Справа № 303/5742/17
ряд. стат. звіту - 49
РІШЕННЯ

Іменем України

09 листопада 2017 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі : головуючого - судді Пак М.М.

секретар судових засідань ОСОБА_1

сторони по справі: позивач ОСОБА_2

представник позивача ОСОБА_3

відповідач ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мукачево цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів ,-

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги мотивує тим, що 01 жовтня 2011 року вона з відповідачем уклали шлюб, а 26 жовтня 2011 року під час шлюбу, у них народився син - ОСОБА_5. Однак, протягом року вони з відповідачем не підтримують подружніх стосунків. На даний час малолітній син проживає з нею, а батько дитини проживає за іншою адресою. Так, на момент звернення до суду з позовом, між ними не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обовязку утримувати сина. Звертає увагу на те, що про офіційну відповідальність відповідача протягом останнього року їй нічого невідомо, однак їй відомо, що ОСОБА_4 отримує нефіксовані доходи за межами держави. Тому, на підставі вищенаведеного вона (ОСОБА_2М.) звертається до суду та просить стягнути з ОСОБА_4 на її користь аліменти на утримання сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 6500 гривень щомісячно, до досягнення сином повноліття, починаючи з дня подання позову до суду.

Позивач - ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд їх задоволити.

Відповідач - ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліменти в розмірі 1000 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до копії Свідоцтва про шлюб Серії І-ФМ №163388 виданого повторно Мукачівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 22 вересня 2017 року, між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, зареєстровано шлюб 01 жовтня 2014 року, про що складено відповідний актовий запис №484 (а.с.4).

У сторін по справі, 26 жовтня 2011 року народився син - ОСОБА_5, що стверджується копією Свідоцтва про народження Серії МА №1652430 виданого відділом реєстрації актів громадського стану м.Кішварда 28 грудня 2011 року (а.с.6).

З копії Довідки виданої фізичною особою - підприємець ОСОБА_6, вбачається, що ОСОБА_2, працює у ФОП ОСОБА_6 та її заробітна плата за період травень - вересень 2017 року склала - 16 000 грн..

Батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей і непрацездатних повнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги, незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі чи ні (у випадку народження дитини під час фактичних шлюбних відносин), чи визнаний шлюб недійсним, чи позбавлені вони батьківських прав, чи дитина від них відібрана тимчасово без позбавлення батьківських прав.

-2-

Цей обовязок закріплений в Конституції України, а також в Сімейному кодексі України, оскільки одним із найголовніших та найважливіших обовязків батьків, що випливає не тільки з усталених моральних принципів нашого суспільства, а й чинного законодавства, є моральне виховання та матеріальне утримання дитини. Це, зокрема, виявляється в забезпеченні неповнолітньої дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України Про охорону дитинства також передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх змінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно дол законів України.

Відповідно до частини 1 статті 9 Сімейного кодексу України, подружжя, батьки дитини, батьки та діти, інші члени сім'ї та родичі, відносини між якими регулює цей Кодекс, можуть врегулювати свої відносини за домовленістю (договором), якщо це не суперечить вимогам цього Кодексу, інших законів та моральним засадам суспільства.

Нормою статті 141 цього Кодексу встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до частини 2 статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини.

У відповідності до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а на підставі частини 3 статті 181 цього Кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно частини 1 статті 184 Сімейного кодексу України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Нормою частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України (із змінами і доповненнями), розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Аліменти на дитину відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині 2 статті 182 Сімейного кодексу України.

Відповідно до Закону України Про державний бюджет 2017 року, прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 01 січня 2017 року - 1689 гривень, з 01 травня - 1777 гривень, з 01 грудня - 1860 гривень.

Відповідно частини 1 пункту 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Згідно статті 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

-3-

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Судом знайдено підставність часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2, про стягнення з ОСОБА_4, аліменти на утримання сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка, виходячи з моральних засад суспільства, є виважена, розумна, справедлива і об'єктивна, оскільки позивачем доведено, що в неї на даний час важке матеріальне становище, а син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у будь-якому випадку повинен бути захищений та отримувати належне утримання від батьків, яке гарантоване як частиною 2 статті 51 Конституції України,як Сімейним кодексом України, так і частинами 1 та 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, це зокрема, виявляється в забезпеченні дитини мінімально необхідними благами, що потрібні для її життя та виховання. Тому, обов'язок відповідача ОСОБА_4 - як батька, утримувати та надавати дитині матеріальну допомогу.

Згідно статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 169 ч.4, 213, 214, 215, 218, 223, 367 ЦПК України, ст.ст. 150, 180, 182, 191 Сімейного кодексу України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, буд.№36-1, Закарпатської області, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний код - НОМЕР_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, кв.№73, Закарпатської області, аліменти на утримання сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 (одна тисяча п'ятсот) гривень, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 05 жовтня 2017 року.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, буд.№36-1, Закарпатської області, на користь держави судовий збір в розмірі - 640 (шістсот сорок) гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий М.М.Пак