АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/2353/17 Головуючий 1-ї інстанції Іващенко С.О.
Справа №645/8988/15-ц Доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікова А.І.

суддів Коваленко І.П., Сащенко І.С.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про розірвання договору побутового підряду та стягнення суми, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, в якому з урахуванням уточнень просив розірвати договір підряду від 09 жовтня 2014 року №608 3Б, укладений між ним та відповідачем ФОП ОСОБА_1 та стягнути солідарно з відповідачів на його користь 21 813грн., яка складається з: 11 760грн. сума за оплату товару; 2 880грн. 0,1% за кожний день прострочення; 352,80грн. 3% річних за порушення виконання зобовязання; 1 846грн. сума за користування кредитом; 5 000грн. моральна шкода.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що 09 жовтня 2014 року між ним та відповідачем ФОП ОСОБА_1 укладено договір побутового підряду, згідно умов якого остання зобовязалася виготовити та встановити за адресою вул. Першого Травня №22 в м. Харкові бетонний паркан моделі карпатський камінь сірого кольору в кількості конструкцій 25 шт. площею 24кв.м. На виконання своїх зобовязань він уклав кредитний договір №401660385 з ПАТ «Альфа-банк», відповідно якого у той самий день на рахунок ФОП ОСОБА_1 були перелічені кошти в сумі 11 760грн. Але всупереч умовам зазначеного договору, остання своїх зобовязань до цього часу не виконала.

Зазначив, що він поніс значні збитки, повязані з укладеним кредитним договором з ПАТ «Альфа-банком» та сплатив за користування кредитом суму 1 846грн. Крім того, після отримання на запит суду відомостей з ПАТ «Альфа-банк» та встановлення обставин, зясувалось, що кошти безпосередньо були перелічені на рахунок співробітника відповідача ФОП ОСОБА_3

Відповідачі ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 в судове засідання не зявились.

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Розірвано договір підряду, укладений 09.10.2014року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_2 21 813,00грн. з яких: 11 760,00грн. - сума згідно договору побутового підряду від 09.10.2014року; 2 880,00грн. - 0,1% (відсоток) за кожний день прострочки відповідно договору; 352,80грн. - 3% (відсотки) річних за порушення зобовязання; 1 846,00грн. - сума за користування кредитом; 5 000,00грн. моральна шкода.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_2 в задоволенні позову.

Вона виконала свої зобовязання за договором, підстав для задоволення зазначеного позову у суду не було. Крім того, вона не отримувала жодної судової повістки про виклик її в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд зясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 09 жовтня 2014 року між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 укладено договір побутового підряду, згідно умов якого ФОП ОСОБА_1 зобовязалася протягом 60 робочих днів виготовити бетонний паркан моделі карпатський камінь сірого кольору в кількості конструкцій 25 шт. площею 24кв.м., доставити та встановити його за адресою вул. Першого Травня № 22 в м. Харкові, а ОСОБА_2 зобовязався оплатити вартість замовлення.

Пунктом 4.2 договору визначено, що в разі невиконання зобовязань, виконавець сплачує неустойку в розмірі 0,1% вартості замовлення за кожний день прострочки.

Згідно ч. 1 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до положень ч.1 ст. 866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.

На виконання своїх зобовязань, ОСОБА_2 09 жовтня 2014 року уклав з Публічним акціонерним товариство «Альфа-Банк» кредитний договір №401660385.

Згідно відповіді ПАТ «Альфа Банк» 09 жовтня 2014 року на рахунок ФОП ОСОБА_3 були перераховані кошти в сумі 11760 грн. за оплату товару.

Отже, позивач виконав свої зобовязання за договором належним чином.

Натомість ФОП ОСОБА_1 своїх зобовязань не виконала.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Статтею 598 ЦК України визначені підстави припинення зобовязання.

Зобовязання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. (ч.ч.1,2 цієї статті)

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

У ст.611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник уважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором чи законом.

Як визначено ч.ч.1, 2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Для розірвання договору на підставі ч.2 ст.651 ЦК України необхідно, щоб існували наступні обставини: 1) наявність істотного порушення договору; 2) наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, та її розмір; 3) заподіяна шкода не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору; 4) наявність істотної різниці між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Отже, для належного виконання умов договору ФОП ОСОБА_1 повинна була протягом 60 робочих днів виготовити, доставити та встановити бетонний паркан.

Строк виконання робіт розпочався 10 жовтня 2014 року.

Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач виконав свої зобовязання за договором побутового підряду.

Як зазначає в суді апеляційної інстанції позивач договір ФОП ОСОБА_1 не виконано; паркан нею не встановлено; він вимушений був укласти договір з іншим підрядником, який і встановив паркан.

Представник ФОП ОСОБА_1 жодного доказу на виконання умов договору не надала.

Згідно п.3.10 договору зобовязання виконавця за даним договором вважаються виконаними у повному обсязі після підписання замовником акту приймання-передачі. Такий акт відповідачем не надано. Посилання відповідача, що ОСОБА_2 відмовився його підписати належним чином не підтверджено.

З урахуванням встановлених обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку, що договір побутового підряду від 09 жовтня 2014 року підлягає розірванню, а сплачені за цим договором грошові кошти 11760грн. та передбачені за договором та законом штрафи, санкції підлягають стягненню.

Також, колегія суддів погоджується висновком суду в частині відшкодування моральної шкоди.

Між тим, сума такої шкоди не є достатньо обґрунтованою, а тому підлягає зменшенню.

Згідно положень ч.1 та 3 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування морального збитку, заподіяного внаслідок порушення його прав.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди відшкодовується судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п.2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до роз'яснень, що викладені у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатися судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат ( тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має керуватися засадами розумності, виваженості та справедливості.

Колегія вважає за необхідне зменшити розмір моральної шкоди з 5000грн. до 2000грн.

Разом з тим, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність солідарного стягнення вищевказаних сум.

Статтею 541 ЦК України встановлено, що солідарний обовязок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання.

Як випливає зі змісту вказаної статті солідарні зобовязання це зобовязання, які характеризуються солідарним обовязком або солідарною вимогою, що виникає у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобовязання.

Як вбачається з матеріалів справи договір побутового підряду укладався між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1

Будь-якого договору на виконання робіт безпосередньо між ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 не укладалось.

Оскільки ФОП ОСОБА_3 та ФОП ОСОБА_1 спільного зобовязання перед ОСОБА_2 не мають, тому положення ст.541ЦК України до даних правовідносин застосуванню не підлягають.

Згідно п.п.1, 4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З огляду на викладене, рішення суду в частині солідарного стягнення сум підлягає скасуванню з ухвалення у цій частинні нового рішення про стягнення коштів тільки з ФОП ОСОБА_1

Розподіл судових витрат провести відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.3, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 жовтня 2016 року в частині розірвання договору підряду, укладеного 09 жовтня 2014 року між ОСОБА_2 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 залишити без змін.

В іншій частині рішення скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 11760грн. сума згідно договору побутового підряду від 09 жовтня 2014 року; 2 880грн. 0,1% за кожний день прострочки відповідно договору; 352,80грн. 3% річних за порушення зобовязання; 1 846,00грн. сума за користування кредитом; 2 000,00грн. моральна шкода.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 487,20грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: