Провадження №2/748/313/17
Єдиний унікальний № 748/477/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" жовтня 2017 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Кухти В.О.

секретар Коротка О.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представників третіх осіб: ПАТ «Кредобанк» - ОСОБА_3, Новозаводського відділу ДВС м.Чернігів ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Чернігів цивільну справу за ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: Новозаводський відділ державної виконавчої служби міста Чернігів Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, Публічне акціонерне товариство «Кредобанк», Державне підприємство «Сетам», про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права власності на частину транспортного засобу, визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів, -

В с т а н о в и в :

У лютому 2017 року позивач звернулася до суду з позовом у якому зазначила, що з жовтня 2011 року проживала однією сімєю з ОСОБА_2, а 22.11.2013 уклала з ним шлюб. 07.10.2013 ОСОБА_2 було придбано та зареєстровано автомобіль марки Volkswagen Touareg Edition X3.0 V6 TDI CR, державний номерний знак НОМЕР_1 2013 року випуску. Оскільки в цей час вона з ОСОБА_2 проживала спільно однією сімєю, то зазначений автомобіль є їх спільним сумісним майном, а тому вона просила встановити факт проживання її та ОСОБА_2 однією сімєю як чоловіка та жінки без шлюбу з жовтня 2011 року, визнати за нею право власності на 1/2 частину цього автомобіля та виключити його з-під арешту.

До початку розгляду справи по суті позивач змінила та збільшила позовні вимоги. Уточнила, що просить встановити факт проживання її та ОСОБА_2 однією сімєю як чоловіка та жінки без шлюбу з жовтня 2011 року по 22.11.2013. Зважаючи на продаж спірного автомобіля з прилюдних торгів вона предявила вимоги до нового власника автомобіля ОСОБА_6 та додатково просила визнати недійсним протокол проведення прилюдних торгів №247894 від 05.04.2017 та акт державного виконавця про проведення електронних торгів від 24.04.2017 про продаж автомобіля. В обґрунтування збільшених вимог позивач зазначила, що спірний автомобіль було продано з прилюдних торгів у рахунок погашення боргів ОСОБА_2, при цьому його частка у спільному майні не була визначена та виділена в натурі. Цим були порушені її права як співвласника.

В судовому засіданні представник позивача збільшені позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, додатково повідомив, що кошти на перший внесок за автомобіль були надані позивачем ОСОБА_2 Ці кошти були подаровані їй матірю, а тому були її особистим майном, яке вона вклала у придбання спільного сумісного майна, а саме спірного автомобіля. Те, що ОСОБА_2 при отриманні кредиту для виплати іншої частини коштів за автомобіль та оформленні автомобіля в заставу зазначав, що інші особи не мають прав на цей автомобіль, не може звужувати права позивача щодо частки у спільній власності.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Будучи допитаним в судовому засіданні в якості свідка повідомив, що дійсно проживав з ОСОБА_5 разом з жовтня 2011 року та вів з нею спільне господарство. При цьому до жовтня 2013 року перебував у шлюбі з колишньою дружиною, який був формальним. Після розірвання цього шлюбу він продовжував жити однією сімєю з позивачкою. Кошти на перший внесок за автомобіль в розмірі 40% його вартості надала вона, оскільки на той час він придбав житло і інших коштів у нього не було.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не зявився, жодних заяв до суду не надав.

Представник третьої особи Новозаводського ВДВС м.Чернігів ГТУЮ у Чернігівській області проти позову заперечила та зазначила, що спірний автомобіль був реалізований з дотриманням всіх необхідних процедур.

Представник третьої особи ПАТ «Кредобанк» в судовому засіданні заперечив проти позову та зазначив, що спірний автомобіль перебував у заставі в якості забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_2 перед банком за кредитним договором. При укладанні цього кредитного договору та договору застави ОСОБА_2 стверджував, що у фактичних сімейних відносинах ні з ким не перебуває і осіб, які б могли поставити питання про визнання права власності на заставне майно немає.

Представник третьої особи ДП «Сетам» в судове засідання не зявився, справу просив розглянути без його участі та надав письмові заперечення, в яких просить у задоволенні позову відмовити, оскільки порядок проведення прилюдних торгів був дотриманий, а рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова встановлено, що ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 з 21.11.2003 по 02.10.2013.

