Красилівський районний суд Хмельницької області
Справа № 677/531/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2017 м.Красилів

Красилівський районний суд Хмельницької області в складі: головуючої судді Боголюбової Л.М., за участі секретаря Кондратюк О.А., представника позивача ОСОБА_1, представника відповідачів ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Красилові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди,

встановив:

в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилаються на те, що 27.03.2017 року він був свідком того, як ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_5 сварились за межу зі своїми сусідами Цибунами. Сварка проходила в с.Слобідка-Красилівська Красилівського району Хмельницької області на вул.Підлісній. Для розгляду спірного питання щодо розділення меж між двома домогосподарствами був запрошений сільський голова ОСОБА_6 У ході вирішення спірного питання ОСОБА_5 вели себе не адекватно, кричали, висловлювали погрози, не звертали уваги на зауваження. При цьому були присутні ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11. Продовжуючи сварку та не реагуючи на зауваження, ОСОБА_5 почали говорити різні нісенітниці, у тому числі сказали, що він захищає ОСОБА_9, так як спить з їхньою дочкою ОСОБА_7 у неї на горищі.

Сварку чула його дружина, ОСОБА_12 В»ячеславівна. Почувши ці наклепи, його дружина пішла додому, після чого в сім»ї почались сварки, доходить до розлучення і все через наклепи подружжя ОСОБА_5.

В нього почались проблеми з тиском, часто болить голова, діти рідше стали до них приїздити.

З вище наведених підстав просить стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на його користь моральну шкоду в сумі 50 000 (п»ятдесят тисяч) гривень.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити в повному об»ємі.

Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, суду пояснили, що 27 березня 2017 року при виїзді на їх земельну ділянку та сільського голови та депутата ОСОБА_11 позивач не був присутній. Кількість присутніх осіб вказана в довідці сільського голови № 235 від 01.08.2017 року. Відомості, які зазначає позивач у своїй заяві вони не повідомляли, тому підстав для стягнення з них моральної шкоди не має.

Заслухавши пояснення сторін, заслухавши свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Як досліджено в судовому засіданні 27 березня 2017 року під час сварки між сусідами ОСОБА_5 та Цибунами, були присутні особи зазначені в довідці виданій сільським головою ОСОБА_6 від 01.08.2017року, а саме ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7

Окрім вказаних осіб події, які відбувались на земельній ділянці відповідачів чули також особи, які не зазначені в довідці сільського голови, а саме донька ОСОБА_5 ОСОБА_13,ОСОБА_14,ОСОБА_10,ОСОБА_3,ОСОБА_15

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_7, ОСОБА_10,ОСОБА_9, ОСОБА_8 підтвердили, що під час сварки, яка виникла на межі суміжних земельних ділянок ОСОБА_5 та ОСОБА_8 відповідачка ОСОБА_5 говорила про інтимні стосунки між дочкою ОСОБА_8 ОСОБА_7 та позивачем ОСОБА_3, який лазить на горище будинку до ОСОБА_7 для підтримання інтимних стосунків.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні заявила, що також має намір звертатись до суду про захист своєї честі та гідності з приводу сказаного ОСОБА_5

Свідки з боку відповідачів ОСОБА_13 заперечує слова матері про інтимні стосунки між ОСОБА_7 та ОСОБА_3, однак в суді підтвердила, що під час сварки ОСОБА_3 спустився від своєї земельної ділянки до земельної ділянки батьків і питав про які інтимні стосунки говорить ОСОБА_5. Свідки ОСОБА_14, ОСОБА_15 пояснили, що під час сварки між ОСОБА_5 та Цибунами 27.03.2017 року ОСОБА_3 вони не бачили, ОСОБА_11 коли почалась сварка пішов в машину, не хотів слухати непристойності, які висловлювали вказані особи.

Відповідно до ст.34 Конституції України, кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Одночасно, ОСОБА_16 України проголошує, що саме право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь або ділову репутацію.

Право на недоторканність гідності та честі полягає у забороні здійснювати будь-які дії, якими можуть бути порушені ці особисті немайнові права. Здебільшого честь та гідність можуть порушуватися шляхом поширення недостовірної інформації. При цьому неважливо, яким способом здійснюється поширення інформації (усним, письмовим, за допомогою творів мистецтва, міміки, жестів та інших усталених дій, за допомогою ЗМІ, електронних комунікацій тощо). ОСОБА_16 є те, щоб ця інформація стосувалася певної особи, була викладена недостовірно та порушувала її особисті немайнові права.

Спростування відомостей, що порочать честь і гідність, може бути пред'явлено особою, про яку поширено такі відомості, а так само близькими родичами цієї особи, коли відомості прямо чи посередньо їх порочать.

Ст.302 ЦК України передбачає, що фізична особа, яка поширює інформацію зобов»язана переконатися у її достовірності.

Відповідач повинен довести, що поширені ним відомості відповідають дійсності.

Честь та гідність фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутись до суду з позовом про захист її гідності та честі( ст. 297 ЦК України).

На позивача покладається обов'язок довести лише факт поширення відомостей, які його порочать, особою, до якої пред'явлено позов. Позивач також має право подати докази невідповідності таких відомостей дійсності. Громадянин або організація, щодо яких поширено відомості, які не відповідають дійсності й завдають шкоди їхнім інтересам, честі, гідності або діловій репутації, мають право вимагати відшкодування майнової і моральної (немайнової) шкоди, завданої поширенням таких відомостей.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.09.1990 року № 7 Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності і ділової репутації громадян та організації важливою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина, закріплених Конституцією України, є судовий захист від протиправних посягань на його честь і гідність.

Під поширенням відомостей, що порочать честь, гідність та ділову репутацію позивача слід розуміти опублікування їх у пресі, передачу по радіо, з використанням засобів масової інформації, викладенням в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам, повідомлення в публічних випусках, а також в іншій формі невизначеному числу осіб або хоча б одній людині.

За пунктом 25 Постанови Пленуму ВСУ спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливе чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то вона повинна поширюватись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням максимальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кількість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію.

Відповідно до вимог ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні поширення відомостей, що порочать честь, гідність позивача підтверджено поясненнями допитаних свідків,при цьому не має значення чи була особисто присутня при цьому особа про яку поширено відомості чи ні.

Відповідно до вимог ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у принижені честі та гідності фізичної особи, на що посилається позивач у поданій ним заяві. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Відповідно до норм цивільного процесуального законодавства та розяснень, що містяться в п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, при вирішенні спорів про відшкодування моральної шкоди в судовому засіданні має бути зясовано, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань, втрат немайнового характеру, за яких обставин вони заподіянні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить.

Під час слухання справи встановлено, що відомості про інтимні стосунки між ОСОБА_7 і ОСОБА_3 повідомлено відповідачкою ОСОБА_5, в зв»язку з чим заявлена моральна шкода підлягає стягненню лише з неї.

Позивачем не надано суду розрахунку завданої йому моральної шкоди, лише зазначено в чому вона полягає, в зв»язку з чим вимоги щодо стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково виходячи з розміру моральних переживань позивача та визначається судом виходячи з розумності, виваженості та справедливості в розмірі 17000 грн.

В порядку ст.88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачки ОСОБА_5 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 800 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.10,60,79, 88,212,213,215 ЦПК України, ст.ст. 23,297, 302 ЦК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3 17000 завданої моральної шкоди.

Стягнути також з ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_3 800 грн. сплаченого судового бору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Хмельницької області через Красилівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя ОСОБА_17