_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 1512/2-1496/11
Провадження № 2/520/3397/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2017 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Огренич І.В.

при секретарі - Бусленко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи Управління земельних ресурсів Одеської міської ради, Одеська міська рада про усунення перешкод у користуванні власністю,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, який уточнила у судовому засіданні та просить усунути перешкоди у користуванні будівлею та земельною ділянкою за адресою: м.Одеса, 1-й Офіцерский пров., 4-б, шляхом знесення самовільно збудованих будівель під літ. «Г» - санвузла і під літ. «Е» - душової, розташованих на земельної ділянці, що знаходиться у користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та переносу паркану на 1,5 м. в глибину земельної ділянки за адресою: м.Одеса, 1-й Офіцерський пров., 2-а, для розширення тупикового проїзду. При цьому позивач посилається на те, він є власником домоволодіння під №4-б по 1-му Офіцерському провулку в м.Одесі, розташованого на земельної ділянці площею 535 кв.м. в глибині тупикового проїзду, довжина якого складає 10м, а ширина від 2м.34см до 2 м.49см. Тупиковий проїзд був створений між двома ділянками, відведеними під індивідуальне житлове будівництво: ділянками, на яких розташовані домоволодіння, що належать сторонам. Оскільки, проїзд до земельної ділянки позивача, був штучно звужений біля будинку відповідачів і не дає можливості проїзду автомобільному транспорту, ОСОБА_1 була вимушена звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивача до судових засідань призначених на 04.04.2017 року, 26.05.2017 року, 23.08.2017 року, 03.10.2017 року, 21.11.2017 року не зявився, повідомлявся, кожен раз надавав заяви про неможливість зявитися до судових засідань. Справа знаходилась у проваджені Київського районного суду м. Одеси з 20.11.2013 року, що значно перевищує граничний термін розгляду цивільних справ, передбачених ч.1 та 2 ст. 157 ЦПК України.

Одночасно з тим, судом приймається до уваги, що на протязі всього часу знаходження справи на розгляді у суді від ОСОБА_1 та її представника заяв про залишення позову без розгляду, відмов від позову не надходило, що свідчить про її бажання отримання рішення по суті виниклого спору. Однак, ОСОБА_1 та її представник з 04.04.2017 року не зявляються до судових засідань посилаючись на зайнятість представника в інших справах та необхідність проведення додаткових консультацій з фахівцями у галузі геодезії, в звязку з чим суд вважає, що позивач навмисно затягує вирішення справи по суті, тим самим зловживає своїми правами і чергове відкладення розгляду справи, провадження по якої триває понад розумних строків, буде порушувати права відповідачів, на своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, що є основоположними завданнями цивільного судочинству, і передбачено у ст. 1 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе вирішити спір без участі позивача на підставі наявних у справі даних та доказів.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій наполягала на розгляді справи та просила у задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не зявився, повідомлявся, про причини неявки суд не сповістив.

3-ті особи: представник Управління земельних ресурсів Одеської міської ради, представник Одеської міської ради до судового засідання не зяивлись, повідомлялись, про причини неявки суд не сповістили.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 є власником домоволодіння під №4-б по 1-му Офіцерському провулку в м.Одесі, а також власником земельної ділянки площею 0,0546 га, розташованої в м.Одесі, пров.1-й офіцерський, 4-Б.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками будинку №2-а по 1-му Офіцерському провулку в м.Одесі.

Статтею 376 ЦК України встановлено, що будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються без належного дозволу чи належно затвердженого проекту або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Якщо при проведенні самочинного будівництва порушені права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво за її рахунок.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову.

Як вбачається з матеріалів справи санвузол -літ. «Г» не є самовільним приміщенням (технічний паспорт від 16.09.2004 року). Душова - літ. «Е» визначена як самовільне приміщення, однак ОСОБА_1 не надала суду належних та допустимих доказів того, що відповідачі порушили її права і душова літ. «Е» перешкоджає у користуванні будинком та земельною ділянкою, яка належить позивачці, крім того ОСОБА_1 не наділена правом звернення до суду з позовом про знесення самочинного будівництва.

Щодо вимог ОСОБА_1 про перенос паркану на 1,5 м. в глибину земельної ділянки за адресою: м.Одеса, 1-й Офіцерський пров., 2-а, для розширення тупикового проїзду, суд вважає, що зазначені вимоги також задоволенню не підлягають, так як згідно ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю, тобто позивачка не є власником спірної ділянки (тупікового проїзду) і відповідно не має права володіння, користування та розпорядження цим майном. Окрім того, ОСОБА_1 не позбавлена права на звернення до суду з позовом до власника земельної ділянки (належного відповідача) про встановлення земельного сервітуту для проїзду на транспортному засобі.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Перелік способів захисту цивільного права та інтересу передбачений ч.2 ст. 16 ЦК України. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд на підставі ч. 4 ст. 10 ЦПК України за умовами якої суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи, зясовував питання правильності обраного позивачем способу захисту порушеного права, проте позивач наполягав на розгляді справи в обраний ним спосіб на підставі Закону України «Про власність».

Суд, зважаючи на принцип диспозитивності, не вправі виходити за межі позовних вимог.

Так, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1ст. 11 ЦПК України).

Невірно обраний спосіб захисту порушеного права підлягає відмові у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,158,209,212-215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи Управління земельних ресурсів Одеської міської ради, Одеська міська рада про усунення перешкод у користуванні власністю відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Огренич І. В.