Справа № 431/2283/15-ц
Провадження № 2-п/431/18/17
УХВАЛА

15 листопада 2017 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:
головуючого судді Колядова В.Ю.,
при секретарі Башинського Д.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільськ заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 431/2283/15-ц від 18 серпня 2015 року,-
Заочним рішенням Старобільського районного суду Луганської області від 18 серпня 2015 року в повному обсязі задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором .
18.08.2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду від 18.08.2015 року , посилаючись на те, що вказане судове рішення було отримано ним 07 серпня 2017 року.
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним поговором було задоволено в повному обсязі.
Вказане судове рішення ОСОБА_1 вважає незаконним, необґрунтованим та таким, яке не відповідає нормам чинного законодавства та повинно бути скасоване у звязку з наступним на його думку : під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи ,у звязку з цим, він не мав можливості подати до суду докази на підтвердження своєї правової позиції та заперечення проти позову.
Відповідно до тексту судового рішення вказано, що: 19.06.2013 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем було укладено договір, за яким відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. ОСОБА_1вважає що факт надання грошових коштів не може підтверджуватись анкетою-заявою, оскільки це не є належний доказ перерахування грошових коштів.
По суті, зміст такого документу як заява зводиться до того, що особа лише висловлює своє бажання. На цей факт суд не звернув свою увагу.
ПАТ КБ «ПриватБанк» в обґрунтування заявлених позовних вимог не надав суду доказів щодо відкриття карткового рахунку на імя ОСОБА_1, рух коштів по цьому рахунку, договору про відкриття кредитної лінії тощо. Не надано доказів про отримання кредитної картки, не наданий договір б/н від 19.06.2013 року на який посилається ПАТ КБ «ПриватБАНК» у позовній заяві, який підписаний уповноваженими особами.
Не встановлено, що саме Умови та Тарифи, надані ПАТ КБ «ПриватБАНК» до суду, були чинні та діяли на той час, і що саме до цих Умов та Тарифів приєднався заявник, прийняв їх і зобовязався виконувати, а також що саме ці Умови та Тарифи разом з заявою про відкриття банківського рахунку становили, на думку «ПриватБанку» договір банківського обслуговування.
Не встановлено, що надані позивачем завірені копії Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи є такими, що відповідають вимогам ч. 2 ст. 36 ГПК України, не зясовано, чим саме підтверджується дата їх публікації та набрання чинності (введення у дію), а також розміщення саме цих документів на зазначеному сайті у загальному доступі та копії локального акту ПАТ КБ «ПриватБанк» про їх затвердження та введення в дію.
Також 14.09.2017 року від ОСОБА_1 до Старобільського районного суду Луганської області надійшли заперечення проти позовної заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором . В своєму запереченні ОСОБА_1 посилається на те , що відповідно до норм ст. ст. 257, 258 ЦК України встановлено, що загальний строк позовної давності становить три роки, а позовна давність щодо вимоги про стягнення неустойки, штрафу, пені, встановлено строком в один рік.
Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив строк позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою відмови у задоволенні позову. Таким чином, станом на 18.08.2017 р. строк позовної давності по кредиту минув.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. і ст. 626 ЦК України).
Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами. Уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства та скріплюються печаткою.
Крім того, в даному випадку заява з боку банка підписана не встановленою особою з невстановленим колом повноважень - не вказано, чи є довіреність у працівника банку приймати заяви і тим більше підписувати договори від імені фінансового закладу.
Відповідно до ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочин між фізичною та юридичною особою, крім правочинів передбачених ч. 1 ст. 206 ЦК України.
Згідно з ч. і, 2 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Таким чином ПАТ КБ «ПриватБанк» не надано належних доказів оформлення та укладання між сторонами кредитного договору та відповідно надання суду копії памятки клієнта, умов та правил надання банківських послуг і тарифів, щоб у сукупності із копією заяви, свідчило про укладений у належній формі договору між сторонами про надання банківських послуг.
Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився , про час та місце розгляду був повідомлений належним чином .
Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду не зявився, надав заяву в якій просив суд розглядати справу без його участі , наполягав на задоволенні своїх позовних вимог в повному обсязі.
Вивчивши подану заяву та матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення суду задоволенню не підлягає.
Згідно вимог ст. 228 ЦПК України , заочне рішення може бути переглянуте , що його ухвалив , за письмовою заявою відповідача, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Так, згідно вимог ст. 232 ЦПК України, заочне рішення суду підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що докази , на які посилається заявник мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 повторно не зявився в судове засідання без поважних причини, хоча був повідомлений про час і місце слухання справи у встановленому законом порядку, причини неявки до суду не повідомив.
Докази, на які посилається заявник у заяві про перегляд заочного рішення, не мають істотного значення для вирішення справи.
Суд приходить до висновку, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.
Керуючись ст.228,231, 232 ЦПК України, суд
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Старобільського районного суду Луганської області по цивільній справі № 431/2283/15-ц від 18 серпня 2015 року- відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Колядов В.Ю.