АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №644/9052/16-ц Головуючий суддя І інстанції Шевченко С.В.
Провадження № 22-ц/790/5018/17 Суддя доповідач Коваленко І.П. Категорія: відшкодування шкоди
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Сащенко І.С.

при секретарі Калюжній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 червня 2017 року по справі заявою позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2016 року ОСОБА_2, в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 17 листопада 2016 року відкрито провадження у справі.

У травні 2017 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій вказувала, що всі правовстановлюючі документи на спадкове майно знаходилися у відповідачки, яка здійснила відчуження майна на користь третіх осіб. Неприйняття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду в майбутньому, оскільки ОСОБА_1 може здійснити відчуження й іншого належного їй майна.

У зв'язку з цим, просила суд накласти арешт та заборону відчуження будь-яким способом на майно, належне ОСОБА_1, а саме легковий автомобіль НОМЕР_1.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 26 червня 2017 року заяву задоволено. Накладено арешт на легковий автомобіль НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість ухвали, постановленої з порушенням вимог процесуального права; вказує, що судом не враховано шлюбного договору від 30 серпня 2013 року за умовами якого автомобіль НОМЕР_1, є її особистою приватною власністю.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи по забезпеченню позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У п. 4 Постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006р. "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами дійсно виник спір з приводу спадкового майна та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову в разі продажу усього майна, що належить відповідачці.

Ціна позову ОСОБА_2 складає 225 289,67 грн. (а.с.15).

Згідно ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що співмірним з заявленими позовними вимогами є такий спосіб забезпечення позову як заборона відчуження спірного автомобілю.

Крім того, заборона власникові на експлуатацію належного їй на праві власності транспортного засобу обмежує законне право останньої, передбачене ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) на користування цим майном.

Заборона на відчуження є достатнім способом забезпечення позову про визнання права власності.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції в частині обрання способу забезпечення позову у вигляді арешту автомобіля є передчасною, постановленою без з'ясування обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення вищевказаної заяви та з порушенням ч.1 ст. 154 ЦПК України.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає зміні про забезпечення позову шляхом заборони відчуження легкового автомобіля НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_1.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, п.2 ч.1 ст.312, ст.ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 26 червня 2017 року - змінити.

Заборонити відчуження легкового автомобіля НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді