Єдиний унікальний номер 229/4197/17
Номер провадження 2/229/1844/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Гонтар А.Л.

при секретарі Костенко В. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громади Новобахмутівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 03 листопада 2017 р. звернулась до Дружківського міського суду з позовною заявою до ОСОБА_2 громади Новобахмутівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що 27 червня 2011 року помер її батько ОСОБА_3 Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,120 га з кадастровим номером :02:000:0159, розташованої на території Новобахмутівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області та 1/2 частки земельної ділянки площею 4,940 га з кадастровим номером :02:000:0158, розташованої на території Новобахмутівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області. Щодо даної спадщини ОСОБА_3 написав заповіт 18 січня 2011 року на імя ОСОБА_1 11 серпня 2011 року вона звернулась до державного нотаріуса Ясинуватської державної нотаріальної контори, яка була зареєстрована у спадковому реєстрі за № 199.

Згідно відповіді щодо спадкової справи Головного територіального управління юстиції у Донецькій області найти її спадкову справу в теперешній час не має можливості, оскільки документи знаходяться в приміщенні нотаріальної контори в м.Ясинувата і доступ до них відсутній. Єдине, що у неї залишилось в підтвердження факту прийняття спадщини, це витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

В теперешній час, в зв'язку з вказаними обставинами, вона не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та розпорядитись спадковим майном.

Просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 5,120 га з кадастровим номером :02:000:0159, розташовану на території Новобахмутівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області та 1/2 частку земельної ділянки площею 4,940 га з кадастровим номером :02:000:0158, розташовану на території Новобахмутівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, надала заяву з клопотанням розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 громади Новобахмутівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області у судове засідання не зявився, надав заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, про час та місце розгляду справи їх повідомлено належним чином. З позовними вимогами погодився.

З огляду на це, відповідно до ст. 197 ЦПК України, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у суда доказів, без фіксації судового процесу.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу , він не заявив про відмову від неї. (ст. 1268 ЦК України).

Судом встановлено, що позивач є донькою ОСОБА_3, що підтверджується актовим записом № 34 від 24 серпня 1966 року та довідкою про укладення шлюбу № 614 від 28 липня 2011 року (а.с.8-9).

Відповідно до актового запису № 9 від 29 червня 2011 року ОСОБА_3 помер 27 червня 2011 року у віці 80 років (а.с.11)

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5,120 га з кадастровим номером :02:000:0159, яка розташована на території Новобахмутівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області та 1/2 частки земельної ділянки площею 4,940 га з кадастровим номером :02:000:0158, яка розташована на території Новобахмутівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області (а.с.16-17)

На день смерті, 27 червня 2011 року, ОСОБА_3 був зареєстрований і проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

11 серпня 2011 року у Ясинуватської державної нотаріальної конторі було заведено спадкову справу № 199 після смерті ОСОБА_3, але свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с. 14,15).

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1298 ЦК, частина десята статті 67 Закону України «Про нотаріат»), тобто по цій справі свідоцтво про право на спадщину позивач мала отримати після 27 грудня 2011 р.

Згідно частини першої статті 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Відповідно до п. 4.9. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року № 296/5, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно листа головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 25 вересня 2017р. № С-363-1934 Ясинуватська державна нотаріальна контора переміщена до м. Вугледар вул. Трифонова, 30 , але фактично зазначена держнотаріальна контора та її працівники не перемистилися за цією адресою. Місто Ясинувата віднесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження на підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р, та доступ до якого відсутній у зв'язку із захопленням представниками незаконних озброєних формувань. З урахуванням наведеного, видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом по спадковій справі, що була заведена Ясинуватської державною нотаріальною конторою, на теперішній час не представляється можливим.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2, 2.4 розділу 2 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Мінюсту України від 22.02.2012 року № 296/5, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

При заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту.

У разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз'яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження.

Тобто, повторне заведення в теперішній час спадкової справи органами нотаріату, які здійснюють свої повноваження на території, яка контролюється органами державної влади України, є неможливим.

Кабінетом Міністрів України 15 квітня 2015 року постановою № 210 затверджено Порядок реєстрації деяких спадкових справ у Спадковому реєстрі, який визначає процедуру реєстрації у Спадковому реєстрі спадкових справ заведених на підставі статті 91 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Проте зазначений Порядок не врегулював процедуру оформлення права на спадкування у разі, якщо спадкова справа заведена нотаріусом раніше і залишилася на території, на якій органи державної влади в теперішній час тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Суд вважає доведеним, що на теперішній час, позивач з незалежних від неї причин не може отримати свідоцтво про право на спадщину та розпорядитися спадковим майном на власний розсуд.

Відповідно до статті 41 Конституції України, частини першої статті 319, частини першої статті 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Будченко проти України», «найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним. Цей принцип означає, що застосовні положення національного законодавства є достатньо доступними, чіткими та передбачуваними у їх застосуванні (див. рішення у справі «Бейелер проти Італії» (Beyeler v. Italy), [ВП] заява №33202/96, пп. 108-109, ЄСПЛ 2000?I) (п. 40).

На теперішній час законні підстави для втручання органу влади у мирне володіння майном, а саме, для припинення (обмеження) можливості ОСОБА_1 користуватися та розпоряджатися земельними ділянками, що входять до спадкового майна та належить їй в порядку спадкування з 27 червня 2011 року, відсутні. Проте в порушення статті 41 Конституції України, статті 1 Першого протоколу Конвенції право власності позивача на спадкове майно порушено - через тимчасову окупацію окремих районів Донецької області, проведення на території Донецької області антитерористичної операції позивач з незалежних від неї причин не може отримати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, є зокрема, визнання права.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави (стаття 3 Конституції України).

Антитерористичну операцію розпочато Указом Президента України від 14.04.2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.09.2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

На теперішній час рішення про завершення проведення антитерористичної операції на території Донецької області не прийнято.

Тобто, антитерористична операція на території Донецької області триває вже більше двох років і строки її закінчення є непередбачуваними, не виключено, що вона буде проводитися ще тривалий час.

Суд вважає, що на теперішній час дійсно існують перешкоди для оформлення позивачем спадкових прав у нотаріальному порядку і за таких обставин визнання права власності на майно в порядку спадкування є компетенцією суду.

Суд вважає, що за позивачем необхідно визнати право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 5,120 га з кадастровим номером :02:000:0159, розташовану на території Новобахмутівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області та 1/2 частку земельної ділянки площею 4,940 га з кадастровим номером :02:000:0158, розташовану на території Новобахмутівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області

На підставі ст. 10,11,58,59,60,88,212-215,218 ЦПК України (в редакції 2004 року), на підставі ст. 15,328, 373,1225,1261 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громади Новобахмутівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом

задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 5,120 га з кадастровим номером :02:000:0159, розташовану на території Новобахмутівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області та 1/2 частку земельної ділянки площею 4,940 га з кадастровим номером :02:000:0158, розташовану на території Новобахмутівської сільської ради Ясинуватського району Донецької області, які належали ОСОБА_3 померлому 27 червня 2011 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом десяти днів після оголошення рішення.

Суддя: А. Л. Гонтар