Справа № 738/1774/17
№ провадження 2/738/648/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2017 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області

в складі: судді Парфененко О.Я.,

секретаря судового засідання Зубкович Н.Ф.,

з участю позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи позовні вимоги тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, у них є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної чи грошової допомоги не надає, хоча в спромозі надавати таку допомогу. Позивач просить призначити аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця до повноліття дитини.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Заслухавши позивача, відповідача, дослiдивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов пiдлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтями 8, 11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до ст.9 Конституції України 1996 р., діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 3).

ОСОБА_4 є батьком малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 3 зворотня сторона).

З довідки виконавчого комітету Данилівської сільської ради Менського району Чернігівської області №719 від 30 жовтня 2017 року вбачається, що ОСОБА_1, проживає ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з нею проживають: чоловік - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 4).

Відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що він добровільно надає допомогу на утримання дитини, а тому позов підлягає частковому задоволенню, кошти на утримання дитини потрібно стягнути з відповідача у примусовому порядку, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позовна вимога в частині стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів звернення до суду з даною вимогою у наказному провадженні та ухвалення судових рішень про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, ст.ст. 212- 215, 367 ЦПК України, суд -

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09 листопада 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 640,00 грн. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.Я. Парфененко