Справа № 466/5308/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого-судді Білінської Г.Б.

при секретарі Пірко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ЗАТ «Львівський домобудівний комбінат» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за період затримки виплати,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом ,у якому просить стягнути з відповідача ЗАТ «Львівський домобудівний комбінат» заборгованість по заробітній платі в сумі 3 587,65 грн. та середній заробіток за період затримки виплати з 16.03.2007 року по день поставлення рішення в розмірі 77 944, 98 грн. ,а також судові витрати на правову допомогу в сумі 1600 грн.

В обґрунтування вимог покликається на те, що 16.03.2007 р. був звільнений з ЗАТ «ЛДБК» за власним бажанням . Однак, при звільненні йому не була виплачена сума за невикористану відпустку в розмірі 3 587,65 грн. ,про що він дізнався із відомостей, наданих Пенсійним Фондом при оформленні пенсії. Вважає ,що така сума повинна бути стягнути з відповідача,а окрім цього середній заробіток за весь час невиплати з розрахунку середньомісячної заробітної плати в розмірі 1000 грн.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та дали пояснення,аналогічні змісту позову.

Представник відповідача позовні вимоги заперечив та пояснив, що всі належні відповідачу при звільненні суми були виплачені,однак не 16.03.2007 р. в день звільнення, оскільки останній не перебував на роботі,а у відпустці за власний рахунок,а в травні 2007 року. Жодної заборгованості підприємство перед відповідачем не має.

Заслухавши доводи сторін,вивчивши подані докази,суд вважає, що позов до задоволення не підлягає з наступних мотивів.

Судом встановлено, що позивач працював на ЗАТ «ЛДБК» з 2004 року, 16.03.2007 року звільнений за ст.38 КЗпП за власним бажанням. На підставі наказу №14-к від 16.03.2007 р. про розірвання трудового договору позивачу була нарахована і виплачена компенсація за невикористані відпустки за 121 календарний день в розмірі 3587,65 грн. ,що підтверджується розрахунковим листом по заробітній платі за травень 2007 р.

Представником відповідача в заперечення вимог позивача наданий Акт перевірки №13-01-059 /1092 від 18.07.2008 р. , яка проводилась державним інспектором праці Територіальної державної інспекції праці у Львівській області ,де зазначено, що під час якої встановлено , що при перевірці ЗАТ «ЛДБК» встановлено порушення щодо невчасного проведення розрахунку по заробітній платі з працівником ОСОБА_2 Інших порушень по нарахуванню та виплаті заробітної плати станом на 01.07.2008 р. не виявлено.

Відтак посилання позивача на те, що з відомостей ПФ він дізнався, що у травні 2007 року йому була нарахована сума 3 587,65 грн., однак така фактично не виплачена ,і з ним по день звернення до суду розрахунок непроведений є недоведеним. Позивачем не надано доказів того, що з 2007 року він звертався до керівництва підприємства щодо не проведення з ним розрахунку.

Ст.10 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд вважає, що позивач не довів свої вимоги в ході розгляду справи, а тому такі до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10,62,213-215,209 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ЗАТ «Львівський домобудівний комбінат» про стягнення заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за період затримки виплати відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом десяти днів.

Суддя ОСОБА_3