РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вмотивоване)

06 грудня 2017 року м.Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Андреєва В. В.,

за участю:

секретаря судового засідання Петрової С.О.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Торецьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Торецьквугілля» про стягнення моральної шкоди, завданої умовами виробництва, -

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому ставить питання про стягнення з Державного підприємства «Торецьквугілля» на свою користь грошову компенсацію у відшкодування моральної шкоди, спричиненої у звязку із ушкодженням здоровя на виробництві у розмірі 100000,00 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що з 02.12.2002 року до 20.08.2003 року, 08.09.2003 року до 03.05.2004 року, 26.08.2008 року до 25.05.2010 року, 07.06.2010 року до 18.07.2010 року, 02.08.2010 року до 24.01.2015 року, 12.05.2015 року по 25.01.2017 року він працював на підприємствах відповідача - Дзержинського виробничого об'єднання по видобутку вугілля «Дзержинськвугілля», (в наступному перейменоване на Державне підприємство «Дзержинськвугілля», у подальшому на Державне підприємство «Торецьквугілля») гірником підземним 2р. з повним робочим днем на підземній роботі, прохідником 5р. підземним з повним робочим днем на підземній роботі, забійником на відбійних молотках 6р. з повним робочим днем на підземній роботі (останнє місце роботи). Стаж його роботи складає 11 років 10 місяців 14 днів, з них в шкідливих умовах праці складає 8 років 11 місяців. Згідно наказу №14к від 25.01.2017 року був звільнений з роботи на підставі ст.40 п.2 КЗпП України (невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, який перешкоджає продовженню даної роботи). За час роботи на підприємствах відповідача ОСОБА_3 отримав професійне захворювання - хронічна радикулопатія L5, S1 зліва в стадії затухаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим синдромом; хронічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху (II ст.). 24.01.2017 року обласною профілактичною медико - соціальною експертною комісією йому вперше було встановлено: 65% втрати працездатності за сукупністю та III група інвалідності з 29.12.2016 року. Згідно медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від 05.07.2016 року №25/676 підґрунтям для визначення професійної категорії захворювання є дані клінічного дослідження, інформація про умови праці, згідно яких він підлягав дії шуму, рівень якого перевищував гранично допустимий рівень (ГДР), підлягав дії фізичного навантаження, вимушеної робочої пози, вимушених нахилів, параметри яких перевищували допустимі величини, стаж в шкідливих умовах праці майже 9 років. Усі ці фактори в сукупності призвели до встановлення позивачу професійного захворювання та встановлення ступеня втрати працездатності на рівні 65%. Ці ж обставини знайшли своє підтвердження у акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання складеного 28 листопада 2016 року та затвердженого 29 листопада 2016 року.

У зв'язку із отриманим професійним захворюванням стан здоров'я ОСОБА_3 суттєво погіршився. Отриманим професійним захворюванням йому спричинені фізичні та моральні страждання, та як наслідок - спричинена значна моральна шкода.

У зв'язку з цим вважає, що йому спричинена значна моральна шкода, яку повинен відшкодувати відповідач з огляду на законодавство України.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, заперечував щодо їх задоволення у повному обсязі, просив винести рішення з урахуванням письмових заперечень.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що з 02.12.2002 року до 20.08.2003 року, 08.09.2003 року до 03.05.2004 року, 26.08.2008 року до 25.05.2010 року, 07.06.2010 року до 18.07.2010 року, 02.08.2010 року до 24.01.2015 року, 12.05.2015 року по 25.01.2017 року він працював на підприємствах відповідача - Дзержинського виробничого об'єднання по видобутку вугілля «Дзержинськвугілля», (в наступному перейменоване на Державне підприємство «Дзержинськвугілля», у подальшому на Державне підприємство «Торецьквугілля») гірником підземним 2р. з повним робочим днем на підземній роботі, прохідником 5р. підземним з повним робочим днем на підземній роботі, забійником на відбійних молотках 6р. з повним робочим днем на підземній роботі (останнє місце роботи), що підтверджено записами у трудовій книжці (а.с.7-11).

Згідно наказу №14к від 25.01.2017 року був звільнений з роботи на підставі ст.40 п.2 КЗпП України (невідповідність працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок стану здоров'я, який перешкоджає продовженню даної роботи).

За час роботи на підприємствах відповідача ОСОБА_3 отримав професійне захворювання - хронічна радикулопатія L5, S1 зліва в стадії затухаючого загострення з помірними статико-динамічними порушеннями та больовим синдромом; хронічна сенсоневральна приглухуватість з легким ступенем зниження слуху (II ст.), про що свідчить Виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №727 (а.с.14).

24.01.2017 року обласною профілактичною медико - соціальною експертною комісією йому вперше було встановлено: 65% втрати працездатності за сукупністю та III група інвалідності з 29.12.2016 року (а.с.15).

Згідно медичного висновку Центральної лікарсько-експертної комісії про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання від 05.07.2016 року №25/676 підґрунтям для визначення професійної категорії захворювання є дані клінічного дослідження, інформація про умови праці, згідно яких він підлягав дії шуму, рівень якого перевищував гранично допустимий рівень (ГДР), підлягав дії фізичного навантаження, вимушеної робочої пози, вимушених нахилів, параметри яких перевищували допустимі величини, стаж в шкідливих умовах праці майже 9 років (а.с.13).

