Справа №498/918/17
Провадження по справі №2/498/343/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі: головуючої судді Теренчук Н.С.

за участю секретаря судового засідання - Іванова І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Велика Михайлівка в порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до територіальної громади с. Словяносербка Словяносербської сільської ради про визнання права на земельну частку ( пай),

В С Т А Н О В И В :

12 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до територіальної громади села Словяносербка Великомихайлівського району Одеської області, мотивуючи свої вимоги, тим що вона як член колективного сільськогосподарського підприємства отримала право на земельну частку (пай) на території Слов'яносербської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області в розмірі 6,23 га. Право на земельну частку (пай) було посвідчено сертифікатом серії ОД № 0165118, виданого Великомихайлівською районною державною адміністрацією за розпорядженням № 451/А- 1996. Протягом тривалого часу вона не мала змоги виділити земельну ділянку в натурі та оформити відповідний правовий документ на неї. Коли на прикінці 2016 року сільськогосподарське товариство надало їй фінансову допомогу для оформлення земельної ділянки і вона вирішила оформити відповідні документи, виявилося, що сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачено. Для підтвердження свого права на земельну частку пай, вона звернулась до Великомихайлівської районної державної адміністрації і 23.02.2017 року отримала довідку про те, що їй дійсно видавався вищезазначений сертифікат і що в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай) по Слов'яносербській сільській раді вчинено відповідний запис за № 270 від 20.06.1997 року. За наявності такої інформації, вона звернулась до Великомихайлівської районної державної адміністрації із заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості. Але 21.04.2017 року вона отримала відповідь адміністрації про відмову у надані дозволу в звязку з відсутністю у неї сертифікату на право на земельну частку (пай). Враховуючи, що сертифікат на право на земельну частку пай був виданий Великомихайлівською районною державною адміністрацією, 04.09.2017 року вона звернулась до Великомихайлівської районної державної адміністрації із заявою про видачу їй дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) 21.09.2017 року вона отримала відповідь, згідно якої Великомихайлівська районна державна адміністрація констатує те, що в нормально правових актах не передбачено видачі дублікатів сертифікатів і таким чином відмовлено їй у видачі дублікату сертифікату. Вона вказує, що здійснила всі можливі від неї дії щодо відновлення свого права, таким чином єдиним шляхом є звернення із позовом до суду. Після неодноразового уточнення позовних вимог, просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) по Слов'яносербській сільській раді площею 6,97 умовних кадастрових гектара.

Позивачка в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не зявився, однак через канцелярію суду від нього надійшла заява, в якій він просить розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача територіальної громади села Словяносербка в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду від нього надійшла заява в якій вони просять розглядати справу у їх відсутність, позовні вимоги ОСОБА_1 визнають в повному обсязі та проти їх задоволення не заперечують.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Так, суд на підставі наявних у справі документів, встановив, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Так у судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачці ОСОБА_1 за розпорядженням голови районної державної адміністрації від 17.07.1996 року за № 451/А-1996 був виданий сертифікат серії ОД №0165118 на право на земельну частку ( пай) яка перебувала у колективній власності КСП « Сербське», розміром 6,97 умовних кадастрових гектарів без зазначення меж ділянки в натурі (на місцевості), розташована на території Слов'яносербської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, із цільовим призначенням ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Після чого 20.06.1997 року було вчинено запис № 270 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку ( пай).

В 2017 році при замовлені технічної документації на земельну ділянку, позивачкою було виявлено, що вищевказаний сертифікат був нею втрачений.

Згідно із витягом з газети «Єдність» від 01 вересня 2017 року, позивачкою було подано оголошення щодо втрати сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0165118 виданого на імя ОСОБА_1.

З листа відповіді наданого головою Великомихайлівської районної державної адміністрації Одеської області - ОСОБА_3 № Г- 521/01-17 від 21.09.2017 року, наявного в матеріалах справи, вбачається, що позивачці ОСОБА_1, розяснено, що на її прохання про видачу дублікату сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0165118, неможливо видати вищевказаний дублікат сертифікату, так як нормою абзацу 1 ст. 2 Закону України « Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток ( паїв)» визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку ( пай) виданий районною ( міською) державною адміністрацією. Одночасно в абзаці 5 ст. 2 вказаного закону зазначається, що документами, які посвідчують право на земельну частку (пай ), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Крім того, зазначено, що у вищевказаному законі та інших нормативно правових актах, що стосується видачі та обігу сертифікатів на право на земельну частку ( пай) нажаль не передбачено механізму видачі дублікатів вказаних сертифікатів.

В матеріалах справи наявний лист № 86/222-17 від 20.10.2017 року наданий міжрайонним управлінням держгеокадастру у Великомихайлівському та Захарівському районах, з якого вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) колишнього КСП «Сербське», площею 6,97 умовних кадастрових гектар орних земель (рілля) без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), розташованої на території Словяносербської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, яка належить ОСОБА_1, на підставі сертифікату на право на земельну частку ( пай) серії ОД № 0165118, згідно схем поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) колишнього КСП «Сербське» з урахуванням індексації станом на 19.10.2017 рік становить 181352,84 грн.

З довідки № 42/02-24 від 23.02.2017 року наданої управлінням агропромислового розвитку Великомихайлівської районної адміністрації, вбачається, що дійсно в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Словяносербській сільській раді вчинено запис № 270 від 20.06.1997 року на імя ОСОБА_1, згідно розпорядження голови районної державної адміністрації № 451/А-1996 від 17.07.1996 року та видано сертифікат серії ОД 0165118.

Також в матеріалах справи наявна довідка № 394/02-13 від 17.08.2017 року надана виконавчим комітетом Словяносербської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області, з якої вбачається, що за наявною в сільській раді інформацією ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, належить земельна частка ( пай).

Згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним.

Пунктами 16, 17 Перехідних положень ЗК України громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Разом з тим, за правилами ч. 6 ст. 1 Закону України « Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток ( паїв), право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку, а ст. 2 вказаного Закону передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Крім того, Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 735/16751, зі змінами згідно із наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 30 серпня 2010 року № 631, Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 6 серпня 2009 року за № 735/16751, зі змінами згідно з наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 30 серпня 2010 року № 631, згідно з якими з 30 серпня 2010 року спадкоємці повинні були звертатися до нотаріуса з вимогою зробити відповідний запит до органів державного земельного кадастру щодо видачі державного акта замість втраченого, втратили чинність 15 жовтня 2013 року на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 09 вересня 2013 року № 537, тобто до звернення позивача до нотаріуса із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину.

Звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 зазначила про те, що не може у встановленому законом порядку оформити право власності на земельну ділянку у зв'язку із втратою сертифіката на право на земельну частку (пай), та не має можливості отримати його дублікат.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачкою було втрачено сертифікат на право на земельну ділянку, остання позбавлена можливості отримати його дублікат, оскільки згідно із чинним Законом України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачена можливість видачі дублікатів документів, в тому числі і сертифікатів на право на земельну ділянку.

На підставі вищевикладенного, аналізуючи встановлені обставини справи та відповідні ним правовідносини, а також з врахуванням судом обставин, щодо неможливості позивачкою захистити своє право на земельну ділянку, іншим шляхом аніж як через звернення до суду, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до територіальної громади с. Слов'яносербка Слов'яносербської сільської ради про визнання права на земельну частку ( пай) необхідно задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1, представник позивача ОСОБА_2 до територіальної громада с. Словяносербка Словяносербської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай)- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП- НОМЕР_1) право на земельну частку (пай), площею 6,97 умовних кадастрових гектар із земель колишнього КСП «Сербське» розташованої на території Словяносербської сільської ради Великомихайлівського району Одеської області на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0165118, зареєстрованого 20.06.1997 року в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 270 та виданого на підставі розпорядження голови Великомихайлівської районної державної адміністрації від 17.07.1996 року за № 451/А-1996.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Великомихайлівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя Н.С. Теренчук