Справа № 157/3098/17
Провадження №2-о/157/45/17
РІШЕННЯ
Іменем України
28 листопада 2017 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Гордійчука В.М.,

за участю секретаря Фесь Т.І.,

представника заінтересованої особи провідного спеціаліста

командування Волинського обласного військового комісаріату Панасюка

Олександра Васильовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Камені-Каширському цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

06 листопада 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з даною заявою в якій зазначає, що з вересня 1967 року по листопад 1969 року проходив строкову військову службу в лавах Збройних Сил СРСР, зокрема, у військовій частині НОМЕР_1 на посаді радіотелеграфіста у військовому званні - молодший сержант. Згідно довідки Центрального архіву Міністерства оборони Російської Федерації від 14 жовтня 2002 року (вих. № 8/120177) військова частина польова пошта НОМЕР_1 з 28 липня 1968 року дислокувалась на території ЧССР у населеному пункті

ОСОБА_3 період проходження військової служби у зазначеній військовій частині під час зіткнення з повстанцями він отримав контузію головного мозку, множинні вогнепальні осколкові поранення голови, обох рук, лівої ноги (контузію головного мозку - 1968 року). Після одержаного поранення проходив лікування у військовому госпіталі при військовій частині, проте документального підтвердження лікування у його військово-облікових документах з невідомих йому причин зроблено не було.

У зв`язку із вказаним пораненням йому було встановлено II групи інвалідності. У відповідній довідці до акта огляду МСЕК сер. 12 ААА №388247 в графі причина інвалідності вказано: «поранення (контузія) ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби (Чехословаччина)».

Командуванням військової частини їм заборонялося розголошувати будь-які відомості про їхні бойові «операції» та їх наслідки на території ЧССР, факт їхнього перебування за кордоном всіляко замовчувався.

Підтвердженням його перебування на території ЧССР, участі в бойових діях та забезпечення бойової діяльності військ стало отримання ним статусу учасника бойових дій, а згодом й посвідчення інваліда війни.

Згідно Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який набрав чинності з 01.01.2014 року, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року, він має право на одержання одноразової допомоги у розмірах, визначених цим Порядком, у зв`язку з чим почав формувати пакет документів, передбачених п. 11 Поряду для розгляду компетентною комісією Міністерства оборони України питання про можливість виплати йому одноразової грошової допомоги.

Однак документи, що свідчили б про причини та обставини поранення (контузії), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням правопорушення в т.ч. навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, у нього відсутні. Причиною цього є відсутність у тогочасному радянському законодавстві підстав і правового механізму видачі військовослужбовцю такого роду довідки; видача необхідних документів може бути здійснена винятково органом (установою або організацією), в якому особа працювала (проходила службу) в період, необхідний для підтвердження. А оскільки радянська армія (та відповідно підпорядкована їй в/ч п/п НОМЕР_1 , як суб`єкт правовідносин, припинила своє існування понад 26 років тому, то практичної можливості отримання необхідних документів немає.

Як показує практика, звернення до архівних установ сусідньої держави після визнання останньої українським парламентом країною-агресором, не приносить жодних практичних результатів.

У зв`язку з вищевикладеним, просить встановити факт отримання ним у 1968 році поранення (контузії) при безпосередньому виконанні обов`язків військової служби у складі в/ч п/п НОМЕР_1 на території ЧССР в період проходження строкової військової служби.

Заявник на розгляд справи не з`явився, подав до суду клопотання, де просить справу розглянути без його участі у зв`язку з хворобою, заявлені вимоги задовольнити.

Представник заінтересованої особи під час розгляду справи подав письмові пояснення, де зазначив, що згідно зі наявними у підпорядкованому Камінь-Каширському районному військовому комісаріаті Волинської області даними, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно проходив строкову військову службу з 27 вересня 1967 року по 28 листопада 1969 року. У відповідності до відомостей, що містяться у військовому квитку гр. ОСОБА_1 сер. НОМЕР_2 та архівної довідки №8/120177 від 14.10.2002 році ЦАМО РФ, останній приймав участь в бойових діях з серпня по жовтень 1968 року на території Чехословаччини та, як наслідок, йому був встановлений статус учасника бойових дій та видане посвідчення встановленого зразка.

