Справа № 161/9980/17
Провадження № 2-о/161/209/17
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2017 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Гриня О.М.,

при секретарі Муригіній А.І.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

представника заінтересованої особи Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області Наумчик О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України у Волинській області, про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні чоловіка, --

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні чоловіка. Свою заяву обґрунтовує тим, що 30 жовтня 1976 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер. Вказує, що з часу реєстрації шлюбу та до дня смерті чоловіка вони спільно поживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . В зв`язку з відсутністю підтвердженої інформації про місце проживання її чоловіка вона не може отримати право на призначення пенсії в разі втрати годувальника. Також зазначає, що згідно посвідчення Луцького МВК Волинської області від 16 січня 2005 року вона являється вдовою ветерана військової служби і має право на пільги, встановлені законом. Основним джерелом існування їхньої сім`ї було пенсійне забезпечення ОСОБА_3 , розмір якого значно перевищував розмір її доходів. Всі доходи подружжя вносились в єдиний сімейний бюджет, кошти витрачались на сім`ю, оплату комунальних послуг, придбання одягу, продуктів харчування та ліків. Після смерті чоловіка вона втратила вагоме джерело доходу, залишившись на мінімальному розмірі пенсійного забезпечення. Встановлення факту утриманства та втрати джерела засобів до існування має для неї юридичне значення, тому що дозволяє їй надалі реалізувати право на одержання пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

З огляду на наведене просить встановити факт, що вона, ОСОБА_1 , постійно проживала та перебувала на утриманні чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав, зазначених в заяві про встановлення факту, просили таку заяву задовольнити в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області Наумчик О.О. в судовому засіданні вимоги заяви не заперечувала, просила суд прийняти законне та обгрунтоване рішення.

Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних законних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_1 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 30 жовтня 1976 року (а.с.4).

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 42 роки.

Відповідно до копії свідоцтва серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством для сімей загиблих ветеранів війни (а.с.6)

За відомостями відділення ведення Реєстру територіальної громади Луцької міської ради інформація про місце проживання ОСОБА_3 відсутня (а.с.6).

З показань свідка ОСОБА_4 вбачається, що заявник та ОСОБА_3 спільно проживали однією сім`єю, вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 до дня смерті ОСОБА_3 .

Факт проживання померлого ОСОБА_3 за вищевказаною адресою також підтверджується копією його медичної книжки, де адреса: АДРЕСА_1 вказана як його домашня адреса.

Згідно копії довідки, виданій Проскуріній С.Д. Луцькою ОДПІ, загальна сума доходу ОСОБА_5 за період з 01 січня 1994 року по 31 березня 1995 року становить 186,50 грн.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо продовжує юридичні наслідки.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Судом встановлено, що для встановлення факту спільного проживання з чоловіком по день його смерті, заявниці необхідно для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб та деяких інших осіб».

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності у годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії, а у разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч. 2 ст. 32 цього Закону незалежно від тривалості і страхового стажу. До непрацездатних членів сім`ї відноситься, зокрема, дружина, якщо вона є інвалідом або досягла пенсійного віку.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , є пенсіонером за віком, вона знаходилась на утриманні померлого годувальника, та одержувала від померлого годувальника допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів існування, що піддержується довідкою про розмір нарахування пенсії ОСОБА_3 . ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином, вивчивши та дослідивши всі надані докази в їх сукупності та належній оцінці, вказують на наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 60, 212, 213, 208 214-215, 234 ч.2 п.5, 256, 259 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), постійно проживала до дня смерті, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 та пребувала на утриманні при житті чоловіка ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про смерть № 414 від 18 березня 1995 року в Книзі реєстрації смертей ЗАГС Луцького міськвиконкому.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.