11.10.2017 Єдиний унікальний номер 205/2102/17
Єдиний унікальний номер 205/2102/17
Номер провадження 2/205/1855/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2017 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Остапенко Н.Г.

при секретарі Шевцовій М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відшкодування в результаті вилучення за рішенням суду товару у покупця,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 06 квітня 2017 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про стягнення відшкодування в результаті вилучення за рішенням суду товару у покупця.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18 серпня 2016 року між ним та ОСОБА_2 була досягнута домовленість про обімн автомобілю «Ford Fokus» на автомобіль «Daewoo Lanos» з доплатою в розмірі еквівалента 4 000 доларів США, при цьому 18 серпня 2016 року було укладено договір купівлі-продажу № 1241/2016/017633 за яким ОСОБА_2 зобов'язується передати позивачу у власність автомобіль «Ford Fokus», синього кольору, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2. В данному договорі, як позивачу пояснили продавці, для зменшення розміру оподаткування та запобіганню втрати субсидії на оплату комунальних послуг, була вказана недостовірна сума угоди - 20 000 гривень.

Також, 18 серпня 2016 року на виконання домоволеності позивач попередньо знявши з реєстрації в м. Харкові власний автомобіль, передав відповідачу на підставі генеральної довіреності автомобіль «Daewoo Lanos», сірого кольору, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_3, тимчасові номери НОМЕР_6 та доплату відповідно домовленості в розмірі еквіваленту 4 000 доларів США.

02 вересня 2016 року позивач прибув до Харківського сервісному центрі № 6341 з метою реєстрації транспортного засобу, де при огляді автомобіля «Ford Fokus» експертом виявлено, що ділянка металу з номером кузова закріплена на авто кустарним способом. Автомобіль «Ford Fokus» вилучили у позивача працівники поліції та по даному факту було порушено кримінальну провадження № 0005414. 06 вересня 2016 року ухвалою Київського районного суду м. Харкова накладено арешт на придбаний позивачем автомобіль «Ford Fokus».

Позивач відмінив видану довіреність, повернув свій автомобіль «Daewoo Lanos» та звернувся до Новокодацького відділу поліції в м. Дніпро, за заявою було порушене кримінальне провадження № 00003909. Допитана у якості свідка ОСОБА_2 пояснила, що дійсно 18.08.2016 було здійснено обмін автомобілів «Ford Fokus» на автомобіль «Daewoo Lanos» з доплатою в розмірі еквівалента 4 000 доларів США. Також, у постанові про закриття кримінального провадження від 16 жовтня 2016 року зазначено, що правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України.

На підставі вищевикладеного просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму відшкодування збитків, що виникли в результаті вилучення за рішенням суду на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару «Ford Fokus», синього кольору, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 грошові кошти в еквівалентні 4 000 доларів США, що складає 108 230 гривень та судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали, участі в судових дебатах не приймали, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явилася, про місце, дату та час судового засідання сповіщена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, засдухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що 18 серпня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу № 1241/2016/017633 за яким ОСОБА_2 зобов'язується передати позивачу у власність автомобіль «Ford Fokus», синього кольору, 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2. (а.с. 7-8)

Також, 18 серпня 2016 року на виконання домоволеності позивач попередньо знявши з реєстрації в м. Харкові власний автомобіль, передав відповідачу на підставі генеральної довіреності автомобіль «Daewoo Lanos», сірого кольору, 2006 року випуску, номер кузова НОМЕР_3, тимчасові номери НОМЕР_6.

02 вересня 2016 року позивач прибув до Харківського сервісному центрі № 6341 з метою реєстрації транспортного засобу, де при огляді автомобіля «Ford Fokus» державний номер НОМЕР_5, експертом сектору КДТЗ відділу ІТЕТЕ НДЕКЦ при ГУНП в Харківській області виявлено, що номер кузова змінений шляхом заміни ділянки з номером кузова в інший автомобіль. (а.с. 11)

02 вересня 2016 року автомобіль «Ford Fokus» вилучили у позивача працівники поліції та по даному факту було порушено кримінальне провадження № 0005414. (а.с. 11, 12)

03 вересня 2016 року позивач відмінив видану довіреність на ім'я ОСОБА_2, ОСОБА_4 та повернув свій автомобіль «Daewoo Lanos» та звернувся до Новокодацького відділу поліції в м. Дніпро, за заявою ОСОБА_1 було порушене кримінальне провадження № 00003909, внесеного до ЄРДР 03 вересня 2016 року, правова кваліфікація ст. 190 КК України. (а.с. 11, 19)

06 вересня 2016 року ухвалою Київського районного суду м. Харкова накладено арешт на придбаний позивачем автомобіль «Ford Fokus» 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2. (а.с. 12)

З протоколу допиту у якості свідка ОСОБА_2 вбачається, що дійсно 18.08.2016 було здійснено обмін автомобілів «Ford Fokus» на автомобіль «Daewoo Lanos» з доплатою в розмірі еквівалента 4 000 доларів США, ОСОБА_1 передав свій автомобіль «Daewoo Lanos» в обмін на автомобіль «Ford Fokus» та передав грошові кошти в розмірі 4 000 доларів США. (а.с. 28-29)

Згідно постанови слідчого СВ Новокодацького ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_5 від 13 жовтня 2016 року про закриття кримінального провадження № 0003909, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, зазначено, що дані правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України. (а.с. 30-31)

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права й обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Особа, право якої порушено, може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

За змістом зазначеної норми цивільного права, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, іхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

За ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Відповідно до ст. 658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права вимагати його повернення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України угода вважається укладеною, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Статтею 659 ЦК України визначено, що продавець зобов'язаний попередити покупця про всі права третіх осіб на товар, що продається (права наймача, право застави, право довічного користування тощо). У разі невиконання цієї вимоги покупець має право вимагати зниження ціни або розірвання договору купівлі-продажу, якщо він не знав і не міг знати про права третіх осіб на товар.

Частиною 1 статті 661 ЦК України визначено, що у разі вилучення за рішенням суду товару у покупця на користь третьої особи на підставах, що виникли до продажу товару, продавець має відшкодувати покупцеві завдані йому збитки, якщо покупець не знав або не міг знати про наявність цих підстав.

Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з його боку та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплати судового збору в розмірі 1 082,30 грн.

Враховуючи вище викладене та керуючись ст.ст. 638, 655, 656, 658, 659, 661 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 159, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відшкодування в результаті вилучення за рішенням суду товару у покупця - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІПН: НОМЕР_4 суму відшкодування збитків, що виникли в результаті вилучення за рішенням суду товару у покупця в розмірі 4 000 доларів США, що в еквіваленті складає 108 230 (сто вісім тисяч двісті тридцять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1 082,30 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.Г. Остапенко