Згодом заявником до військового комісаріату за місцем реєстрації були подані підтверджуючі документи про встановлення гр. ОСОБА_1 статусу інваліда війни у відповідності до п.7 ч.2 ст. 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", як учаснику бойових дій на території інших держав, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з перебуванням у цих державах.

Відомостей про перебування особового складу в/ч п/п НОМЕР_1 на території Чехословаччини, а тим паче, участі в бойових діях у ЧССР до військового квитка гр. ОСОБА_1 командуванням військової частини НОМЕР_1 занесено не було з невідомих причин. Натомість, архівна довідка Центрального архіву Міністерства оборони РФ, видана гр. ОСОБА_1 за вих. №8/120177 від 14.10.2002 року, цілком і повністю підтверджує не лише факт перебування в/ч п/п НОМЕР_1 на території ЧССР, а й підтверджує факт виконання бойових завдань особовим складом згаданої військової частини на території Чехословаччини у період серпень-жовтень 1968 року.

З огляду на вищевикладене, просить суд прийняти законне та зважене рішення на підставі наданих підтверджуючих документів та даних пояснень.

Заслухавши пояснення представника заінтересованої особи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає до повного задоволення.

Судом установлено та убачається із паспорта громадянина України (а.с. 5), що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Воєгоща Камінь-Каширського району.

З вересня 1967 року по 28 листопад 1969 року проходив строкову військову службу в лавах Збройних Сил СРСР, зокрема, у військовій частині (далі по тексту - в/ч) НОМЕР_1 на посаді радіотелеграфіста у військовому званні - молодший сержант, що вбачається із військового квитка НОМЕР_2 (а.с. а.с. 6-7) та архівної довідки від 14 жовтня 2002 року № 8/120177 (а.с. 8), згідно якої в/ч НОМЕР_1 в серпні-жовтні 1968 року знаходилася в Чехословаччині.

14 жовтня 1999 року ОСОБА_1 Камінь-Каширським РВК Волинської області було видане посвідчення учасника бойових дій (а.с. 9).

Як убачається із витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця (а.с. 10) та висновку спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 02 червня 2016 року № 1425/Ж (а.с. 11), множинні вогнепальні осколкові поранення голови, обох рук, лівої ноги (контузія головного мозку 1968 р.), молодшого сержанта у відставці ОСОБА_1 , 1948 року народження, наслідком яких рубці шкіри в зазначених анатомічних областях, що підтверджується вказаним висновком, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 08 липня 2016 року (а.с. 9) ОСОБА_1 довічно встановлена інвалідність ІІ групи поранення (контузія) пов`язані з виконанням обов`язків військової служби (Чехословаччина).

Відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі, загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25 грудня 2013 року, ОСОБА_1 має право на одержання одноразової допомоги у розмірах, визначених цим Порядком.

Відповідно до п. 11 вказаного Порядку, військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:

заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;

довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії:

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Із вищеперелічених документів у заявника відсутній документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, що не дає йому можливості отримати вищевказаної одноразової грошової допомоги.

Іншим чином крім встановлення відповідного факту на підтвердження вказаних обставин, довести такі неможливо.

Відповідно до ст. 256 ч. 2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Із пояснень заявника, викладених у поданій ним заяві, представника заінтересованої особи, вищеперелічених досліджених доказів, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 отримав у 1968 році поранення (контузію) при безпосередньому виконанні обов`язків військової служби у складі в/ч п/п НОМЕР_1 на території ЧССР в період проходження строкової військової служби.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 256 ч.2, 259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву задовольнити повністю.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Воєгоща Камінь-Каширського району Волинської області, у 1968 році отримав поранення (контузію) при безпосередньому виконанні обов`язків військової служби у складі військової частини полова пошта НОМЕР_1 на території Чехословацької Соціалістичної Республіки в період проходження строкової військової служби.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Волинської області через Камінь-Каширський районний суд шляхом подачі апеляційних скарг в 10-ти денний строк з дня його проголошення.

Особи, які не брали участь у справі і не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: В. М. Гордійчук