Ухвала

іменем україни

25 жовтня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євграфової Є.П., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Державної іпотечної установи до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду м. Києва від 17 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року Державна іпотечна установа звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5. про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 03 червня 2008 року між ВАТ «Родовід банк» та ОСОБА_5. було укладено договір про іпотечний кредит № 77.2/СЖ-153.08.1, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у сумі 700 тис. грн, зі сплатою 13,9 % річних та з кінцевим терміном до 03 червня 2021 року. Банк свої зобов'язання виконав, кредит надав.

06 серпня 2008 року між Державною іпотечною установою та ВАТ «Родовід банк» укладено договір відступлення права вимоги № 1671/08, згідно з яким банк передав позивачу всі права вимоги за договором про іпотечний кредит та за іпотечним договором.

Посилаючись на те, що на порушення умов кредитного договору ОСОБА_5 свої зобов'язання належним чином не виконала й рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року, що набрало законної сили 20 квітня 2016 року, стягнуто з ОСОБА_5. кредитну заборгованість, яка виникла станом на 01 липня 2015 року, в сумі 578 587 грн 48 коп., позивач просив стягнути з боржника за період з 01 липня 2015 року до 20 квітня 2016 року заборгованість за відсотками - 55 398 грн 37 коп., пеню - 224 172 грн 71 коп.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23 лютого 2017 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_5. на користь Державної іпотечної установи заборгованість за відсотками у розмірі 55 398 грн 37 коп., заборгованість за пенею - 55 398 грн 37 коп., витрати зі сплати судового збору - 1 661 грн 95 коп.

У решті позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 17 травня 2017 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені та судового збору змінено, шляхом збільшення суми пені, що підлягає стягненню з ОСОБА_5. на користь Державної іпотечної установи, з 55 398 грн 37 коп. до 224 172 грн 71 коп., та судовий збір - з 1 661 грн 95 коп. до 4 193 грн 57 коп.

У решті рішення залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_5 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в позові.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому ЦПК України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 20 квітня 2016 року, із ОСОБА_5. на користь Державної іпотечної установи стягнуто кредитну заборгованість у сумі 578 587 грн 48 коп., яка виникла станом на 01 липня 2015 року, та складається із суми основного боргу - 505 203 грн 70 коп., заборгованості за відсотками - 49 530 грн 68 коп., пені - 4 461 грн 08 коп., інфляційних втрат - 19 392 грн 02 коп.

Ураховуючи те, що кредитний договір, строк дії якого визначено до 03 червня 2021 року, не розірвано, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав до стягнення з боржника заборгованості за відсотками та пені за період, який не охоплений рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 січня 2016року.

При цьому суд першої інстанції зменшив суму нарахованої позивачем пені до розміру відсотків за користування кредитом, керуючись ч. 3 ст. 551 ЦК України, оскільки розмір неустойки значно перевищує розмір відсотків.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції в цій частині, зазначав наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов'язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Отже, за змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України, під розміром збитків слід розуміти суму, на яку нараховано неустойку, а не будь-яку іншу суму збитків.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України в справі № 6-473цс16 від 14 вересня 2016 року, яка відповідно до вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою до застосування, проте залишилася поза увагою суду під час ухвалення рішення.

Відповідно до долученого до справи розрахунку, заявлена у позові пеня в сумі 224 172 грн 71 коп. нарахована позивачем за період з 01 липня 2015 року до 20 квітня 2016 року та складається з 8 743 грн 40 коп. пені за несплату відсотків та 215 429 грн 31 коп. пені, нарахованої на суму стягнутої рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року заборгованості за тілом кредиту та відсотками, в розмірі 554 734 грн 38коп.

Установлено, що позивачем на заборгованість за відсотками, яка складає 55 398 грн 37 коп., нараховано пеню лише в сумі 8 743 грн 40 коп., в той час як 215 429 грн 31 коп. нараховано на суму 554 734 грн 38 коп. (заборгованості за тілом кредита та відсотками), встановлену рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 27 січня 2016 року, отже, нарахована позивачем за період з 01 липня 2015 року до 20 квітня 2016 року пеня в сумі 8 743 грн 40 коп. за несплату ОСОБА_5. відсотків, не перевищує розмір збитків - 55 398 грн 37 коп.

Не перевищує розмір збитків - 554 734 грн 38 коп. і неустойка в сумі 215 429 грн 31 коп., яка нарахована на стягнуту рішенням суду заборгованість за кредитом та відсотками.

За таких обставин, суд першої інстанції не мав правових підстав для зменшення заявленої в справі неустойки за невиконання грошового зобов'язання до розміру стягнутих відсотків за користування кредитними коштами.

З огляду на встановлені обставини, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про зміну рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені з 55 398 грн 37 коп. до 224 172 грн 71 коп. та, як наслідок, судового збору - з 1 661 грн 95 коп. до 4 193 грн 57 коп., правильно застосувавши норми матеріального права: ст. ст. 525, 526, 551, 599, 611, 1046, 1048, 1049 ЦК України, на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (ст. 212 ЦПК України).

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити та залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 17 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є.П. Євграфова

С.О.Карпенко

Г.І.Мостова