Справа № 212/2153/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

04 грудня 2017 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Пустовіта О.Г., з участю секретаря Конограй В.В., розглянувши у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, що діє в своїх інтересах і є законним представником неповнолітньої дитини ОСОБА_3, третя особа: Виконавчий комітет Покровської районної у місті Ради м. Кривого Рогу про усунення перешкод в користуванні власно належним майном - квартирою, -

у с т а н о в и в :

В квітні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом про усунення перешкод в користуванні власно належним майном - квартирою.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 21.09.2001 року він за договором купівлі-продажу квартири, посвідченим Криворізькою Універсальною товарною біржею, реєстр № 001/876-Н, на своє імя придбав окрему двокімнатну квартиру № 45 в будинку № 46 розташованому за адресою: вул. Січеславська (колишня Кремлівська) в м ОСОБА_4 і став одноособовим власником зазначеного нерухомого майна. Після оформлення договору він зареєстрував в КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» м. Кривого Рогу своє право власності на придбану квартиру і, використовуючи свої права власника, вселився в належну йому вказану нерухомість і зареєструвався в ній. Тоді ж він зареєстрував в квартирі свою неповнолітню онуку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 і відповідача ОСОБА_2, яка на той час звільнилася з місць позбавлення волі, де відбувала покарання за скоєний злочин. До 2014 року відповідач ОСОБА_2 періодично поживала в квартирі АДРЕСА_1, але більшу частину часу вона знову відбувала покарання за новий злочин. В 2014 році відповідач ОСОБА_2 була умовно-достроково звільнена з місць позбавлення волі і повернулась в м. Кривий Ріг, оселившись в належній йому кварирі. 29.08.2014 року відповідач народила дитину- дочку ОСОБА_3, яку також зареєструвала для проживання в належній йому зазначеній нерухомості. 02.07.2015 року його дружина та мати відповідача- Вєдєнова ОСОБА_6 померла, залишивши на імя відповідача ОСОБА_7 заповіт, яким залишила їй в спадщину 3-поверховий житловий будинок №18, розташований по вул.. Соколиній в м. Кривому Розі. Відповідач спадщину прийняла, переоформила спадкове майно на своє імя і з початку 2016 року разом зі своєю малолітньою дитиною ІНФОРМАЦІЯ_2 переселилася жити в отриману спадщину. Таким чином, з квітня 2016 року відповідач ОСОБА_2 та її малолітня дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем свого постійного поживання і реєстрації не проживають. Просить суд усунути перешкоди в користуванні власністю, визнавши ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житлом квартирою №45 в будинку № 46 по вулиці Січеславська в м. Кривому Розі Дніпропетровської області та зняти їх з реєстрації.

Позивач підтримав свої позовні вимоги, просив розглядати справу за його відсутності, про що подав заяву.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома.

Третя особа представник Виконкому Покровської районної у місті ради в судове засідання не з'явився, надано клопотання про розгляд справи у їх відсутності, просять прийняти рішення згідно чинного законодавства.

Суд вважає можливим справу розглянути заочно.

Суд дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 21.09.2001 року, посвідченого Криворізькою Універсальною товарною біржею, реєстр № 001/876-Н, ОСОБА_1 придбав двокімнатну квартиру, загальною площею 52,10 кв.м., живою площею 30,00 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Кривий ріг, АДРЕСА_2, яку зареєстровано Криворізьким бюро технічної інвентаризації на праві приватної власності за ОСОБА_1 та записано в реєстрову книгу за №2долП стор. 164 зал. 449 від 26.09.2001р.

Згідно довідки Нова-Ком за адресою: м ОСОБА_4 Ріг, АДРЕСА_3 зареєстровані позивач ОСОБА_1, відповідачі - ОСОБА_2, 1977року народження, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Згідно акту про непроживання, посвідченого майстром ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» ОСОБА_8, відповідач ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_4 не проживають з квітня 2016 року.

Встановленим судом фактам відповідають правовідносини, які регулюють питання власності, питання набуття і втрати права на користування житловим приміщенням.

Вказані правовідносини регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про власність» власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» одною з підстав для зняття з реєстрації місця проживання є остаточне рішення суду про позбавлення особи права користування житловим приміщенням.

Так, згідно з ст.41,55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок, квартиру, користуються нею для особистого проживання і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.

Згідно ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено право на вільне володіння майном. Відповідно до вказаної статті Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Аналіз наведених норм цивільного та житлового законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, а саме, шляхом заявлення вимоги про позбавлення права користування житловим приміщенням.

А тому суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житлом за адресою: АДРЕСА_5.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 57, 58, 60, 88, 209, 212, 213, 215, 224-228 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, що діє в своїх інтересах і є законним представником неповнолітньої дитини ОСОБА_3, третя особа: Виконавчий комітет Покровської районної у місті Ради м. Кривого Рогу про усунення перешкод в користуванні власно належним майном квартирою - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні власністю, визнавши ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право на користування житлом - квартирою №45 в будинку № 46 по вулиці Січеславській в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, що є підставою зняття з реєстраційного обліку ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_6.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста ОСОБА_4. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Суддя: О. Г. Пустовіт