Справа № 388/878/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

08.11.2017 року Долинський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Степанов С.В., при секретарі Лінська Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Долинська цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 оборони України до ОСОБА_1 про стягнення боргу за речове майно,-
ВСТАНОВИВ:

Позивач просить задовільнити позов посилаючись на наступне.

Відповідач безвідповідально віднісся до своїх обов`язків перед Військовою частинок: НОМЕР_2 , та не погасив заборгованість за речове майно яке він отримав, та повинен був повернути у зв`язку зі звільненням з військової служби на контрактній основі. Відповідно до пункту 4, розділу 3 наказу Міністра оборони України №232 від 29.04.2016 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №768/28898 від 26.05.2016 року, «Інструкція про організацію речовогс забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період»:У разі звільнення з військової служби офіцерів, прапорщиків (мічманів), а також сержантів, старшин, солдатів та матросів, які проходили службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи де позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на яке наступило за час проходження служби.

Військовослужбовець за контрактом, ОСОБА_1 , зарахований до списків військової частини НОМЕР_2 за наказом командира військової частини НОМЕР_2 №93 від 04.05.2016 року, звільнений з військової служби у запас згідно наказу командира частини №93 від 04.05.2016 року за частиною восьмою, підпунктом «е» (через службову невідповідність) статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 25.03.1992 року (зі змінами), заборгованість за речове майно складає 2 930,17 грн. (згідно наказу командира частини №101 від 17.05.2016 року та Довідки провартість речового майна, що підлягає утриманню №181 від 17.05.2016 року). Загальна сума заборгованості за колишнім військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 складає 2 930,17 грн.

У судовому засіданні представник позивача на виклик суду двічі не з`явився, згідно поданого позову просить розглянути позов без його участі, а отже на підставі поданих матеріалів.

Відповідач позов заперечив повністю. Зазначив, що у вказаній частині йому речове майно не видавалось та вимог про його повернення під час звільнення йому не ставилось. У зв`язку з вказаним вважає пред`явлений позов необґрунтованим. Вказав, що отримував обмундирування у попередньому місці служби.
Заслухавши відповідача та дослідивши докази суд встановив наступне.

Копія витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 №93 п.3 від 04.05.2016 року підтверджує зарахування солдата ОСОБА_1 на всі види забезпечення.

Копією витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 №93 п.16 від 04.05.2016 року підтверджується, що звільнений у запас ОСОБА_1 вважається таким, що всі справи здав та з 4 травня 2016 виключений з забезпечення. Крім того підтверджується, що речовий атестат знаходиться у попередньому місці служби НОМЕР_3 , що узгоджується з поясненнями відповідача про те, що майна від позивача він не отримував.

Копією витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 №101 від 17.05.2016 підтверджується надходження речового атестату ОСОБА_1 до позивача та внесені у зв`язку з цим зміни у наказі від 04.05 2016 № 93 в частині « провести відрахування вартості обмундирування в сумі2930 гривень 17 копійок…»

Копією довідки №181 від 17.05.2016 року підтверджується вартість речового майна, що підлягає утриманню;

Копією військового квитка підтверджується прийняття відповідача на військову службу за контрактом 27.02.2016, звільнення позивачем, а також прийняття та подальше проходження військової служби у іншій військовій частині.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У судовому засіданні, встановлено, що позивач не довів підстави для стягнення заборгованості, оскільки не підтвердив факт видачі відповідачу речового майна про стягнення вартості якого, пред`явлено вимогу. Так, позивачем не надано речовий атестат чи будь який інший документ, що підтверджував видачу відповідачу речового майна саме позивачем або документ, що підтверджував би повноваження на стягнення заборгованості за надані речі, проте копією витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 №93 п.16, який узгоджується з поясненнями відповідача про отримання речей у іншій військовій частині, підтверджується перебування речового атестату у попередньому місці служби НОМЕР_3 . Таким чином, позивачем не доведено право власності, чи будь яке інше право, яке б вповноважувало його вимагати стягнення заборгованості за речове майно.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Згідно ст. 386 ЦК України встановлено, що право на відшкодування завданої майнової шкоди, має власник, право якого було порушено.

На підставі викладеного вище, ст.ст. 11,15,16, 386 ЦК України та керуючись ст.ст.3З, 15, 212-219 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Повністю відмовити у задоволенні позову Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України до ОСОБА_1 про стягнення боргу за речове майно.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Долинського районного суду С. В. Степанов