Справа № 450/2829/17 Провадження № 4-с/450/32/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року Пустомитівський районний суду Львівської області у складі:

головуючого-судді КіпчарськогоМ.О.,

секретаря судового засідання Микитів Н.С.,

за участю: заявника ОСОБА_1,

державного виконавця Буць М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Пустомити скаргу ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця,-

в с т а н о в и в :

01.11.2017 р. ОСОБА_1, як боржник у виконавчому провадженні, звернувся до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця Пустомитівськогорайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 з приводу прийнятих нею 20.10.2017 р. Постанови про відкриття виконавчого провадження та Постанови про арешт належного йому майна, вчинених у виконавчому провадженні №54964457.

Зазначає, що Постанова про відкриття виконавчого провадження є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки Ухвала суду від 19.10.2017р., на підставі якої відкрито виконавче провадження, не відповідає вимогам пунктів 3 і 4 ЗУ «Про виконавче провадження», а тому державний виконавець зобов»язана була повернути Виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання.

Також вважає, що державний виконавець незаконно зобов»язала його, як боржника, подати декларацію про доходи та майно, чим перевищила свої повноваження.

З цих підстав просить визнати неправомірними дії державного виконавця Буць М.І. відносно виконання Ухвали суду №450/2829/17 від 19.10.2017р., визнати неправомірними та скасувати Постанову про відкриття виконавчого провадження і Постанову про арешт майна, винесені 20.10.2017р., а також зобов»язати Пустомитівський районний відділ ДВС винести рішення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Присутній в судовому засіданні заявник ОСОБА_1 подану скаргу підтримав з зазначених в ній підстав. Крім того зазначив, що він не згідний з ухвалою суду про забезпечення позову, винесену 19.10.2017р., а тому подав апеляційну скаргу.

Державний виконавець Буць М.І. в судовому засіданні пояснила, що діяла в межах своїх службових повноважень, а винесені нею дві згадані постанови відповідають вимогам діючого законодавства. З цих підстав просить відмовити у задоволенні скарги.

Стягувач у виконавчому провадженні ОСОБА_3 в судове засідання не явилась, подала заперечення на скаргу ОСОБА_1, в задоволенні якої просить відмовити за її безпідставністю, так як таку вважає необґрунтованою, а викладені в ній обставини такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення сторін, суд встановив наступні обставини.

На розгляді у Пустомитівському районному суді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_3 до Відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Львівській області, ДП «Сетам»,ОСОБА_1, про визнання дій державного виконавця незаконними та торгів недійсними.

По даній справі 19.10.2017р. суд виніс ухвалу , якою задовольнив заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову та наклав арешт на земельну ділянку площею 0,2089 га, належну ОСОБА_1 Дана ухвала підлягала негайному виконанню.

20.10.2017р. ОСОБА_3 звернулася у Пустомитівський районний відділ ДВС з заявою про прийняття до виконання виконавчого документу - ухвали суду від 19.10.2017р., сплативши 3200,00 грн. авансового внеску .

В той же день - 20.10.2017р. державний виконавець Буць М.І. на виконання ухвали суду винесла Постанову про відкриття виконавчого провадження №54964457, а також Постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 належної йому земельної ділянки площею 0,2089 га, яка знаходиться у с.Малечковичі Пустомитівського району.

Дані два документи містять дату та місце їх винесення, номер ВП 54964457 та підписані державним виконавцем Буць М.І., підписи якої засвідчений печаткою ДВС.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про виконавче провадження ( надалі Закон), примусовому виконанню підлягають, в тому числі, ухвали судів у цивільних справах.

Згідно ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Статтею 8 Закону визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов. Арешт на майно накладається не пізніше наступного робочого дня після його виявлення.

А статтею 18 Закону на державного виконавця покладені обов»язки щодо неупередженого, ефективного, своєчасного і в повному обсязі вжиття заходів по примусовому виконанню рішень.

Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Постанові №6 від 07.02.2014р. « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», роз»яснив: п.21). державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження при наявності передбачених законодавством обставин, які виключають можливість здійснення виконавчого провадження тощо. При цьому вимоги до виконавчого документа є єдиними і визначені Законом про виконавче провадження.

А в пункті 13 даної Постанови зазначено, що скарга на дії державного виконавця має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК та містити , зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

З врахуванням встановленого суд вважає, що державний виконавець Буць М.І. при примусовому виконанні рішення суду ухвали від 19.10.2017р. про забезпечення позову, діяла у відповідності з покладеними на нею обов»язками та в межах наданих їй повноважень, а винесені нею та оскаржені процесуальні документи у виконавчому провадженні №54964457, прийняті відповідно до закону.

Що стосується тверджень скаржника про те, що ухвала суду від 19.10.2017р. не відповідає вимогам Закону, а тому державний виконавець повинен був повернути такий виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання, то такі не заслуговують на увагу, так як згадана ухвала відповідає вимогам ст.ст.209-210 ЦПК України щодо порядку її ухвалення, форми та змісту. Суд також вважає, що скаржник ОСОБА_1 фактично не згідний з даною ухвалою суду, а тому вправі ( чим, з його слів, і скористався) оскаржити дане рішення в апеляційному порядку.

При розгляді даної скарги не встановлено порушення прав заявника, подану скаргу суд вважає необґрунтованою, а тому в її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст.14,60, 209-210, 212,383-387,291-294 ЦПК України,ст. ст. 3,8, 18 ЗУ «Про виконавчепровадження», Постановою Пленуму ВССУ №6 від 07.02.2014р. « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд-

у х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії та рішення державного виконавця Пустомитівського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2, подану 01.11.2017 року у виконавчому провадженні №54964457, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_4