Справа №: 398/1604/17
провадження №: 2/398/1815/17
"24" листопада 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
судді Нероди Л.М.,
за участі секретаря Борозни Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Позов мотивує тим, що ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 є співвласниками квартири №3 по проспекту Будівельників# в місті Олександрія Кіровоградської області, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 12 лютого 2004 року.
16 липня 2013 році була зареєстрована на жилу площу в квартирі №3 по проспекту БудівельниківЗв місті Олександрія Кіровоградської області, як за основним місцем проживання ОСОБА_4 (26.12.1963р.н.).
Після реєстрації у вказаній квартирі ОСОБА_4 одразу виїхала за кордон, на заробітки, і з того часу не поверталась. У вказаній квартирі особистих речей ОСОБА_4 немає.
Позивачі у судове засідання не зявилися, але надали письмову заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність та підтримує позовні вимоги повністю.
Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.
Відповідач або представник відповідача у судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду повідомлялися належним чином.
Представники третіх осіб у судове засідання не зявилися та надали письмові заяви про розгляд даної справи у їх відсутність.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Згідно свідоцтва про право власності на житло від 12.02.2004 року квартира яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 дійсно належить на праві приватної спільної власності гр. ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2
Відповідно довідки КП "Житлогосп" ОСОБА_1 дійсно зареєстрова в ІНФОРМАЦІЯ_1, та являється власницею даного домоволодіння.
Акт-розпорядження складенний 27.03.2017 року, підтверджує той факт, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 не проживають тривалий час у АДРЕСА_2.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
У п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», передбачена можливість визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням у разі її відсутності понад шість місяців після виконання рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Частиною 1 ст. 156 ЖК України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Отже, відповідач не проживає понад шести місяців у АДРЕСА_2 без поважних причин.
Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів.
Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Оскільки відсутні докази на спростування твердження позивача щодо не проживання відповідачів у квартирі більше шести місяців, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. 383, 391 ЦК України, ст. 72, 156 ЖК України, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволити.
Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, такою, що втратила право користування жилим приміщенням квартирою №3 у буд. 8 по пр. Будівельників, м. Олександрія, Кіровоградської області.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, особи, які не були присутні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА