посилається на наступне, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати позивача - ОСОБА_2, за життя мати не залишила заповіт, єдиним спадкоємцем першої черги за законом майна померлого спадкодавця є позивач. В межах визначеного законодавством строку позивач звернувся до Десятої Київської нотаріальної контори з питання видачі свідоцтва про право на спадщину, в усному порядку нотаріусом було роз'яснено, що спадщина оформляється після спливу шестимісячного строку з часу смерті спадкодавця, у зв'язку з чим позивач звернулась до нотаріальної контори лише 26 травня 2017 року, однак отримала постанову державного нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з пропуском строку, встановленого ст.1270 Цивільного кодексу України, де роз'яснено про можливість вирішення питання про поновлення строку для прийняття спадщини в судовому порядку. Позивач вважає, що оскільки вона є єдиним спадкоємцем, спір щодо поділу спадкового майна відсутній, спадщина на даний час не визнана відумерлою і є відкритою, строк на прийняття спадщини позивачем пропущено з поважних причин, тому просить визначати додатковий строк для прийняття спадщини, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, до суду надійшла заява позивача про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити на підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача - Київської міської ради, в судове засідання не з'явився, до суду надійшли письмові пояснення по суті предмету спору, за змістом пояснень відповідач просить прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справи у відсутності їх уповноваженого представника.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 Цивільного кодексу України спадкування здійснюється за заповітом та за законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Виконавчим комітетом Медвинської сільської ради Богуславського району Київської області ІНФОРМАЦІЯ_1 року (актовий запис №63). (а.с.5)

Відповідно до статі 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За життя ОСОБА_2 не залишила заповіт, єдиним спадкоємцем першої черги за законом є донька померлої - ОСОБА_1, позивач у справі, факт родинних стосунків спадкоємця зі спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження позивача. (а.с.4).

Відповідно до частини першої та другої статі 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійного із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

26 травня 2017 року державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори Ткач Т.В. винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, мотивуючи тим, що в провадженні Десятої Київської державної нотаріальної контори знаходиться спадкова справа №578/2017 щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2, як убачається з матеріалів справи факт прийняття спадщини ОСОБА_1 не встановлено, протягом шести місяців зі дня смерті спадкодавця вона не подала заяву про прийняття спадщини, тому з урахуванням положень ст.1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 Цивільного кодексу України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. (а.с.7)

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно частини другої ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як роз'яснено в п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. ( ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України)

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом щодо майна спадкодавця ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

При вирішенні питання про визначення позивачу додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини суд враховує, що позивач фактично прийняла спадщину до складу якої входить нерухоме майно, а саме: 1/5 частина квартири АДРЕСА_1, та враховуючи наявність доказів, що позивач є співвласником квартири, отримавши у спадок 1/5 частину цієї ж квартири, вживає заходів щодо збереження житла в придатному для проживання стані, що дає підстави вважати про фактичне прийняття позивачем спадщини, а зважаючи на наявність об'єктивних обставин, що перешкодило позивачу своєчасно звернутись до нотаріальної контори та прийняти спадщину у встановлений законодавством строк, що дає підстави для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. (ст.4 Цивільного процесуального кодексу України)

Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з'ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визначення.

При цьому слід виходити з положень ст. 11 ЦК про підстави виникнення цивільних прав і цивільних обов'язків. Відповідно до них цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, передбачених актами цивільного законодавства, Конституцією України та міжнародними договорами України, а також із дій осіб, не передбачених цими актами, але які породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до частини третьої ст.212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, ухвалюючи рішення суд встановлює ОСОБА_1, як спадкоємцю першої черги за законом майна спадкодавця ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, додатковий строк на два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, який рахувати з дня набрання рішенням суду законної сили.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1261, 1270, 1272, 1276 Цивільного кодексу України, п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст.1, 4, 10, 11, 57, 58, 60, 208, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити.

Встановити ОСОБА_1, як спадкоємцю першої черги за законом майна спадкодавця ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, додатковий строк на два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, який рахувати з дня набрання рішенням суду законної сили.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва, яка подається через Дніпровський районний суд міста Києва, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я