Справа № 758/8984/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

22 листопада 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Васильченка О. В. ,

при секретарі - Лупінос Я. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням, суд, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона та третя особа - ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1.

Зазначила, що в даній квартирі окрім її співвласників, зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який є колишнім чоловіком позивачки та батьком третьої особи - ОСОБА_3

Вказала, що відповідач не проживає у квартирі з 2012 року, спроб вселитися у квартиру з цього часу відповідач не робив, інтересу до проживання у квартирі не висловлював, оплату комунальних послуг не здійснює.

Посилаючись на те, що вона та її дочка є єдиними власниками квартири, а відповідач понад рік не проживає у квартирі, позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1.

У судове засідання позивачка не з'явилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути без її участі, а позов задовольнити.

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з'явилася, подала до суд письмову заяву. В якій просила суд розглянути справу за її відсутності.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Заяв про розгляд справи за його відсутності або про причини неявки від відповідача не надходило.

Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність вищезазначених осіб відповідно до вимог ст.ст. 158, 169 ЦПК України. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1.

За даними Комунального концерну «Центр комунального сервісу №34» станом на 5 жовтня 2016 року у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані позивачка ОСОБА_1, її чоловік ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_3

На підставі заочного рішення Подільського районного суд м. Києва від 04.11.2014 шлюб між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було розірвано.

На даний час колишній чоловік позивачки ОСОБА_1 зареєстрований у квартирі, однак його реєстрація носить формальний характер та створює перешкоди позивачці вільно розпоряджатися належним їй житлом. Спір між сторонами виник у зв'язку з оспорюванням права відповідача користуватися житлом, належним позивачці та її дочці.

Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право користуватися чужим майном регламентується ст. 405 ЦК України, відповідно до якої право на користування житлом відповідно до закону мають члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним.

Відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Припинивши проживання у квартирі у 2003 році, та переставши з'являтися у квартирі з 2012 року, відповідач зі спливом 1 року втратив право користування квартирою як це передбачено ч. 2 ст.406 ЦК України.

Докази про те, що вселяючись у квартиру АДРЕСА_1, належну позивачці та третій особі, відповідач ОСОБА_2 мав якісь інші домовленості щодо збереження права користування квартирою, відсутні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1, а відтак, і про необхідність визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 потрібно стягнути 640,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 316, 319, 405, 406 ЦК України, ст. 156 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640,00 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О. В. Васильченко