Справа № 360/715/16-ц Головуючий у І інстанції Унятицький Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/5223/17 Доповідач у 2 інстанції Олійник В. І.
Категорія 47 28.11.2017
РІШЕННЯ

Іменем України

28 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Олійника В.І.,

суддів Березовенко Р.В., Лівінського С.В.,

при секретарі Топольському В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 31 січня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна об'єктом спільної сумісної власності,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом, який уточнила в ході розгляду справи і обґрунтовувала тим, що від лютого 2002 року проживала однією сім'єю з відповідачем ОСОБА_2

Так, від лютого 2002 року до липня 2004 року вони проживали в орендованій квартирі в АДРЕСА_1, а після купівлі за спільні кошти недобудованого житлового будинку і земельної ділянки для його обслуговування по АДРЕСА_2 переселились у вказаний будинок і почали його добудовувати. Вони добудували частину приміщень будинку, зробили оздоблювальні роботи та збудували гараж.

У 2007 році за спільні кошти придбали автомобіль «Москвич», який у 2008-2009 році продали, а замість нього придбали автомобіль «Сіат Інца». Вселившись у новий будинок придбали за спільні кошти все рухоме майно, а саме, меблі, кухонну техніку, електротовари та інші необхідні для проживання предмети побуту.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась донька ОСОБА_4. В січні 2016 року після чергового скандалу вона була вимушена забрати дитину та піти від чоловіка, так як боялася за своє життя та життя і здоров'я дитини.

Протягом п'ятнадцяти років спільного життя до січня 2016 року і вона і відповідач працювали та всі зароблені кошти вкладали в будівництво і ремонт будинку, придбання майна та автомобілів, вели спільне господарство та вирішували куди витрачати зароблені кошти.

Оскільки чоловік позбавив її доступу до будинку та іншого майна, то просила встановити факт її проживання з відповідачем ОСОБА_2 однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу від липня 2002 року до січня 2016 року. Також просила визнати житловий будинок по АДРЕСА_2, земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за вказаною адресою, автомобіль «Сіат Інца» та все рухоме майно, яке перебуває в будинку за вказаною адресою спільним майном подружжя, визнавши за нею право власності на ? частину вказаного майна.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 31 січня 2017 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Встановлено факт проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_2 однією сім'єю від липня 2002 року до січня 2016 року.

Визнано майном, що належить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2; земельну ділянку за вказаною адресою, площею 0,1106 га, кадастровий номер НОМЕР_3, цільове призначення якої-для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд; транспортний засіб SEAT INCА, номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2.

Поділено житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2, земельну ділянку за вказаною адресою, площею 0,1106 га, кадастровий номер НОМЕР_3, цільове призначення якої-для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, транспортний засіб SEAT INCА, номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, визнавши за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину вказаного майна.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, яким в позові ОСОБА_5 відмовити в повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для визнання права власності на рухоме майно, яке перебуває в будинку немає, оскільки позовні вимоги в цій частині не конкретизовані і докази про наявність вказаного майна суду не надані.

Щодо інших позовних вимог, то суд вважав, що зібрано достатніх доказів для встановлення факту проживання однією сім'єю від липня 2002 року і для визнання майна на праві спільної сумісної власності, а саме, житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами і земельної ділянки.

Проте, колегія суддів в повній мірі не може погодитися із зазначеними висновками суду першої інстанції.

За змістом ч.3 ст.10 та ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Суд вважав встановленим, що від лютого 2002 року до січня 2016 року сторони проживали однією сім'єю, що підтверджується довідкою Клавдієво-Тарасівської селищної ради №209, копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 та показами свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (а.с.9-10).

Також суд вважав встановленим, що під час спільного проживання сторони придбали недобудований житловий будинок АДРЕСА_2 та добудували його, а також придбали автомобіль «Seat inca», що підтверджується копією договору купівлі-продажу незакінченого будівництвом житлового будинку по АДРЕСА_2 від 11 листопада 2003 року, копіями рішень Клавдієво-Тарасівської селищної ради, копією акту прийомки в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку, копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно, відповіддю на запит регіонального сервісного центру в Київській області територіального сервісного центру №3247 від 19 січня 2017 року (а.с.63, 67-70, 88).

Рішенням Клавдієво-Тарасівської селищної ради від 11 жовтня 2005 року ОСОБА_2 передана у власність земельна ділянка площею 0,1106 га, розташована в АДРЕСА_2, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.64).

Згідно з ч.1 ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

За ст.74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або у будь-якому іншому шлюбі майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та часткове задоволення позову.

Так, щодо встановлення факту проживання сторін однією сім'єю від липня 2002 року, то суд в цій частині прийшов до помилкового висновку стосовно часу, від якого сторони стали проживати однією сім'єю, оскільки, як вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4, виданого 13 травня 2016 року Бородянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області шлюб між чоловіком ОСОБА_2 і дружиною ОСОБА_9 розірвано 9 червня 2004 року, про що складено відповідний актовий запис №172, і тому зібраними матеріалами справи підтверджується факт проживання сторін однією сім'єю від 10 червня 2004 року до січня 2016 року.

Згідно зібраних доказів колегія суддів вважає, що транспортний засіб SEAT INCА, номерний знак НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, який зареєстрований 20.02.2010 року Макарівським РЕВ, підлягає визнанню спільним майном подружжя з визнанням на нього права власності за ОСОБА_3 на ? його частину.

Щодо визнання майна на праві спільної сумісної власності житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 і земельної ділянки за вказаною адресою, площею 0,1106 га (кадастровий номер НОМЕР_3), цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, та визнання права власності на рухоме майно, яке перебуває в будинку, то колегія суддів не може в цій частині розглянути позовні вимоги, так як не визначено щодо часток сторін в будівництві будинку з господарськими будівлями та спорудами, не проведено експертизу щодо добудов, не встановлено скільки вкладено сторонами в будівництво та на придбання майна і не наведено таких доказів. Також позовні вимоги в цій частині не конкретизовані і відсутні докази про наявність рухомого майна в будинку.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог, а саме, необхідності встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3 і ОСОБА_2 від 10 червня 2004 року і до січня 2016 року.

Визнати спільним майном подружжя автомобіль SEAT INKA (державний номерний знак НОМЕР_1), який зареєстрований 20.02.2010 року Макарівським РЕВ, а також визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину спільного майна подружжя - автомобіля SEAT INKA (державний номерний знак НОМЕР_1), а у задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.303, 307, 309, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 31 січня 2017 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім'єю ОСОБА_3 і ОСОБА_2 від 10 червня 2004 року і до січня 2016 року.

Автомобіль SEAT INKA державний номерний знак НОМЕР_1, який зареєстрований 20.02.2010 року Макарівським РЕВ визнати спільним майном подружжя.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ? частину спільного майна подружжя - автомобіля SEAT INKA державний номерний знак НОМЕР_1.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.І. Олійник

Судді: Р.В. Березовенко

С.В. Лівінський