Усі ці фактори в сукупності призвели до встановлення позивачу професійного захворювання та встановлення ступеня втрати працездатності на рівні 65%. Ці ж обставини знайшли своє підтвердження у акті розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання складеного 28 листопада 2016 року та затвердженого 29 листопада 2016 року (а.с.16).

Судом встановлено, що у зв'язку із отриманим професійним захворюванням стан здоров'я ОСОБА_3 суттєво погіршився. Отриманим професійним захворюванням йому спричинені фізичні та моральні страждання. Від отриманого професійного захворювання, він відчуває постійні болі в поперековій області, а також в суглобах та лівій нозі, оніміння лівої ноги. Дані болі посилюються при русі і фізичних навантаженнях, у тому числі і при ходьбі. Постійні фізичні болі спричинили за собою поганий сон, підвищену нервозність, і як наслідок погіршення загального стану здоров'я. Він змушений весь час терпіти біль, а коли вона посилюється, то приймати знеболюючі ліки. Крім того, робота на шахті в умовах шуму, рівень якого перевищував допустимі норми, спричинили для нього зниження слуху. В результаті чого, багато аспектів щоденної діяльності стають все більш складними, оскільки бесіда з людьми, телефонні дзвінки і перегляд телевізора в певній мірі стали для нього справжнім випробуванням. Зниження слуху призвело до таких фізіологічних порушень як підвищена стомлюваність, часті головні болі. Наслідки отриманого професійного захворювання спричинили кардинальну зміну в гіршу сторону звичного для нього способу життя. Отримане професійне захворювання позбавило можливості реалізувати звички та бажання, потягло за собою необхідність зміни способу життя, інтересів та планів на майбутнє.

Зараз ОСОБА_3 сильно переживає з приводу подальшого стану свого здоров'я, оскільки в нього дуже серйозні захворювання.

Судом встановлено, що усі ці обставини посилюють його моральні страждання, які полягають в тому, що він відчуває постійну фізичну біль в руках та суглобах, йому важко дихати внаслідок «іронічного бронхіту, він не витримую фізичних навантажень, має вади зі слухом та серцем. У зв'язку з цим у нього порушені звичні життєві зв'язки, він не може як раніше виконувати роботу по будинку та допомагати родині по господарству, відчуває себе фізично неповноцінним. Постійний фізичний біль позбавляє вести повноцінний стан життя, все більше він стає нервовим та дратівливим від отриманого болю, збільшилося відчуття хвилювання та страху за стан свого здоров'я, яке погіршується. Отримане професійне захворювання позбавило його можливості реалізувати свої звички та бажання, потягло за собою необхідність зміни способу життя, інтересів та планів на майбутнє. Фактично, більшість його часу займає постійне лікування та обстеження, які додатково виснажують його морально.

В матеріалах справи містяться заперечення на позовну заяву ОСОБА_3, в яких зазначено, що позовні вимоги відповідач визнає частково у розмірі 19500 грн., оскільки враховуючи Аналіз ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої у звязку із ушкодженням здоровя під час виконання трудових обовязків склалася усталена практика відшкодовувати моральну шкоду із розрахунку 300 грн. за 1% втрати працездатності. Так як позивачу встановлено 65 % втрати працездатності, то відповідач вважає, що розмір компенсації має становити 65% х 300 грн. = 19500 грн., а також згідно заперечень, просить врахувати той факт, що ДП «Торецьквугілля» є збитковим, кредиторська заборгованість на 01.10.2017 року становить 2427769 грн. та занадто великі суми відшкодування призведуть до зупинки виробництва.

З огляду на це суд зазначає.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Правовідносини по відшкодуванню моральної шкоди, заподіяної позивачу ушкодженням здоровя під час виконання трудових обовязків, регулюються ст.237-1 КЗпП України.

Відповідно до частини 1 та 2 ст.153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Суд вважає, що саме через небезпечні умови праці позивач отримав професійні захворювання.

Сукупність проаналізованих та досліджених судом доказів дає можливість суду зробити висновок про те, що ушкодження здоровя на виробництві спричинило позивачу моральну шкоду, яка полягає в фізичному болю та у моральних переживаннях, що призвело до змін звичайного стану життя та потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Позивачу встановлена стійка втрата працездатності на 65%.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує порушення нормальних життєвих звязків позивача, неможливість ведення попереднього способу життя. Разом з тим, вимогу позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 100000,00 грн. суд визнає завищеною. З врахуванням ступеня та глибини моральних страждань позивача, керуючись принципом розумності та справедливості, суд знаходить можливим стягнути на користь позивача 25000,00 грн. як відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст.88 ЦПК України слід стягнути з ДП «Торецьквугілля» на користь держави судові витрати у розмірі 640 грн. по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до Державного підприємства «Торецьквугілля» про стягнення моральної шкоди, завданої умовами виробництва, задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства «Торецьквугілля» на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію у відшкодування моральної шкоди, спричиненої у звязку із ушкодженням здоровя на виробництві, в розмірі 25000 (двадцять пять тисяч) гривен.

Стягнути з Державного підприємства «Торецьквугілля» на користь держави судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривен.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Андреєв В.В.