АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5825/17 Справа № 419/3259/12 Головуючий у 1 й інстанції - Дубіжанська Т.О. Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Кошара О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2017 року

по справі за заявою ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Коробівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа - Головне управління юстиції у Черкаській області, приватний нотаріус Золотоніського району Черкаської області Кравченок Сергій Валерійович про визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право на спадщину, -

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2012 року до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Коробівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа - Головне управління юстиції у Черкаській області, приватний нотаріус Золотоніського району Черкаської області Кравченок Сергій Валерійович про визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право на спадщину.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Коробівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа - Головне управління юстиції у Черкаській області, приватний нотаріус Золотоніського району Черкаської області Кравченок Сергій Валерійович про визнання недійсним заповіту та свідоцтва про право на спадщину - задоволено.

Визнано заповіт ОСОБА_5 засвідчений Коробівською селищною радою Золотоніського району Черкаської області 18 грудня 2008 року - недійсним.

Визнано свідоцтво про право на спадщину видане приватним нотаріусом Кравченок Сергієм Валерійовичем ОСОБА_3 27 березня 2012 року після смерті ОСОБА_5 - недійсним.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилено. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року - залишено без змін.

29 липня 2015 року до канцелярії суду першої інстанції надійшла заява ОСОБА_3 про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2015 року рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року - скасовано.

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Коробівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа - Головне управління юстиції у Черкаській області, приватний нотаріус Золотоніського району Черкаської області Кравченок Сергій Валерійович про визнання недійсними заповіту та свідоцтва про право на спадщину - відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилено. Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2015 року - залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 червня 2016 року касаційну скаргу ОСОБА_2 - задоволено частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 31 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2017 року заяву ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ від 27 лютого 2014 року - задоволено.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Коробівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа - Головне управління юстиції у Черкаській області, приватний нотаріус Золотоніського району Черкаської області Кравченок Сергій Валерійович про визнання недійсними заповіту та свідоцтва про право на спадщину - скасовано.

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Коробівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа - Головне управління юстиції у Черкаській області, приватний нотаріус Золотоніського району Черкаської області Кравченок Сергій Валерійович про визнання недійсними заповіту та свідоцтва про право на спадщину - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2017 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровськ від 27 лютого 2014 року.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що в січні 2012 року ОСОБА_2 звернулась до нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, та дізналась, що 18 грудня 2008 року померлою було складено заповіт, відповідно до якого мати заповіла все своє майно ОСОБА_3 Даний заповіт був посвідчений секретарем Коробівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області Дорошенко Т.А. та зареєстровано в реєстрі за №302.

На підставі даного заповіту 27 березня 2012 року приватним нотаріусом Золотоніського району Черкаської області Кравченок С.В. видано свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом, яка складається з грошових вкладів у ПАТ КБ «ПриватБанк».

20 січня 2012 року ОСОБА_2 звернулась до правоохоронних органів з приводу підроблення зазначеного заповіту та постановою слідчого від 27 березня 2012 року за даним фактом була порушена кримінальна справа.

Відповідно до висновків комплексних судово-почеркознавчих та судово-технічних експертиз Київського науково-дослідного інститут судових експертиз від 24 квітня 2012 року та від 11 червня 2012 року, які були проведені в ході розслідування кримінальної справи, експертами було встановлено, що підпис в графі «Підпис» у заповіті ОСОБА_5 від 18 грудня 2008 року, реєстровий №302 та в заповіті ОСОБА_5 від 18 грудня 2008 року пронумерованому за №40 та підшитому у Книгу заповітів виконано не ОСОБА_5, а іншою особою.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 червня 2015 року, якою рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року - залишено без змін, підставою задоволення позову ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним стали висновки почеркознавчих експертиз, проведених під час розслідування кримінальної справи.

Під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року відповідна судова почеркознавча експертиза була призначена судом апеляційної інстанції за клопотанням ОСОБА_3.

Відповідно до висновків даної експертизи було встановлено, що підпис від імені ОСОБА_5 в графі «Підпис» в заповіті від 18 грудня 2008 року, складеному на ім'я ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №302 від 18 грудня 2008 року та посвідчений секретарем Коробівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, виконаний не особами, зразки підписів яких надані на дослідження.