Заслухавши представника позивача, відповідача, представників третіх осіб, дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

За рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 02.10.2013 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_8, який був зареєстрований 21.11.2003, розірвано. Це рішення набрало чинності 14.10.2013.

Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Таким чином шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_8 було припинено 14.10.2013.

Відповідно до свідоцтва про шлюб (а.с.7) ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з позивачкою 22.11.2013.

07.10.2013 ОСОБА_2 уклав з ПрАТ «Метек» договір купівлі-продажу/поставки автомобіля, відповідно до якого ПрАТ «Метек» зобовязувалося поставити ОСОБА_2 новий автомобіль 2013 року випуску марки Volkswagen Touareg, а той зобовязувався оплатити і прийняти його у власність. Ціна автомобіля склала 692 000 грн. Додатком до цього договору визначено специфікацію автомобіля в якій, зокрема зазначено номер кузову та номер двигуна. Тобто предметом договору був конкретний автомобіль і цей договір було укладено у шлюбі з ОСОБА_8, а тому обовязок сплатити вартість автомобіля ОСОБА_2 взяв на себе будучи у шлюбі з ОСОБА_8.

За ч.1 ст.74 Сімейного кодексу України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Виходячи з даної норми, навіть за умови спільного проживання позивачки з ОСОБА_2 у жовтні 2013 року право спільної сумісної власності на набуте майно у них не виникало до 14.10.2013, дня набрання чинності рішення про розірвання шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_8.

Також за нормами зазначеного договору отримання автомобіля покупцем оформлюється актом прийому-передачі (п.2.5 договору). Під час передачі автомобіля постачальник зобовязаний передати покупцю документи, передбачені, які необхідні для наступної реєстрації автомобіля в органах ДАІ МВС України.

Акт прийому передачі автомобіля датований жовтнем 2013 року, але в ньому не зазначено день. Враховуючи, що згідно копії свідоцтва про реєстрацію спірного автомобіля він був зареєстрований 17.10.2013, то суд доходить висновку, що автомобіль був переданий ОСОБА_2 до 17.10.2013.

Позивачка у позовній заяві зазначила, що автомобіль було придбано 07.10.2013, що не оспорювалося іншими учасниками.

Відповідно до ч.1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з наявних доказів, суд приходить до висновку, що право власності на спірний автомобіль виникло у ОСОБА_2 07.10.2013, тобто при перебуванні у шлюбі з ОСОБА_8, а тому, з урахуванням норм ч.1 ст.74 СК України, цей автомобіль не міг перебувати у спільній сумісній власності позивачки та ОСОБА_2 навіть за умови їх спільного проживання.

Крім цього, при укладанні ОСОБА_2 з ПАТ «Кредобанк» 18.10.2013 кредитного договору та договору застави спірного автомобіля, у нотаріально посвідченій заяві до ПАТ «Кредобанк», датованій цим же числом, він зазначав, що у фактичних сімейних відносинах він ні з ким не перебуває. Також в п.2.1.4 договору застави ОСОБА_2 гарантував, що автомобіль придбаний ним в особисту приватну власність. Кредит за цим кредитним договором був виданий для здійснення повної/часткової оплати за договором купівлі-продажу спірного автомобіля, тобто для виконання ОСОБА_2 своїх особистих зобовязань за договором купівлі-продажу спірного автомобіля, а не в інтересах сімї.

Отже, спірний автомобіль у спільній сумісній власності позивачки та ОСОБА_2 не перебував, а тому за нею неможливо визнати право власності на його частину.

Оскільки ОСОБА_5 не є власником спірного автомобіля, то перебування даного автомобіля під арештом і його реалізація з прилюдних торгів не порушувало її законних прав та інтересів.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_2 до 14.10.2014 перебував у іншому шлюбі, спірний автомобіль не є обєктом спільної сумісної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_2, питання про визнання права власності на інше спільне майно не ставилося, то визнання факту їх спільного проживання однією сімєю як чоловіка та жінки без шлюбу не має юридичного значення в межах даного спору і окремому встановленню цей факт не підлягає.

Отже, в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 57, 60, 61, 74, 114 Сімейного кодексу України, ст.334 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 60, 213-218 ЦПК України, суд

Вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сімєю, визнання права власності на частину транспортного засобу, визнання недійсним протоколу проведення прилюдних торгів відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_9