_____________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-о/520/567/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2017 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгорової Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про встановлення належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з заявою, в якій просять встановити факт належності їй (ОСОБА_1) свідоцтва про право власності на житло від 2 листопада 1995 року, на квартиру АДРЕСА_1, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів ні імя «ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4».

В заяві ОСОБА_1 посилається на те, що 24 лютого 1993 року у Палаці урочистих події м. Одеси був зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (після укладення шлюбі прізвище змінено на Косташ) ОСОБА_5. Однак у встановлений законом термін у звязку з сімейними обставинами вона (ОСОБА_2) не змінила паспорт, в якому було б зазначено, вже нове прізвище Косташ. 2 листопада 1995 року на підставі розпорядження органу приватизації № 70561 їм управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів було видано свідоцтво про право власності на житло квартиру АДРЕСА_2, однак при оформлені вказаного свідоцтва у графу власники були внесені прізвища: її, як «Борщової», та чоловіка ОСОБА_3, сина ОСОБА_4. 8 грудня 2016 року її чоловік ОСОБА_3 помер, на даний час вони має намір оформити спадщину, однак не може цього зробити, оскільки в свідоцтві про право власності зазначено її дошлюбне прізвище.

У судове засідання заявниця не зявилася, її представником направлена заява, в якій представник просив розглянути справу у їх відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_4 співвласник квартири АДРЕСА_2 у судове засідання не зявився, належним чином повідомлявся про час ті місце розгляду справи, направив заяву, в якій не заперечував щодо її задоволення та судовий розгляд просив провести у його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з п. 5 ч. 2ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Факти, що мають юридичне значення - це факти, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення правовідносин. Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду у порядку окремого провадження, зокрема, за умови, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав фізичних та юридичних осіб.

У п. 1 ч. 1ст. 258 ЦПК України вказано, що у заяві повинно бути зазначено, який факт заявник просить встановити та з якою метою.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року, викладених у п. 1 постанови N 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

- згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

- встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

У відповідності до п. 6 ч. 1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У судовому засіданні встановлено, що 24 лютого 1993 року у Палаці урочистих події м. Одеси був зареєстрований шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (після укладення шлюбі прізвище змінено на Косташ) ОСОБА_5. Однак у встановлений законом термін ОСОБА_2 не змінила паспорт, в якому було б зазначен, вже нове прізвище Косташ. 2 листопада 1995 року на підставі розпорядження органу приватизації № 70561 їм управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів було видано свідоцтво про право власності на житло квартиру АДРЕСА_2, однак при оформлені вказаного свідоцтва у графу власники були внесені прізвища: заявниці, як «Борщової», та її чоловіка ОСОБА_3, її сина ОСОБА_4.».

Згідно з копією паспорта серії КМ 66337 - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 24 лютого 1993 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3, та з 12 квітня 1993 року є зареєстрованою у ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з копією паспорта заінтересованої особи ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (серія СМ 749001), з 24 травня 2005 року є зареєстрованим у ІНФОРМАЦІЯ_2.

При викладених обставинах у суду не виникає сумнівів, щодо належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, свідоцтва про право власності на житло від 2 листопада 1995 року, на квартиру АДРЕСА_1, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів на імя «ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4».

Керуючись ст.ст. 10, 60, 213, 215, 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Встановити факт, що свідоцтво про право власності на житло від 2 листопада 1995 року, на квартиру АДРЕСА_1, виданого управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів на імя «ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4», належить ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які були відсутні під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий Калініченко Л. В.