Дата документу 28.04.2017
Справа № 320/316/17-ц
Провадження № 4-с/320/9/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі :

головуючого - судді Горбачової Ю.В.,

при секретарі - Луценко П.В.,

за участю: представника заявника ОСОБА_1,

представника стягувача ОСОБА_2 (в режимі відеоконференції),

державного виконавця Юлдашева А.А. (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області скаргу ОСОБА_3 на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_4 за участю заінтересованої особи: стягувача Публічного Акціонерного Товариства «ВТБ Банк»,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області зі скаргою на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_4, в якій з урахуванням уточнень просить визнати протиправними дії державного виконавця Поповича Н.С. відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області, щодо передачі на аукціон квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 та зупинити проведення аукціону у виконавчому провадженні ВП № 50732239 з реалізації нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3, до закінчення дії мораторію, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304-VII. В обґрунтування скарги зазначено, що на примусовому виконанні у Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження №50732239 про стягнення з ОСОБА_3Р на користь ПАТ ВТБ Банк заборгованості на загальну суму 5 480 663, 77 грн. В процесі виконавчого провадження було здійснено оцінку нерухомого майна, а саме: квартира АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_3 та планується передача її на реалізацію у встановленому порядку. Державним виконавцем не взято до уваги факт, що вищезазначена квартира є власністю ОСОБА_3 і вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку" за споживчим кредитом згідно кредитного договору № R511/01-19 від 12 вересня 2008 року, у іноземній валюті на суму 137 000, 00 (Сто тридцять сім тисяч) доларів США та використовується як місце постійного проживання Боржника, що підтверджується реєстрацією місця проживання, є єдиним майном яке є у власності Боржника, що підтверджується витягом з реєстру права власності на нерухоме майно. Згідно закону «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону згідно ст. 1 не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

-таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

-загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Про зазначені обставини було повідомлено державного виконавця, однак останній проігнорував таке повідомлення, та вищезазначену квартиру виставлено на аукціон, про що Боржнику стало відомо з листа ДП «СЕТАМ» (організатора аукціону) від 04.01.2017 p., яким повідомлено про проведення електронних торгів з реалізації вищезазначеної квартири під номером лоту №191003, які відбудуться 25.01.2017 р. за початковою ціною 510 500, 00 грн.

Так, боржнику стало відомо про порушення його прав після отримання листа ДП «СЕТАМ» від 04.01.2017 р. (отриманого 14.01.2017 року) та протягом десяти днів, з дня отримання зазначеного листа, була подана відповідна скарга до суду.

Представник заявника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав скаргу та просив її задовольнити. Повідомив суду, що заявник ОСОБА_3 04.09.2016 року направив державному виконавцю заяву про зупинення виконавчого провадження. 29.09.2016 року державний виконавець надав відповідь про те, що не передбачено законодавством зупинення виконавчого провадження з підстав мораторію.

Представник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області державний виконавець Юлдашев А.А. заперечував проти задоволення скарги в повному обсязі. Також пояснив суду, що він отримав на виконання дане виконавче провадження у лютому 2017 року у звязку зі звільненням державного виконавця Попович Н.С. На час передачі на реалізацію майна у державного виконавця були витяги з реєстру про нерухоме майно, з яких вбачалося, що боржник має інше нерухоме майно в м.Мелітополі. Відповідь на заяву заявника він направив 29.09.2016 року за вих. номером № 18190.

Представник стягувача Публічного Акціонерного Товариства «ВТБ Банк» - ОСОБА_2 заперечував проти задоволення скарги в повному обсязі, надавши суду письмові заперечення. В своїх запереченнях зазначив, що 12.09.2008 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та скаржником ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № R511/01-19 (далі Кредитний договір), за умовами якого йому був наданий кредит у сумі 137000,00 дол. США. строком користування до 11.09.2028 року. Внаслідок невиконання Позичальником своїх зобов'язань перед Банком, щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, Банк вимушений був звернутись до суду з позовом про стягнення з Позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором. 02.10.2015р. Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області по справі № 320/5600/15- ц винесено рішення про стягнення солідарно з позичальника та поручителя боргу у сумі 5 480 663 грн. та судового збору у розмірі 3654,00 грн. На підставі даного рішення був виданий виконавчий лист який в подальшому був пред'явлений до примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізької області. Під час проведення виконавчих дій, описано та арештовано квартиру АДРЕСА_3, що належить скаржнику ОСОБА_3 та перебуває в іпотеці ПАТ «ВТБ БАНК», яка в подальшому була передана до ДП «СЕТАМ» з метою проведення електронних торгів. В своїй скарзі скаржник повідомляє, що йому стало відомо про звернення стягнення на дану квартиру лише 14.01.2017р. після отримання листа з ДП «СЕТАМ» датованого 04.01.2017р. Дане твердження не відповідає дійсності. Так 20.04.2016р. державним виконавцем складено акт опису та арешту майна, яким описано та накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3. З метою забезпечення зберігання арештованого та описаного майна державним виконавцем 20.04.2016р. винесено постанову якою призначено відповідальним зберігачем боржника ОСОБА_3 Для подальшої примусової реалізації майна боржника, державним виконавцем 06.07.2016р. винесено постанову про призначення експерта для участі у виконавчому провадження. Згідно звіту про експертну оцінку, ринкова вартість квартири № 2 в буд. N9 66а по пр. Б. Хмельницького в м. Мелітополь, станом на 19.08.2016р. становить 510 500 грн. Інформація щодо вартості майна визначену експертом була доведено сторонам виконавчого провадження в тому числі боржнику ОСОБА_3 ОСОБА_2 твердження підтверджується заявою боржника до ДВС від 04.09.2016р. про призначення рецензування звіту про оцінку майна (предмета іпотеки) поданої згідно п. 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» (від 21.04.1999 p.N 606-XIV, редакція закону яка діяла до 04.10.2016р.) На підставі даної заяви боржника державним виконавцем 28.09.2016 винесено постанову якою призначено проведення рецензування звіту про оцінку майна, від 19.08.2016 року. На підставі наведених фактів можна зробити висновок, що боржник ОСОБА_3 дізнався про проведення виконавчих дій направлених на звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_3 в 2016, а не 14.01.2017р.,як стверджує скаржник в своїй скарзі. Згідно ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» (від 21.04.1999 p. N 606-XIV, редакція закону яка діяла до 04.10.2016р. ) Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» (від 04.06.2016 p. N 1404- VIII, діюча редакція закону ) звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Тобто після прийняття нової редакції Закону України «Про виконавче провадження» порядок звернення стягнення на майно боржника залишився не змінним, а саме арешт, вилучення (при фізичні можливості) та примусова реалізація. Тому правова позиція представника скаржника, висловлена в судовому засіданні, що проведення електронних торгів не пов'язано зі складанням акту опису майна боржника та визначення вартості майна боржника є безпідставними. Оскільки дані дії були направлені на звернення стягнення на майно боржника кінцевим результатом яких є примусова реалізація майна боржника через електроні торги з метою отримання коштів які будуть направлені на виконання рішення суду. Згідно ч. 1 ст. 385. ЦПК України скаргу на дії державного виконавця може бути подано у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Тобто скаржником пропущений строк подачі скарги на дії державного виконавця тому в задоволенні скарги боржнику ОСОБА_3 повинно бути відмовлено.

Заслухавши пояснення представника заявника, державного виконавця, представника стягувача дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга на дії державного виконавця підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

12.09.2008 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та скаржником ОСОБА_3 укладений кредитний договір № R511/01-19 (далі Кредитний договір), за умовами якого йому був наданий кредит у сумі 137000,00 дол. США. строком користування до 11.09.2028 року.

02.10.2015р. Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області по справі № 320/5600/15- ц винесено рішення про стягнення солідарно з позичальника та поручителя боргу у сумі 5 480 663 грн. та судового збору у розмірі 3654,00 грн. На підставі даного рішення був виданий виконавчий лист який в подальшому був пред'явлений до примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізької області.

11.04.2016 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області ОСОБА_4 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №320/5600/15-ц виданого 06.11.2015 року Мелітопольським міскрайонним судом про солідарне стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованості за кредитним договором № R511/01-19 від 12.09.2008 року у сумі 5 480 663 грн.

Під час проведення виконавчих дій, 20.04.2016 року державним виконавцем описано та арештовано квартиру АДРЕСА_3, що належить скаржнику ОСОБА_3 та перебуває в іпотеці ПАТ «ВТБ БАНК».

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до державного виконавця Попович Н.С. з заявою про зупинення виконавчого провадження до закінчення дії мараторію, встановленого ЗУ «Про мараторій на стягнення майна громадян України, наданого, як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року № 1304-VII. В зазначеній заяві боржник зазначав, що вказане нерухоме майно не може бути передано на реалізацію, оскільки підпадає під дію мараторію, встановленого зазначеним Законом.

Однак, державний виконавець Попович Н.С., не перевіривши доводи боржника передала на реалізацію через аукціон описану квартиру боржника до ДП «СЕТАМ» з метою проведення електронних торгів, чим порушила права боржника.

В судовому засіданні встановлено, що вищезазначена квартира є власністю ОСОБА_3 і є предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку» за споживчим кредитом згідно кредитного договору № R511/01-19 від 12 вересня 2008 року, у іноземній валюті на суму 137 000, 00 (Сто тридцять сім тисяч) доларів США.

Зазначена квартира АДРЕСА_2, є постійним місцем проживання ОСОБА_3 що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи. Загальна площа цієї квартири відповідно до технічного паспорту становить - 61,3 м.кв.

Крім того, у боржника відсутнє у власності інше нерухоме майно, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 12.09.2016 р. та від 18.04.2017 р.

Згідно закону «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону згідно ст. 1 не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершенного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Враховуючи викладене, звернення стягнення на зазначену квартиру підпадає під дію мораторію встановленого законодавством.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Віповідно до ч.1 ст.11 ЗУ «Про виконавче провадження» (який діяв на час передачі нерухомого майна боржника на реалізацію) державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно цивільному судочинству, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обгрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що скарга підлягає частковому задоволенню в частині визнання протиправною дії державного виконавця Поповича Н.С. відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області, щодо передачі на аукціон квартири АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_3.

В іншій частині вимог заявника слід відмовити, зобовязавши державного виконавця, в провадженні якого перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа №320/5600/15-ц виданого 06.11.2015 року Мелітопольським міскрайонним судом, усунути порушення прав боржника ОСОБА_3 у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження» з урахуванням Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Заперечення представника стягувача щодо пропущення заявником строку на оскарження дій державного виконавця, суд вважає їх безпідставними, оскільки заявник дізнався про передачу нерухомого майна на реалізацію через аукціон лише у січні 2017 року. отримавши листа від ДП «Сетам». Інших доказів, які б підтверджували сповіщення боржника про передачу майна на реалізацію через аукціон, суду не надано.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 383-387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3, за участю стягувача Публічного Акціонерного Товариства «ВТБ Банк» на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_4, щодо передачі на аукціон квартири АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_3.

Зобовязати державного виконавця, в провадженні якого перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа №320/5600/15-ц виданого 06.11.2015 року Мелітопольським міскрайонним судом, вжити дій, спрямованих на усунення порушення прав боржника ОСОБА_3, у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження» з урахуванням Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

СУДДЯ: Горбачова Ю.В.