Р І Ш Е Н Н Я
17 листопада 2017 року Волноваський районний суд Донецької області: у складі
головуючого судді - Мохова Є.І.
при секретарі - Бридня О.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за законом,-
ВСТАНОВИВ:
31.10.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадщину за законом, і вимоги мотивує тим, що його бабці, ОСОБА_3, на підставі сертифікату серія ДН № 0204362 виданого Волноваською районною державною адміністрацією від 21 листопада 1996 року за №162, належить на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективі власності КСП ім. Кіровське, смт. Володимирівка, Волноваського району, Донецької області, розміром 6,15 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).
10 лютого 1998 року його бабця, ОСОБА_3, померла.
Дідусь позивача - ОСОБА_4, чоловік бабці, помер ще за часи Радянської війни.
3 червня 1996 року його батько ОСОБА_5, помер.
6 квітня 2004 року помер дядько ОСОБА_6.
За життя бабця не встигла отримати державний акт на право власності на земельну ділянку, оскільки тяжко хворіла.
Спадкоємцями першої черги у відповідності зі ст.1261 ЦК України, є- чоловік, діти. А оскільки його батько помер, а брат відповідач по справі від спадщини відмовляється на його користь, але оформити спадщину в нотаріальній конторі не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, тому звернувся до суду та просить визнати за ним право на земельну частку (пай) за законом.
Позивач до судового засідання не зявився, в заяві вказав, слухати справу без його участі, на позовних вимога наполягає.
В судове засідання відповідач не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність та проти задоволення позову, не заперечуює.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини.
Згідно сертифікату серія ДН № 0204362 виданого Волноваською районною державною адміністрацією від 21 листопада 1996 року за №162, ОСОБА_3 належить на право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективі власності КСП ім. Кіровське, смт. Володимирівка, Волноваського району, Донецької області, розміром 6,15 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). /а.с.12/
Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_3 10 лютого 1998 року померла. /а.с.11/
ОСОБА_5 є рідним сином ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження /а.с.8/
ОСОБА_6 є рідним сином ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження. /а.с.9/
Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_5 3 червня 1996 року помер. /а.с.7/
Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_6 6 квітня 2004 року помер. /а.с.10/
ОСОБА_1 є рідним сином ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження. /а.с.6/
Спадкоємцями першої черги у відповідності зі ст.1261 ЦК України, є- чоловік, діти. Батько позивача ОСОБА_5 помер, а брат ОСОБА_2 відповідач по справі від спадщини відмовляється на користь позивача.
У відповідності зі ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.
Згідно із ч. 1 ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав.
Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним.
Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
За положеннями ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності.
Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їх належну правову оцінку, а також враховуючи той факт, що позивач є власником земельної частки (пай), визнання за ним права на земельну частку (пай) не порушає нічиїх інтересів, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є доведеними та такими , що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 3,10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, ст.392 Цивільного кодексу України, п.16, п.17 Перехідних положень ЗКУ, ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.41, 55 Конституції України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадщину за законом, після смерті бабці ОСОБА_3 на земельну ділянку (паю) загальною площею 6,15 умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату серії ДН № 0204362 від 21 листопада 1996 року за №162 на право на земельну частку (пай), без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості), розташовану смт. Володимирівка, Волноваського району, Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Оригінал рішення зберігається у справі № 221/5786/17, в архіві Волноваського районного суду Донецької області.
Апеляційна скарга на рішення подається до Апеляційного суду Донецької області через Волноваський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Є.І. Мохов