Справа № 308/6020/17
У Х В А Л А

Іменем України

04 грудня 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Кожух О.А.,

суддів - Куштана Б.П., Мацунича М.В.,

за участі секретаря - Сочка І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 13 вересня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 13 вересня 2017 року задоволено позов задоволено ОСОБА_1 - розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, зареєстрований 22 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тячівського районного управління юстиції у Закарпатській області, за актовим записом № 198. Після розірвання шлюбу відновлено ОСОБА_2 дошлюбне прізвище «ОСОБА_2».

На це рішення подав апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у позові. Вважає, що судом було неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи, та не було з'ясовано фактичні взаємини між сторонами.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, позицію представників сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, сторони зареєстрували шлюб 22.11.2014 (а.с. 3). Від даного шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Позовних вимог щодо порядку виховання і утримання дитини, поділу майна сторонами не заявлено.

Як зазначала позивач, вони з відповідачем не зійшлися характерами, мають різні погляди на життя та сімейні відносини. Шлюб між ними існує лише формально, а його подальше збереження та примирення з відповідачем неможливе.

Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану, і грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, дружби, взаємоповаги (ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24, ч. 1 ст. 55 СК України).

За змістом ст. ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Позивач звернулась до суду із позовом 23.06.2017. Рішення у справі ухвалено 13.09.2017 - майже через три місяці. За цей час позиція позивача не змінилась - позивачка в суді першої інстанції категорично заперечила можливість подальшого спільного проживання з відповідачем та їх примирення, наголосила, що проживає окремо і подальше спільне життя подружжя є неможливим, суперечить її інтересам.

Обставина щодо окремого проживання також підтверджується довідкою спеціалізованого навчально-виховного комплексу «Ялинка» від 17.05.2017 №122 згідно якої донька - ОСОБА_3 - виховується у ясельній групі «Грибочки» СНВК «Ялинка», місцезнаходження якого є АДРЕСА_2; довідкою ФОП ОСОБА_4., АДРЕСА_3, згідно якої ОСОБА_2 працює у даного підприємця на посаді бухгалтера.

Крім того, зі змісту позовної заяви та заяви, засвідченої нотаріально за №498, вбачається, що фактичне місце проживання ОСОБА_2 є АДРЕСА_1.

У той же час місцем проживання відповідача є АДРЕСА_4.

З'ясувавши фактичні обставини справи, причини позову про розірвання шлюбу, суд прийшов до обґрунтованого висновку про те, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу стало неможливим, позивачка відмовляється перебувати в подальшому шлюбі з відповідачем, отже, подальше її перебування у цьому шлюбі суперечило б її інтересам.

Зважаючи на викладене, судова колегія дійшла висновку, що взаємна згода сторін на збереження шлюбу відсутня, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Докази існування обставин, що є перешкодою для розірвання шлюбу, передбачені ст. ст . 110, 112 СК України в матеріалах справи - відсутні.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, дотримався процедури розгляду справи та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством. Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому до уваги взяті бути не можуть.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 304, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 313, п.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 13 вересня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча:

Судді: