Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: Попович О.В., Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом прокурора Черкаської області в інтересах держави в особі Черкаської районної державної адміністрації та територіальної громади м. Черкас в особі Черкаської міської ради до ОСОБА_4, третя особа - Державна інспекція сільського господарства у Черкаській області, про приведення земельної ділянки у попередній стан, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 23 березня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 06 грудня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року прокурор Черкаської області звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що ОСОБА_4 самовільно зайняла земельну ділянку, розташовану в межах прибережної захисної смуги Кременчуцького водосховища, та самочинно збудувала дачний будинок за адресою: АДРЕСА_1, чим допустила порушення законного порядку цільового використання земельної ділянки та економічні, соціальні, екологічні інтереси держави.

Посилаючись на вказані обставини та, з урахуванням уточнень позовних вимог, прокурор Черкаської області просив зобов'язати ОСОБА_4 повернути Черкаській районній державній адміністрації Черкаської обласної державної адміністрації та Черкаській міській раді самовільно зайняту земельну ділянку, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, звільнити її та привести у придатний для використання стан, шляхом знесення дачного будинку із усіма господарськими будівлями і спорудами, розташованими на ній.

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 25 лютого 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2015 року рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 25 лютого 2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Останнім рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від

23 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 06 грудня 2016 року, позовні вимоги прокурора Черкаської області задоволено.

Зобов'язано ОСОБА_4 повернути Черкаській районній державній адміністрації Черкаської обласної державної адміністрації та Черкаській міській раді самовільно зайняту земельну ділянку площею 373 кв.м розташовану за адресою: АДРЕСА_1, звільнивши її та привівши у придатний для використання стан, шляхом знесення дачного будинку із усіма господарськими будівлями і спорудами, розташованими на ній.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5., посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, ознайомившись із запереченнями на касаційну скаргу, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Згідно з ч. 3 ст. 332 ЦПК Українисуд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що земельна ділянка по

АДРЕСА_1 знаходиться в адміністративних межах Свидівоцької сільської ради, рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу ОСОБА_4 в користування вказаної земельної ділянки не приймались, цивільно-правові угоди з ОСОБА_4 щодо користування земельною ділянкою не укладались, будівництво дачного будинку на спірній земельній ділянці є самочинним.

Даний висновок судів першої та апеляційної інстанцій є законним та обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, наданим сторонами доказам та вимогам закону.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з рішенням Черкаської міської ради від 29 грудня 2003 року № 5-211 надано дачному кооперативу «Береговий» в оренду на 49 років, без права передачі її в суборенду, земельну ділянку площею 21 975 кв.м по АДРЕСА_2 для відпочинку.

29 січня 2004 року між Черкаською міською радою та дачним кооперативом «Береговий» укладено договір оренди вказаної вище земельної ділянки, за умовами якого Черкаська міська рада передала дачному кооперативу земельну ділянку площею 21 975 кв.м по АДРЕСА_2 в оренду на 49 років (без права передачі її в суборенду) для відпочинку. Даний договір зареєстрований в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 12 лютого 2004 року за № 636. За основним цільовим призначенням: земельна ділянка зараховується до земель водного фонду.

Рішенням Черкаської міської ради від 22 березня 2006 року № 422 надано дозвіл дачному кооперативу «Береговий» на виконання проектно-вишукувальних робіт з метою будівництва індивідуальних дачних будинків для членів кооперативу «Береговий».

Згідно протоколу № 34 від 15 квітня 2004 року чоловікові ОСОБА_4 кооперативом виділено в користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування дачного будинку, який ним був побудований ще в 2006 році. Після смерті чоловіка ОСОБА_4 стала членом кооперативу «Береговий» та за нею закріплена земельна ділянка НОМЕР_1 для обслуговування дачного будинку, що підтверджується довідкою № 2 від 05 лютого 2014 року.

Водночас, відповідно до договору оренди земельної ділянки від

29 січня 2004 року, укладеного між Черкаською міською радою та дачним кооперативом «Береговий», в оренду передається земельна ділянка по

АДРЕСА_2, а ОСОБА_4 користується земельною ділянкою по АДРЕСА_1.

З листа виконавчого комітету Свидівоцької сільської ради Черкаського району Черкаської області від 03 грудня 2012 року № 02-25/1029 вбачається, що дачний кооператив «Береговий» розташований на земельній ділянці, частина якої відноситься до адміністративної території м. Черкас, а частина до адміністративної території Свидівоцької сільської ради (за межами населеного пункту). Ця частина земельної ділянки виникла в результаті намиву дачним кооперативом «Береговий» без дозвільних документів водної гладі, яка відноситься до адміністративної території сільської ради. Документація на право користування земельною ділянкою ОСОБА_4 відсутня.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 ЗК України, в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

Частиною 1 ст. 117 ЗК України передбачено, що передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Частиною 4 ст. 36 ЦК України передбачено, що якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Враховуючи, що спірна земельна ділянка у власність чи користування ОСОБА_4 не відводилась та не передавалась, а збудовані на ній споруди є самочинним будівництвом, правильними є висновки судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для зобов'язання ОСОБА_4 повернути самовільно зайняту земельну ділянку, звільнивши її та привівши у придатний для використання стан.

Доводи касаційної скарги зазначених висновків судів не спростовують.

Посилання представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на відсутність дачного будинку та невикористання відповідачем спірної земельної ділянки є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Безпідставними є також доводи касаційної скарги щодо відсутності у прокурора Черкаської області повноважень на подачу даного позову, враховуючи, що самочинне будівництво відповідачем дачного будинку здійснювалось в межах прибережної захисної смуги, що порушує права та законні інтереси держави, як власника спірної земельної ділянки.

Суди попередніх інстанцій правильно визначилися із характером спірних правовідносин, нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, дійшли обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням наведеного колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані рішення ухвалені із дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права, а тому касаційна скарга відповідно до положень ст. 337 ЦПК України підлягає відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 23 березня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 06 грудня

2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.В. Попович

І.М.Завгородня

Л.М. Мазур