29 липня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 27 лютого 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Коробівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області, третя особа - Головне управління юстиції у Черкаській області, приватний нотаріус Золотоніського району Черкаської області Кравченок Сергій Валерійович про визнання недійсними заповіту та свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Як вбачається з уточненої заяви про перегляд за нововиявленими обставинами, заявник посилається як на нововиявлену обставину саме на встановлений слідством факт підписання заповіту самим спадкодавцем та відсутність підробки заповіту. В обґрунтування даної обставини було надано до матеріалів справи постанову старшого слідчого Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області про закриття кримінального провадження від 24.04.2017 року.

Постановою старшого слідчого Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області про закриття кримінального провадження від 24.04.2017 року кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000687 від 22.02.2014 року - закрито на підставі ст. 284 ч.1 п. 1 КПК України, слідчим було закрито кримінальне провадження у зв'язку з встановленням відсутності події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, а саме за відсутності факту підробки спірного заповіту.

Також, з даної постанови вбачається, що під час проведення досудового розслідування було проведено ряд слідчих дій, таких як допит свідків, призначення експертиз.

Так, згідно висновку №425-ІІ, 557-ІІ, 558-ТЕД комплексної судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів по кримінальній справі №4 від 24.04.2012 року зазначено, що підпис в графі «підпис» у заповіті ОСОБА_5 від 18.12.2010 року виконаний не Дорошенко Т.А. та не ОСОБА_5, а однією іншою особою. Дана експертиза проводилася на підставі порівняння одного екземпляру заповіту та вільних зразків підпису ОСОБА_5 Однак, не зрозуміло, які саме вільні зразки використовувалися експертом, та чи було встановлено слідчим законність походження даних зразків. Тому, даний висновок не може бути прийнятий до уваги як законний та допустимий доказ.

Згідно висновку №834-ІІ, 1031-ІІ, 1024-ТЕД комплексної судово-почеркознавчої експертизи та судово-технічної експертизи документів по кримінальній справі №4 від 11.06.2012 року зазначено, що підпис в графі «підпис» у заповіті ОСОБА_5 від 18.12.2010 року виконаний не Дорошенко Т.А. та не ОСОБА_5, а однією іншою особою. Даний висновок ґрунтувався виключно на документах, які були надані заявником, а саме: трьох доручень виданих компетентними органами Російської Федерації, двох блокнотів черного та червоного кольору з записами невідомого походження та копії довіреності. В ході слідства законність походження даних доручень та наданих блокнотів, ніяким чином слідчим не встановлювалась та не проводилась, тобто експертизи були проведені на недопустимих доказах. Під час слідства не були здобуті та використані всі наявні та допустимі докази для призначення і проведення почеркознавчих експертиз. На підставі наданих на експертизу документів, експерт виконав експертизу та надав категоричний висновок, що є дуже сумнівним за умови обмеження кількості досліджуваних документів.

За допущення суттєвих порушень КПК України, під час досудового слідства, слідчий який розслідував дану справу, відсторонений від її подальшого розслідування та кримінальна справа передана для провадження іншому слідчому.

При подальшому розслідуванні слідчим, у зв'язку з невідповідністю попередніх висновків експертиз вимогам закону була призначена ще одна почеркознавча експертиза, за результатами якої, згідно висновку експерта №1/625 від 13.07.2015 року встановлено, що підпис від імені ОСОБА_5 в графі «підпис» у двох примірниках заповіту ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 від 18.12.2008 року, виконаний самою ОСОБА_5

Згідно ст. 361 ЦПК України, рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправдиві показання свідка, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 2-1) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 4) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до п.п. 3,4,6,7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року №4 "Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами", роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина 2 статті 361 ЦПК України).

Задовольняючи заяву про перегляд за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що встановлений слідством факт підписання заповіту самим спадкодавцем та відсутність підробки спірного заповіту є нововиявленими, істотними для справи обставинами в розумінні ч. 2 ст. 361 ЦПК України, які не були та не могли бути відомі заявникові ОСОБА_3 на час розгляду справи, та такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення, але були встановлені після набрання ним законної сили.

Приведені в апеляційній скарзі доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича