У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2017 р. суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Рибалко Н.І., ознайомившись із позовної заявою ОСОБА_1 до Концерну „Міські теплові мережі про захист прав споживача, -

В С Т А Н О В И В:

12 грудня 2017 р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Концерну „Міські теплові мережі про захист прав споживача на зменшену плату за опалення в порядку реалізації умов договору і норм чинних правил.

Вивчивши позовну заяву з доданими до неї матеріалами, позовна заява підлягає поверненню позивачеві з таких підстав.

Відповідно до вимог пункту 4 частини третьої статті 121 Цивільного процесуального кодексу (далі ЦПК) України заява повертається у випадках, коли справа не підсудна цьому суду.

Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом, встановленим ч.2 ст. 109 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

У пункті 34 постанови «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2013 року Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що якщо інше не встановленоЦПК, позови пред'являються: до фізичної особи - до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування; до юридичної особи - за її місцезнаходженням (стаття 109 ЦПК), яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень статті 29 ЦК і статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", а щодо юридичної особи - за положеннямистатті 93 ЦК.

Позивач наділений правом на альтернативну підсудність у випадках, встановлених ст. 110 ЦПК України.

Так, частиною 5 ст. 110 ЦПК України передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть пред'являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Як роз'яснено в п.37 вказаної Постанови, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності (стаття 109 ЦПК) і правилом альтернативної підсудності (стаття 110 ЦПК) підсудна справа, належить виключно позивачеві (частина чотирнадцята статті 110 ЦПК).

Разом з тим, відповідно до ст. 114 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як роз'яснено в п. п. 41, 42 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» , перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК).

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що нерухоме майно квартира № 4, за якою надаються послуги з опалення та правомірність нарахування плати за які оспорює позивач, знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, пр.Металургів, 26, що відноситься до територіальної підсудності Ленінського районного суду м. Запоріжжя.

З урахуванням наведених правових норм та роз'яснень у Постановах Пленумів ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, характеру правовідносин, що виникли між сторонами, суддя приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає розгляду Ленінським районним судом м. Запоріжжя за місцезнаходженням нерухомого майна, спір щодо утримання якого є предметом даного розгляду.

Керуючись ст.ст. 114, 115, 121, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Концерну „Міські теплові мережі про захист прав споживача повернути позивачеві.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.І.Рибалко