Справа № 481/1069/16-ц
Провадж.№ 2/481/26/2017
У Х В А Л А

іменем України

"14" листопада 2017 р.Новобузький районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Уманської О.В.

за участю секретаря Кузьміної Н.П.

позивача - ОСОБА_1,

його представника - ОСОБА_2

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новому Бузі Миколаївської області заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід головуючої судді Уманської О.В. від розгляду позову ОСОБА_1 до Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області, треті особи Новоюрївська сільська рада Новобузького району Миколаївської області, ПОСП «Злагода» Новобузького району Миколаївської області, відділ Держгеокадастру Новобузького району Миколаївської області про встановлення факту членства в КПСП, визнання права на земельну частку(пай) та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області, зазначивши третіми особами Новоюрївську сільську раду Новобузького району Миколаївської області, ПОСП «Злагода» Новобузького району Миколаївської області, відділ Держгеокадастру Новобузького району Миколаївської області про встановлення факту членства в КПСП, визнання права на земельну частку(пай) та зобовязання вчинити певні дії,

В судовому засіданні 14.11.2017 року представником позивача ОСОБА_2 було заявлено відвід головуючому судді Уманській О.В.

Свою заяву представник позивача мотивував тим, що суддя Уманська О.В. під час розгляду справи допускає упередженість в справі. Документи надані до суду не відповідають вимогам, встановленим законом, а тому піддаються сумніву оскільки на його думку є макулатурою. До цього часу не надані документи щодо списку осіб, які мають право на земельну частку(пай) при розпаюванні КПСП «Максимівський». Суд зобовязаний був у відповідності до рішення Ради Суддів № 74 від 04.11.2016 року притягнути до адміністративної відповідальності осіб, які проявили неповагу до суду, але цього не зробив, що викликає недовіру до суду. Крім того представник заявив, що має наміри звертатися до Ради суддів України, щодо неправомірних дій судді Уманської О.В.

На думку ОСОБА_2 дані обставини викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді Уманської О.В. у розгляді даної справи.

Вислухавши представника позивача ОСОБА_2, думку позивача ОСОБА_1, який підтримав заяву, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року) у справі «Білуга проти України» від 28.10.1998 року та інші, важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві.

Суд (судді), зобовязані викликати довіру в учасників судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод «Кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обовязків».

Пунктом 4 ч. 1 ст.20 ЦПК України визначено, що суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Однак, під час розгляду заяви про відвід головуючого судді, представником позивача ОСОБА_2 не наведено жодних обставин та не надано жодних доказів, які б свідчили про упередженість та необ'єктивність головуючого судді, а всі твердження базуються на його суб'єктивній думці, хоча всі докази, на які він посилається та які є в матеріалах справи були витребувані судом за його клопотанням. Крім того, відсутність в матеріалах справи документів, на які він посилається, не є доказом упередженості судді, а є підтвердженням неможливості тими органами, до яких звернувся суд, надати такі документи за клопотанням представника позивача. Відмова в задоволенні клопотання представнику позивача про притягнення до адміністративної відповідальності притягнення до відповідальності за неявку в судове засідання, ґрунтується на вимогах ст.170 ЦПК України, яка розяснена позивачу та його представнику в судовому засіданні, а отже грунтується на Законі.

В сукупності вищевикладеного слідує, що заява ОСОБА_2 в цілому є безпідставною та необґрунтованою.

Однак, у судовому засіданні 02 жовтня 2017 року, представник позивача ОСОБА_2 також не однократно повідомляв суду про свої наміри звертатися зі скаргами на дії головуючого судді, з метою притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Дані дії представника позивача суддя сприймає як тиск на неї при розгляді вищевказаної цивільної справи у чому склалося вже досить стійке переконання, у звязку із чим виникають сумніви щодо можливості неупередженого розгляду даної справи.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини дефініція «незалежний суд» означає насамперед «незалежний від виконавчої влади і сторін у справі» (Ringeisen v. Austria judgement of 23 June 1973, Series A, No. 16, p. 95), має поліелементну структуру та передбачає обовязкове врахування таких критеріїв: спосіб призначення суддів і позбавлення їх повноважень; строк перебування їх на посаді; наявність гарантій проти будь-якого тиску, зокрема, належний рівень матеріального забезпечення, наявність у цієї інституції зовнішніх ознак незалежності.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування субєктивного та обєктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути субєктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Суд вважає, що заяви позивача щодо написання скарг є тиском на суддю та при винесенні рішення, з боку відповідачів можуть виникнути обєктивні сумніви в тому, що рішення по справі ухвалене не безстороннім та неупередженим судом, а судом під тиском з боку позивача.

Враховуючи те, що довіра до суду є однією із ознак, які впливають як на якість судочинства так і на утвердження поваги громадян до закону і судової влади, з метою усунення будь-яких сумнівів в учасників судового розгляду та сторонніх спостерігачів щодо об'єктивності та неупередженості судді при вирішенні даної справи, в тому числі щодо можливого суб'єктивного ставлення до ОСОБА_2, оскільки останній штучно створює конфлікту ситуацію, звинувачуючи суддю Уманську О.В. в порушеннях вимог цивільного процесуального законодавства та Конституції України, а також для запобігання безпідставних скарг, образ на адресу судді, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про відвід.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11-1, 20,24,25,209,210 ЦПК України, суд,

Ухвалив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Уманської Ольги Вікторівни задовольнити.

Відвести від участі в розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області, треті особи Новоюрївська сільська рада Новобузького району Миколаївської області, ПОСП «Злагода» Новобузького району Миколаївської області, відділ Держгеокадастру Новобузького району Миколаївської області про встановлення факту членства в КПСП, визнання права на земельну частку(пай) та зобовязання вчинити певні дії, суддю Уманську Ольгу Вікторівну.

Справу передати до секретаріату Новобузького районного суду Миколаївської області, для визначення автоматизованою системою документообігу судді для розгляду справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя