Справа №647/2686/17
Провадження № 2/647/925/2017
08.12.2017 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Кириленко М.О.,
за участю секретаря Пелюховської Л.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у місті Бериславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: товарна біржа «Смарагд-Південь» про визнання права власності на майно,
ОСОБА_1, від імені якої діє ОСОБА_3, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: товарна біржа «Смарагд-Південь», посилаючись на те, що 28 листопада 2002 року між нею ОСОБА_2 на Товарній біржі «Смарагд-Південь» укладено договір купівлі-продажу будинку, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Бериславський район, село Костирка, вул. Молодіжна, 35, який зареєстрований за № 0330-ІІ 28 листопада 2002 року. 05 грудня 2002 року позивач зареєстрував право власності на даний будинок в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 151.
На даний час позивач позбавлений можливості вільно розпоряджатися належною йому нерухомістю, у зв'язку з невідповідністю правовстановлюючого документа чинному законодавству, а саме договір не було нотаріально посвідчено.
У звязку з наведеним позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Бериславський район, село Костирка, вул. Молодіжна, будинок 35.
У судове засідання від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги з урахуванням їх зменшення, підтримала. Не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач у засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи письмову згоду представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, суд вважає можливим справу розглянути у його відсутність.
Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 28 листопада 2002 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на Товарній біржі «Смарагд-Південь» укладено договір купівлі-продажу будинку, що знаходиться за адресою: Херсонська область, Бериславський район, село Костирка, вул. Молодіжна, будинок 35, який зареєстрований за № 0330-ІІ (а.с. 6).
ОСОБА_4 міститься посилання та те, що відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає.
05 грудня 2002 року за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на дану будинок в Херсонському державному бюро технічної інвентаризації і записано в реєстрову книгу за реєстровим № 151.
Відповідно до ЦК України 1963 року обов'язковому нотаріальному посвідченню підлягають договори купівлі-продажу жилих приміщень, договори міни, договори дарування нерухомого майна та довічного утримання. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 ЦК УРСР).
Проте, відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», який діяв на момент укладання сторонами договору купівлі-продажу, угода, зареєстрована на біржі, не підлягає нотаріальному посвідченню і вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Таким чином, придбавши у ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу, зареєстрованому на товарній біржі, будинок, на підставі ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», ст. 128 ЦК УРСР ОСОБА_1 набула права власності на будівлю, однак не посвідчила угоду належним чином у порядку, передбаченому ЦК УРСР, що позбавило її можливості вільно розпорядитися своєю власністю.
Нотаріально засвідчити укладений договір на даний час неможливо, оскільки з моменту внесення змін до державного реєстру, право власності ОСОБА_2 на будинок за адресою: Херсонська область, Бериславський район, село Костирка, вул. Молодіжна, будинок 35, припинено.
Наміри укладення договору відчуження спірного нерухомого майна виникли у ОСОБА_1 у той період часу, коли набрав чинності Цивільний Кодекс України (в редакції 2004 року), відповідно до норм ст. ст. 16, 392 якого власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
У зв'язку з тим, що ОСОБА_1 позбавлена можливості реалізувати право власності на нерухоме майно, оскільки це право не визнається, право власності підлягає судовому захисту відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, оскільки іншого способу для поновлення порушеного права, ніж визнання права власності, законом не передбачено.
Після укладення вказаного договору ОСОБА_1 здійснювала право користування та володіння вказаним будинком у повному обсязі. Про порушення своїх прав в частині того, що не може належним чином розпоряджатися своєю власністю у зв'язку з неналежним оформленням угоди від 2001 року ОСОБА_1 дізналася у 2017 році.
Враховуючи викладені обставини справи та вимоги Закону, суд вважає позовні вимоги законним і обґрунтованими, а тому вони підлягають задоволенню в повному обсязі.
Підстав для відмови у задоволенні позову у суду не має.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: : Херсонська область, Бериславський район, село Костирка, вул. Молодіжна, будинок 35.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Бериславський районний суд Херсонської області, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя М.О.Кириленко