Справа № 591/6898/17
Провадження № 2/591/3039/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2017 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про виділ в натурі у власність частини нежитлового приміщення, припинення права спільної часткової власності на частину нежитлового приміщення, визнання окремим об»єктом нерухомого майна нежитлове приміщення та визнання права власності на вказане нежитлове приміщення -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду і свої позовні вимоги мотивує тим, що 25.03.2003 року між ВАТ «Домобудівник» та підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу частини нежитлового приміщення №ВАЕ 421976, а саме 12/1000 частин нежитлового виробничого цеху з прибудовами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. На вказана ній земельній ділянці знаходиться: виробничий цех «А» - з/бетон. цегл., прибудова (8-й прогін) «А1», виробничий цех (холодний склад) «А2», виробничий цех (армат., РМЦ, БДЦ) «А3», прибудова «А4» (до 5,6,7 прогонів). У власність покупця також перейшло нежитлове приміщення складу БДЦ «А3», площею 380,0 кв. м.. Право власності згідно вказаного договору зареєстровано КП «Сумське міське БТІ» 25.03.2005 року. Технічний паспорт складено 15.03.2005 року. В технічному паспорті визначено конкретний об»єкт: приміщення 1, поверх 1, літера «А2», «А3», «А4», площа 380,0 кв. м.. Позивачка звернулася до приватного нотаріуса для посвідчення договору купівлі-продажу належної їй частки нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, однак їй було відмовлено, оскільки не можливо було встановити коло інших учасників спільної часткової власності на вказане нерухоме майно та письмово повідомити їх про намір подавати свою частку в спільній власності. А тому позивачка, як власник зазначеного вище приміщення, не може вільно володіти, користуватися та розпоряджатися ним в повному обсязі, чим порушується її право власності. Відповідач, який є власником 19/1000 частин, відмовив у вирішенні питання щодо поділу нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Нежитлове приміщення, яке належить ОСОБА_1 відокремлено від інших приміщень, розташованих за цією ж адресою. Крім того, згідно з договором купівлі-продажу, право власності набуто на конкретно визначені приміщення, що вказує на визначення об»єкта в натурі. А тому позивачка просить виділити в натурі їй у власність частину нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 380,0 кв. м., що складає 12/1000 частин нежитлового приміщення - виробничої будівлі під літерою «А3» та включає в себе приміщення №1 площею 380,0 кв. м.; припинити право спільної часткової власності на частину нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 380,0 кв. м., що складає 12/1000 частин нежитлового приміщення - виробничої будівлі під літерою «А3», та включає в себе приміщення №1 площею 380,0 кв. м.; визнати окремим об»єктом нерухомого майна нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, літера «А3», загальною площею 380 кв. м., та яке включає в себе приміщення №1 площею 380,0 кв. м.; а також визнати за нею право власності на нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, літера «А3», загальною площею 380,0 кв. м., та яке включає в себе приміщення №1 площею 380,0 кв.м..

Позивачка ОСОБА_1 в письмовій заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в письмовій заяві позов визнав, просить розглядати справу без його участі.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом при розгляді справи встановлено, що 25.03.2003 року між ВАТ «Домобудівник» та підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу частини нежитлового приміщення, а саме 12/1000 частин нежитлового виробничого цеху з прибудовами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. На вказана ній земельній ділянці знаходиться: виробничий цех «А» - з/бетон. цегл., прибудова (8-й прогін) «А1», виробничий цех (холодний склад) «А2», виробничий цех (армат., РМЦ, БДЦ) «А3», прибудова «А4» (до 5,6,7 прогонів). У власність покупця також перейшло нежитлове приміщення складу БДЦ «А3», площею 380,0 кв. м.. (а.с. 7).

Право власності згідно вказаного договору зареєстровано КП «Сумське міське БТІ» 25.03.2005 року, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.8).

В технічному паспорті на нежитлове приміщення визначено конкретний об'єкт: приміщення 1, поверх 1, літера «А2», «А3», «А4», площа 380,0 кв. м. (а.с.9-13).

Позивачка звернулася до приватного нотаріуса для посвідчення договору купівлі-продажу належної їй частки нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, однак їй було відмовлено, оскільки не можливо було встановити коло інших учасників спільної часткової власності на вказане нерухоме майно та письмово повідомити їх про намір подавати свою частку в спільній власності.

У зв»язку з цим, позивачка, як власник зазначеного вище приміщення, не може вільно володіти, користуватися та розпоряджатися ним в повному обсязі, чим порушується її право власності.

Відповідач, який є власником 19/1000 частин нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, в ході розгляду справи позов визнав.

Нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_1, відокремлено від інших приміщень, розташованих за цією ж адресою. Крім того, згідно з договором купівлі-продажу, право власності набуто на конкретно визначені приміщення, що вказує на визначення об»єкта в натурі.

Згідно зі ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦПК України вбачається, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Враховуючи вище викладене, позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 361, 364, 367 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 197, 212-215, 256-259 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Виділити в натурі у власність ОСОБА_1 частину нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 380,0 кв. м., що складає 12/1000 частин нежитлового приміщення - виробничої будівлі під літерою «А3» та включає в себе приміщення №1 площею 380,0 кв. м..

Припинити право спільної часткової власності на частину нежитлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 380,0 кв. м., що складає 12/1000 частин нежитлового приміщення - виробничої будівлі під літерою «А3», та включає в себе приміщення №1 площею 380,0 кв. м..

Визнати окремим об»єктом нерухомого майна нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, літера «А3», загальною площею 380,0 кв. м., та яке включає в себе приміщення №1 площею 380,0 кв. м..

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1, літера «А3», загальною площею 380,0 кв. м., та яке включає в себе приміщення №1 площею 380,0 кв.м..

Рішення суду може бути оскаржено до Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ КЛИМЕНКО А.Я.