Справа № 461/7752/17
Провадження № 2/461/1673/17
УХВАЛА

20.11.2017 року

Суддя Галицького районного суду м. Львова Юрків О.Р., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання правочину удаваним в частині покупця, визнання майна спільною сумісною власністю та поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, в якому просив суд:

- визнати договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 укладений 12 березня 2004 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі за №1190, удаваним в частині зазначення покупцем ОСОБА_2, з моменту його укладення та визнати покупцем за договором купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 укладеним 12 березня 2004 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4 та зареєстрованим в реєстрі за №1190, ОСОБА_1.

- визнати об'єктом спільної сумісної власності подружжя квартири АДРЕСА_1 та поділити майно, визнавши за мною ОСОБА_1 та ОСОБА_5 право власності по 1/2 частці квартири АДРЕСА_1.

Разом з позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач ОСОБА_1 просить суд накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3. Свої вимоги мотивує тим, що вказана квартира була придбана ним у час перебування в шлюбі з відповідачкою, однак з певних причин оформлена на імя відповідача ОСОБА_2 Зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може значно утруднити або унеможливити виконання рішення суду у разі задоволення позову. Крім того, квартира може бути відчужена відповідачами.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Згідно з роз'ясненням п. 10 зазначеної вище постанови заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

При цьому процесуальний закон не зобовязує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Головною метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення завдання значної шкоди заявнику.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно може бути реалізоване на момент виконання рішення.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об'єктом прав, що став предметом спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Звертаючись у суд, позивач належним чином вказав причини, у зв'язку із якими необхідно вжити заходи забезпечення позову та обґрунтував існуванням реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Виходячи із змісту позовних вимог, обраного способу забезпечення позову та зазначених причин, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, убачається прямий звязок між заявленими вимогами та способом забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 60, 151-153, 209-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру № 2 (два) в будинку № 3 (три) по вулиці Гуцульській у місті Львові.

Боржники: ОСОБА_2, ОСОБА_6, адреса проживання: 79013, АДРЕСА_4.

Стягувач: ОСОБА_1, адреса проживання: 79013, АДРЕСА_4.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.Р.Юрків.