Справа № 360/303/17-ц Головуючий у І інстанції Міланіч А. М.
Провадження № 22-ц/780/4528/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 47 23.11.2017
УХВАЛА

Іменем України

23 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Коцюрби О.П.,

Суддів - Сержанюка А.С., Журби С.О.,

При секретарі Дрозд Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 01 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя.

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася до Бородянського районного суду Київської області з вказаним позовом, який в процесі розгляду справи уточнила, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 01 лютого 2003 року і від цього шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В період шлюбу, за спільні кошти за договором купівлі-продажу від 08 липня 2006 року, на імя відповідача, сторонами була придбана земельна ділянка площею 0,0324 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по вул. Радянській, 4 в смт.Клавдієве, Бородянського району, Київської області.

У 2004 році, ще до купівлі земельної ділянки, зі згоди тогочасної власниці матері позивачки ОСОБА_5, на вказаній земельній ділянці вони з чоловіком розпочали будівництво житлового будинку, який до цього часу недобудований та непридатний для житла.

Оскільки у добровільному порядку сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу вказаного майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, позивач просила в порядку розділу майна на підставі ст. ст.60-63,68-71 СК України визнати зазначену земельну ділянку та будівельні матеріали, витрачені на недобудований житловий будинок на цій земельній ділянці спільною частковою власністю,по ? частині у кожного - ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 01 серпня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просив, скасувати рішення Бородянського районного суду Київської області від 01 серпня 2017 року, ухвалити у справі нове рішення про відмову ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що рішення Бородянського районного суду Київської області від 01 серпня 2017 року є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Бородянського районного суду Київської області від 01 серпня 2017 року, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 01 лютого 2003 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Бородянського районного суду Київської області від 04 лютого 2014 року. Під час шлюбу, у них, 20 листопада 2004 року народився син ОСОБА_4.

За час перебування сторін у шлюбі, за договором купівлі-продажу від 08 липня 2006 року, ними на імя відповідача була придбана земельна ділянка площею 0,0324 га., з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по вул.Радянській (на даний час Амосова), 4 в смт. Клавдієве, Бородянського району, Київської області.

Як вбачається з матеріалів справи, показів свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, та визнається сторонами, ще до придбання спірної земельної ділянки, сторони в 2004 році самовільно розпочали будівництво на ній жилого будинку, який до цього часу недобудований. При цьому, як засвідчили свідки, будинок будувався як за кошти сторін у справі та і за кошти їх рідні.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч. 3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

За правилами ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В обгрунтування своїх заперечень щодо належності йому спірного майна на праві особистої власності відповідач посилається на те, що спірне майно було придбане за його особисті кошти, в тому числі отримані від продажу належної йому частини квартири в м.Буча, Київської області.

Вказані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та суперечать зібраним у справі доказам, зокрема, самому договору купівлі-продажу частини квартири, який був укладений 13 вересня 2006 року, тобто, вже після придбання земельної ділянки 08 липня 2006 року.

Також, ОСОБА_2, на підтвердження своїх доводів, суду не надано жодних доказів вкладення ним будь-яких особистих коштів, в тому числі і отриманих від продажу вказаної частини квартири, як в придбання земельної ділянки, так і в придбання будівельних матеріалів на будівництво на цій ділянці будинку.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з думкою Бородянського районного суду Київської області про те, що вказана земельна ділянка та будівельні матеріали належать сторонам на праві спільної сумісної власності, так як були набуті ними за час їх шлюбу.

За правилами ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Так як підстав для відступлення від рівності часток не вбачається, то суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що частки сторін в їх спільному майні є рівними.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що Бородянський районний суд Київської області на законних підставах задовольнив позовні вимоги ОСОБА_3 та розділив спільне сумісне майно бувшого подружжя, визнавши за ОСОБА_3 і ОСОБА_2 право власності, по 1/2 частині за кожним, на земельну ділянку площею 0,0324 га., з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована по вул. Амосова (Радянська), 4, в смт. Клавдієве, Бородянського району, Київської області, та будівельні матеріали, які були використані сторонами в процесі будівництва недобудованого житлового будинку, що знаходиться на вказаній земельній ділянці.

Так як Бородянський районний суд Київської області розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідноси і закон, який їх регулює, порушень норм процесуального законодавства при розгляді справи не допустив, тому, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно відхилити, а рішення Бородянського районного суду Київської області від 01 серпня 2017 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 01 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: