БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/2326/15-ц
Провадження № 2/497/10/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретарів судового засідання - Ковтун О.І., Сітченка М.М.,

позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2,

позивача, який діє в своїх інтересах та в інтересах позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3,

представників Болградської міської ради Одеської області ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,

представників КП «Горводоканал» - ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Болградської міської ради Одеської області, Комунального підприємства Болградської міської ради Одеської області «Горводоканал» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_3 звернулись до суду з названим позовом ще 24.09.2015 року (т.1 а.с.3-7), уточнивши декілька разів: 04.02.2016 року (т.1 а.с.231-232), 25.09.2017 року (т.3 а.с.130-133) позовні вимоги в частині їх збільшення, просять постановити судове рішення, яким стягнути з відповідачів на користь:

- ОСОБА_1 206 709.40 гривен на відшкодування матеріальної шкоди, 100 000 гривен на відшкодування моральної шкоди, судові втрати: - 3 017.00 гривен судового збору, - 2852.64 гривен витрати на проведення технічного висновку, - 250.00 гривен витрати на проведення інженерно-геологічної розвідки;

- ОСОБА_3 1 992.00 гривен на відшкодування матеріальної шкоди (упущена вигода), 100 000 гривен на відшкодування моральної шкоди, судові витрати 1 929.20 гривен судового збору.

В обґрунтування позовних вимог стверджують, що позивачці ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок № 210 по вул.25 Серпня в м. Болград, Одеської області. Позивач ОСОБА_3 проживає в цьому будинку на правах члена сімї власника будинку. Окрім них є ще й інші члени сімї, дружина позивача, діти, онуки.

31 травня 2015 року о 23 годині 30 хвилин в результаті прориву міської траси водопроводу було затоплено підвальне приміщення вказаного житлового будинку. За викликом позивача ОСОБА_3, представниками державної служби з надзвичайних ситуацій України було відкачано з підвального приміщення близько 35 м. куб. води. У подальшому будинок притерпів значних руйнувань.

Для відновлення будинку позивачі вживали різноманітні заходи, на які їм вказував відповідач ОСОБА_11 міська рада Одеської області, та частково було здійснено відновлювальний ремонт. Однак, у подальшому ремонтні роботи були призупинені також за вказівкою відповідача, та в звязку з відсутністю грошових коштів у позивачів. Втім, до теперішнього часу житловий будинок не приведено в належний стан.

В звязку з зазначеними подіями, позивачі стверджують, що їм, та членам їх великої родини, було завдано значної моральної шкоди.

Позивач ОСОБА_1 зазначає, що внаслідок пошкодження житлового будинку водою, вона зазнала чи немало переживань, страждань: протягом тривалого часу більше двох років відповідачі не мають на меті відшкодувати заподіяні матеріальні збитки або ж здійснити ремонтно-відновлювальні роботи. Постійні думки про те, як і за які кошти відновити житловий будинок, і привести його до належно безпечного стану, необхідного для подальшого проживання в ньому, оскільки це єдине житло, тримали і надалі тримають її, позивача, та всю сімю у постійній нервовій та психологічній напрузі, що негативного відобразилось на відносинах в сімї. Особливо дана ситуація відобразилась негативно на стані здоровя. Перебуваючи на диспансерному обліку у лікаря ОПСМ з діагнозом гіпертонічна хвороба ІІ ступеню, ступінь 1-2, ризик 4, ІХС, стенокардія напруження ФК ІІ-ІІІ СН І ст., хронічна ревматична хвороба серця н/ф, міокардичний кардіосклероз, та будь-які хвилювання для її, позивача здоровя є недопустимими. Однак, після затоплення будинку, і його руйнування, вимушено почався процес переписки і відвідування посадових осіб Болградської міської ради Одеської області, надалі судова тяганина, тому вона, позивач переживає дуже сильне нервове напруження, постійно знаходиться в стресі, втратила спокій та сон, вимушена звертатися до лікаря з метою відновлення та свого здоровя, приймати знову курси лікування для підтримання та недопущення погіршення і так в край важкого свого стану здоровя.

Позивач ОСОБА_3 вказує на те, що після 31.05.2015 року, тобто залиття та руйнування будинку, змінився та погіршився його звичний стан життя. Постійні нервування, стреси, дискомфорт, негативно вплинули як на його стан здоровя, та і членів його сімї, погіршилися стосунки між членами сімї. Він змушений постійно займатися відновлювальними роботами, ходити по різним інстанціям, в тому числі і до відповідачів, намагаючись вирішити питання відновлення житлового будинку до прийнятного стану. Відповідач, визнаючи свою відповідальність за аварійну ситуацію, що виникла, надавав відповідні рекомендації, які він намагався виконати у повній відповідності. Витрачав чи немало часу на поїздки до експертних організацій з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди, листування та представлення з органами влади та доведення особи винної в її заподіянні, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сімю та роботу.

Крім того, в процесі прийняття негайних заходів по запобіганню руйнівної дії води в підвальному приміщенні, він, позивач змушений був працювати в наповненому водою підвалі спершу по викачуванню води, потім витягуванню мокрого ґрунту з підвального приміщення.

Все це призвело до неодноразових захворювань та звернень до лікарів. 28.07.2015 року було діагностовано гострий бронхіт.

На стадії відновлювальних робіт даху та зруйнованого димоходу, від перенесених важких фізичних робіт у нього, позивача на ногах розпочався гострий тромбофлебіт. Це смертельно небезпечна хвороба, яка супроводжувалася нелюдськими болями утворення тромбів у венах, що призвело до стаціонарного лікування.

Продовжуючи важко працювати намагаючись відновити стан будинку до попереднього, призвело до нових захворювань, повязаних з тим, що доводилося піднімати великі та дуже важкі будівельні матеріали, та чергове звернення до лікаря хірурга, та знову витрачати час, сили, кошти на відновлення здоровя.

Позивачі наводять дані обставини, та вказують на погіршення їх психологічного стану, поведінка відповідачів, які ігнорували заяви, звернення, прохання позивачів про допомогу, щоразу спричиняло нові і нові нервові хвилювання переживання, стреси, що призвело до значних моральних страждань.

В звязку з чим, просять відшкодувати завдану їм моральну шкоду.

Дана цивільна справа перебувала з 25.09.2015 року (т.1 а.с.168, 169) в провадженні іншого складу суду.

Згідно розпорядження керівника апарату Болградського районного суду Одеської області від 03.10.2016 року № 76 було призначено повторний автоматизований розподіл даної судової справи у зв'язку з відрахуванням судді Тимошенко І.В. зі штату суду відповідно до Постанови Верховної ради України від 22.09.2016 року № 1600-VIII у зв'язку з поданням заяви про відставку (т.2 а.с.127, 128).

Ухвалою від 05.10.2016 року справу прийнято до провадження головуючим суддею Кодінцевою С.В. (т.2 а.с.129).

До участі у справі за заявою позивача від 13.10.2015 року (т.1 а.с.181), ухвалою суду від 15.10.2015 року було залучено у якості співвідповідача КП Болградської міської ради Одеської області «Горводоканал» (т.1 а.с.184).

Позивач ОСОБА_1 (а.с.9) певний час за станом здоровя участі в розгляді справи не приймала (т.2 а.с.139), просила розгляд здійснювати за її відсутністю, свої інтереси уповноважила представляти свого сина позивача ОСОБА_3 (т.1 а.с.174), та адвоката ОСОБА_2 (т.1 а.с.175-177).

Будучи присутньою в судових засіданнях особисто, починаючи з 10 березня 2017 року, позивач ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, усі уточнення до них, наполягала на їх задоволенні у повному обсязі. Надала пояснення з підстав зазначених в позові.

Пояснила, що 31 травня 2015 року не з її вини, та членів її родини трапилася аварія, в наслідок прориву водопроводу був повністю затоплений підвал її будинку, що призвело до подальшого руйнування будинку. Про дані обставини були повідомлені усі служби, які намагалися врятувати подальше затоплення: перекривали водопостачання, відкачували воду з підвалу. При зверненні до Болградської міської ради з цього приводу, було створено комісію, яка неодноразово виходила на місце, здійснювала обстеження, та фіксувала пошкодження. За станом здоровя, та своїм віком вона не могла займатися питанням відновлення житлового будинку, весь цей тягар взяв на себе син ОСОБА_3, який також проживає зі своєю сімєю у цьому домоволодінні, іншого помешкання, а ні він, а ні його сімя не має. Пошкоджені були житлові кімнати, та потребували негайного відновлення, де проживав саме позивач ОСОБА_3 з сімєю.

Відповідач ОСОБА_11 міська рада, визнаючи свою відповідальність за те, що відбулося затоплення будинку, постійно надавала рекомендації та вказівки на проведення необхідних технічних досліджень, інших заходів для встановлення вартості відновлювального ремонту, що позивачем ОСОБА_3 добросовісно виконувалося у повній відповідності. Натомість з часом, змінилося керівництво Болградської міської ради, а відтак і змінилася кардинально позиція, та відповідачі не визнають своєї провини в тому, що сталося. Навпаки, ще й шкодить зясуванню обставин. Так, після двох років судової тяганини, після отримання висновку експерта про вартість відновлювального ремонту будинку, міський голова своїм розпорядженням скасував ОСОБА_4 комісії про обстеження підвального приміщення їх будинку від 10.06.2015 року, стверджуючи, що комісія нібито незаконно була створена.

За весь час розгляду справи судом змінилися багато разів представники відповідача ОСОБА_11 міської ради, та відповідача КП «Горводокал». Щоразу, при зміні представників відкладалися розгляди справи, заявлялися різного роду клопотання, тобто навмисно вчиняли дії, що затягували розгляд справи.

Всі ці обставини, та така поведінка відповідачів негативно відобразилась та продовжує впливати на психологічний, фізіологічний стан здоровя.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримав доводи, викладені в позовній заяві та уточненнях, наполягав на їх задоволенні в повному обсязі. Пояснив, що всі водопровідні мережі, магістралі в м. Болград належать територіальній громаді міста в особі Болградської міської ради Одеської області, які були передані на баланс та в управління комунального підприємства Болградської міської ради «Горводоканал» з визначенням лише матеріалу з якого вони виготовлені та їх довжини. Однак, жодним документом не закріплено фактичного розташування перелічених в рішенні міської ради водопровідних мереж, відсутні жодні схеми їх розташування. При передачі основних засобів комунальному підприємству, міська рада своїм рішенням в 2009 році делегувала виконавчому комітету повноваження по управлінню обєктами і майном комунальної власності територіальної громади міста, та наділила виконавчий комітет повноваженнями по здійсненню контролю за діяльністю підзвітного їй комунального підприємства в тому числі достовірності проведення щорічних інвентаризацій майна цього підприємства, щодо погодження кошторисів і виконаних робіт на капітальні і поточні ремонти основних засобів, що перебувають на балансі цього підприємства.

Саме з цих підстав, позивачі вважають що належними відповідачами є і Болградська міська рада і КП «Горводоканал», оскільки міська рада не здійснювала контроль за роботою підконтрольного підприємства, а комунальне підприємство взагалі не виконало своїх функцій по обслуговуванню та утриманню усіх переданих їм на баланс та в управління водопровідних мереж, магістралей, та відтак мають відповідати в солідарному порядку за спричинену шкоду позивачам.

Позивачами по справі є власник домоволодіння і її син ОСОБА_3, оскільки саме їм спричинено як матеріальну так і моральну шкоду, не зважаючи на те, що є і інші члени родини. Саме позивач ОСОБА_3 займався усіма питання щодо відновлення стану будинку, усіма ремонтними роботами, знаходив та запрошував робітників, закуповував необхідні будівельні матеріали, займався доставкою їх в домоволодіння. Дуже багато робіт здійснював сам особисто, власноручно. Звертався до різних спеціалістів з питання обстеження пошкодженого домоволодіння, та отримання технічних висновків. Оскільки позивач ОСОБА_1, а ні за своїм віком, а ні за стоном здоровя не була взмозі займатися такими питаннями.

Крім того, позивач ОСОБА_3 від народження проживає в цьому будинку, і більша частина речей і майна, що була пошкоджена, належить саме ОСОБА_3

Позивачами надано усі належні і необхідні докази, та доведено факт прориву старої траси міського водопроводу, в наслідок чого було пошкоджено їх домоволодіння. Неодноразові виходи на місце комісій підтверджують даний факт. Міський голова не наділений повноваженнями скасовувати акт комісії, не зважаючи на те, що розпорядження секретаря Болградської міської ради Одеської області від 03.06.2015 року за № 51 про створення цієї комісії є діючим до теперішнього часу. Окрім цього акту, були і інші акти, складені як цією комісією так і іншою, утвореною на підставі іншого розпорядження секретаря міської ради.

Визначаючи розмір матеріальної шкоди, позивачі виходи саме з технічного висновку ПП «Еленсан», яким визначено обєм, розмір та вартість необхідних робіт, для проведення відновлювального ремонту пошкодженого будинку, та згідно наданого кошторису ця сума склала 163 903.00 гривен, це станом на 2015 рік. Саме на цій сумі матеріальної шкоди наполягають позивачі.

Моральна шкода також доведена необхідними і достатніми доказами. Позивачі в дійсності притерпіли багато душевних хвилювань, переживань, стресів. І навіть заявленої суми на відшкодування завданої їм моральної шкоди буде не достатньо.

Позивач ОСОБА_3 (а.с.10-11), підтримуючи позовні вимоги, уточнення, просив задовольнити в повному обсязі, надав пояснення та представив докази у виді документів, фотофіксації (диск т.2 а.с.65), фото.

Пояснив, що дійсно 31.05.2015 року відбулося затоплення підвального приміщення житлового будинку за адресою: вул. 25 Серпня, №192, м. Болград, Одеська область, власником якого є його мати ОСОБА_1, і де вони всі, великою родиною проживають. Іншого помешкання родина не має. Внаслідок затоплення будинок почав руйнуватися, та обвалюватися. Вони забили тривогу, зверталися в усі можливі інстанції по допомогу, безпосередньо до міської ради, яка створила комісію для виявлення причин аварії, фіксування руйнування будинку, і обстеження з метою встановлення вартості відновлювального ремонту. При цьому, ними позивачами виконувалися усі рекомендації, надані комісією Болградської міської ради. Були здійснені усі необхідні технічні дослідження, складено кошторис відновлювальних робіт, проведено першочергові заходи для недопущення обвалу всього будинку, потім своїми силами та за участю різних робітників проводилася необхідні відновлювальні роботи, аж допоки Болградська міська рада не наказала зупинити ремонтні роботи до визначення розміру завданих збитків. По теперішній час ніякої матеріальної допомоги, ані від міської ради, а ні від КП «Горводоканал» надано не було, та і відновлювальний ремонт не закінчено. Більше двох років триває судовий розгляд, проведено судову експертизу та отримано висновок, втім відповідачі категорично відмовляються визнавати свою винуватість.

За весь цей час родини притерпіла хвилювань, переживань, нервових та психологічних стресів, адже вони були на межі того, що могли залишитися без житла.

Він, позивач, змушений був звертатися до посадових осіб, організацій та установ, потім до технічних спеціалістів, підрядних організацій, з метою виконання усіх рекомендацій міської ради, та з метою проведення необхідних відновлювальних робіт, на що витрачав свій час, не міг належним чином займатися своєю підприємницькою діяльністю, отримувати такий необхідний на той час дохід, адже інших видів доходів а ні він, а ні його сімя не має.

Як у нього, позивача, так і у його матері ОСОБА_1, та і в інших членів родини погіршився стан здоровя. Він, позивач змушений був самостійно здійснювати цілий ряд важких робіт, виносити важкий промоклий грунт з підвалу, розчищати усі завали, потім переносити будівельні матеріали для проведення ремонтних робіт та відновлення будинку. Все це негативно відобразилося на здоровї, в звязку з чим має тепер цілий ряд захворювань.

Станом на 31.05.2015 року вони користувалися новим водопроводом (пластиковим), про те, що старий водопровід не був відключений він не знав, але припускав, оскільки не всі мешканці їх кварталу мали змогу підключитися до нового водопроводу.

Представник відповідача ОСОБА_11 міської ради Одеської області ОСОБА_4, діючий за довіреністю від 05.10.2015 року (т.1 а.с.180), від 18.11.2015 року, наданої вже нинішнім міським головою ОСОБА_7 (т.1 а.с.191) надав суду письмові заперечення (т.2 а.с.31), з яких слідує, що відповідач позовні вимоги не визнає. Стверджує, що посилання позивачів на укладений договір від 01.07.2011 року за яким «виконавець зобовязаний своєчасно проводити за свій рахунок роботи по усуненню виявлених несправностей на зовнішніх мережах міськводопроводу» є безпідставним, оскільки комісією міської ради було виявлено прорив старої, недіючої траси водопроводу, яка була перекрита та опломбована ще в 2002 році на підставі наказу №24 від 05.09.2002 року начальника Болградського ВУЖКГ (підприємство яке на той час завідувало водопроводом). Тобто, ніяких зобовязань ні міська рада, ні «Горводоканал» перед позивачами не має, оскільки траса, де відбувся прорив є недіючою та була перекрита через її аварійність. Відшкодування шкоди наступає за умови доведеності вини її заподіювача, однак таких доказів не надано позивачами (т.2 а.с.31).

Представник відповідача ОСОБА_5, діючий на підставі довіреності від 03.02.2016 року (т.1 а.с.230), також заперечував позовні вимоги.

Представник відповідача ОСОБА_6, діючий на підставі довіреностей від 16.05.2016 року № 636/02-К (т.2 а.с.131), від 03.05.2017 року № 457/02-12 (т.3 а.с.79) надав суду письмові заперечення (т.2 а.с.142-144), які підтримав під час судового розгляду.

Зазначав, по-перше, що відшкодуванню підлягає шкода завдана майну фізичної особи, однак позивач ОСОБА_3 не є власником домоволодіння за адресою: вул.25 Серпня, 210, м. Болград, Одеська область, а тому не є особою права якого порушено, через що є неналежним позивачем у цій справі.

По-друге, відповідно до положень ст..24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.п.1.2, 15.3, 1.3, 15.2, 15.6 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 року № 190 балансоутримувач зобовязаний забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, яке перебуває на його балансі. Відповідно до ч.2 вищезазначеної ст.24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач зобовязаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

З огляду на зазначене, вважає, що у разі завдання шкоди майну фізичних осіб внаслідок неналежної експлуатації інженерних систем, які перебувають на балансі КП «Горводоканал» відповідати має саме балансоутримувач (т.2 а.с.143-144).

Міський голова ОСОБА_7, явка якого ухвалою суду від 19.06.2017 року була визнана обовязковою (т.3 а.с.95-96) будучи присутнім в судовому засіданні 19.06.2017 року поянив, що він є представником усієї громади міста Болград, та відстоює інтереси жителів міста. Позивач вимагає з міської ради та КП «Горводоканал» певну суму коштів на відшкодування шкоди, які має бути виплачено з міського бюджету, який в свою чергу складається з внесків усіх платників податків міста Болград. На даний час не встановлено, у чиїй власності та у кого на балансі знаходиться чавунна труба, яка стала причиною затоплення будинку позивачів, а тому не вважаю, що в цьому є вина КП «Горводоканал».

Не заперечував, що дійсно мали на меті дійти з позивачами мирової угоди, але позивачів не влаштувала запропонована сума коштів на відшкодування завданих збитків. В місті траплялися аналогічні випадки, однак люди не вимагали таких великих коштів, адже вся громада не зобовязана відшкодовувати позивачам весь їх ремонт.

На його думку у разі такої аварії на місце мала б виїжджати експертна комісія, яка володіє спеціальними і достатніми знаннями для проведення відповідного дослідженні та надання висновку

Розуміє і визнає, що постраждала сімя, що їм завдано шкоди, однак не встановлено винної особи, а тому відповідальність не може бути покладена на відповідачів.

Також підтвердив, що дійсно своїм розпорядженням від 26.04.2017 року скасував ОСОБА_4 обстеження підвального приміщення, приміщень № 2, 3, 4, 5 житлового будинку, розташованого по вул. 25 Серпня, 210 м.Болград, і прилеглої до нього території, оскільки секретар міської ради, яка виконувала обовязки міського голови в звязку з його відсутністю безпідставно, тобто незаконно видала розпорядження про створення комісії так як не мала на це повноважень. Міський голова вправі приймати розпорядження лише в межах своєї компетенції.

Представник відповідача КП «Горводоканал» ОСОБА_8 (т.1 а.с.187, т.2 а.с.160) надавши письмові заперечення від 29.02.2016 року позов не визнала, просила в задоволенні відмовити (т.2 а.с.32-33). В запереченнях від 16.01.2017 року стверджувала, що КП «Горводоканал» є комунальним підприємством Болградської міської ради. Згідно статуту підприємства свого власного майна не має, а є тільки таке, що передано міською радою в оперативне управління. Дійсно міська рада передала КП «Горводоканал» систему діючого робочого водопроводу, але без схем та планів розташування мереж, труб водопроводу по місту. Затоплення будинку позивачів відбулося зі старої чавунної траси водопроводу. Нова пластикова труба проходить поряд зі старою по вул. 25 Серпня, де мешкають позивачі з 2003 року, коли відбулася заміна старого чавунного на новий пластиковий водовідвід. У цьому ж році стара чавунна труба повинна була бути заглушена підприємством, яке у той час забезпечувало місто водою, однак КП «Горводоканал» не є його правонаступником.

Таким чином, КП «Горводоканал» не заперечує той факт, що в обовязки підприємства входить обслуговування діючого міського водопроводу, але старі, недіючі траси міського водопроводу їм ніколи не передавались, і не має жодного документу який би підтверджував таку передачу. Здогадатись, чи виявити якимось чином, де у місті є старі чавунні траси міського водопроводу взагалі не можливо. КП «Горводоканал» не має документа, який би вказував на наявність по вул. 25 Серпня, м. Болград старого чавунного водопроводу, з наявністю у ньому води (т.2 а.с.165).

Представник відповідача КП «Горводоканал» в особі директора ОСОБА_9 (т.3 а.с.36-37) також заперечував доводи позивачів, та просив в задоволенні позову відмовити.

Стверджував, що чавунна труба, в якій відбувся прорив, на відрізку вулиці 25 ОСОБА_9 між вулицями Училищна і Першотравнева не перебуває на балансі КП «Горводоканал», і взагалі ніколи не перебувала, а тому вони не мають відповідати за наслідки цього затоплення і спричинену шкоду.

Представник відповідача КП «Горводоканал» ОСОБА_10, діючий на підставі довіреності від 16.06.2017 року (т.3 а.с.80-81, 82), вступивши в розгляд справи просив відкласти розгляд в звязку з необхідністю ознайомлення зі справою (т.3 а.с.83), однак у подальшому так і не ознайомившись з нею? підтримав заперечення попередніх представників, та пояснив, що підстав для задоволення позовних вимог не має.

Позивачами не доведено винні дії КП «Горводоканал» в даній аварії, а обовязок доказування покладається саме на позивачів.

Підтвердив, що мають на меті провести інвентаризацію усіх водопровідних мереж міста Болград, втім на даний час жодних документів підтверджуючих місце розташування, схеми прокладання водопровідних мереж, їх кількості та якості у них не має.

Таким чином, усі представники відповідачів заперечували свою вину, наполягаючи, що старий водогін не належить відповідачам, не є в їхньому управлінні, оскільки він виведений з експлуатації після прокладання нового водогону, тому нести відповідальність за збитки позивачів відповідачі не повинні.

Крім того, наполягали, що позивачам було відомо, що старий водогін чомусь, у супереч наказу про його закриття, діє, не повідомили про це КП «Горводоканал», та, навіть користувалися з нього водою поза приладом обліку споживання води, надавши суду, на підтвердження, копії Наказу №24 начальника Болградського ПУЖКХ ОСОБА_12 від 05.09.2002 року про надання розпорядження міського голови щодо заміни водогону прокладення нової труби і відключення старої труби водогону, та акту про несанкціоноване користування позивачами водою з міського водогону.

Вислухавши у судовому засіданні пояснення сторін і представників, розглянувши надані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 212 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позивач ОСОБА_13 є власником домоволодіння за адресою: вул.25 Серпня, №210, м.Болград, Одеська область згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.10.2006 року, посвідченого державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області, яке вона успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_14, померлого 02.12.2005 року, та ОСОБА_8 про реєстрацію права власності на нерухоме майно (т.1 а.с.12, 13).

З технічного паспорту на вказане домоволодіння вбачається, що житловий будинок 1917 року будови, та складається з пяти житлових кімнат та трьох коридорів, а також підвалу площею 62.8 кв.м. (т.1 а.с.14-16).

Власником земельної ділянки на якій розташоване домоволодіння розміром 0.1.га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) є також позивач ОСОБА_1 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку (т.1 а.с.17).

01 липня 2011 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем КП «Горводокал» було укладено договір про надання послуг з водопостачання холодної води та водовідведенню (т.1 а.с.20).

31 травня 2015 року по вул.25 Серпня в місті Болград Одеської області сталося затоплення підвального приміщення житлового будинку №210, власником якого є позивач ОСОБА_1, що підтверджується довідкою Болградського міськрайонного сектору Головного Управління ДСНС України в Одеській області від 04.06.2015 року за № 124, з якої вбачається, що з 23:30 години 31.05.2015 року орієнтовно до 04:10 години 01.06.2015 року, особовим складом 1 караулу 17-ДПРЧ проводились роботи по відкачуванню води з підвального приміщення, за допомогою помпи. Орієнтовно відкачано близько 35 м.куб. води (т.1 а.с.19).

Про цю надзвичайну подію аварію водогону та затоплення і пошкодження свого житлового будинку, позивач ОСОБА_1 відразу ж заявами від 01.06.2015 року повідомила начальника КП «Горводоканал» м. Болград та Болградську міську раду Одеської області (т.1 а.с.21-22, 79).

03 червня 2015 року комісією, утвореною розпорядженням секретаря Болградської міської ради від 03.06.2015 року № 51, у складі:

- голови комісії ОСОБА_15, першого заступника міського голови,

- секретаря комісії ОСОБА_16, бухгалтера міської ради,

членів комісії:

- юрисконсульта міської ради ОСОБА_4,

- члена виконавчого комітету Болградської міської ради ОСОБА_17,

-спеціаліста відділу регіонального розвитку, містобудування і архітектури Болградської райдержадміністрації (за погодженням) ОСОБА_18,

- директора КП «Горводоканал» ОСОБА_19

було проведено обстеження житлового будинку позивачів за вказаною адресою: вул.. 25 ОСОБА_17. № 210, м. Болград, Одеська область, і виявлено дуже мокре підвальне приміщення з обваленням південної стіни, невелику деформацію перекриття підвалу, з фасадного боку будинку на відстані 3-х метрів від входу в будинок виявлені просадочні тріщини на поверхні ґрунту (т.2 а.с.65-дист, та а.с.93 зворотна сторінка - фото).

За наслідками проведеного огляду, комісія дійшла висновку, що надходження води до підвального приміщення будинку та на прибудинкову територію відбулося з боку вулиці 25 ОСОБА_17.

Комісією було рекомендовано власнику домоволодіння здійснити термінові заходи для встановлення тимчасових підпорок для стабілізації просадочних явищ, укласти договір з підрядною організацією для складання кошторису необхідних відновлювальних робіт, невідкладно розпочати відновлювальні роботи підвального приміщення, написати заяву до міської ради про надання матеріальної допомоги (т.1 а.с.23).

Виконуючи рекомендації комісії, відразу ж на наступний день 04 червня 2015 року між позивачем ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_17 було укладено договір про виконання відновлювальних робіт постраждалої від затоплення будівлі, вартість робіт склала згідно кошторису - 136 586.00 гривен (т.1 а.с.24, 216, 217).

05 червня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася з заявою до Субєкта оціночної діяльності ОСОБА_20: м. Ізмаїл, Одеська область з метою проведення і визначення розміру збитків спричинених руйнуванням житлового будинку внаслідок затоплення підвального приміщення 31.05.2015 року (а.с.25).

Згідно Звіту про незалежну оцінку і визначення розміру збитків, спричинених в наслідок прориву мереж водопроводу, майну ОСОБА_1, розташованому за адресою: вул.25 Серпня, 210, м. Болград, Одеська область, здійсненого СПД субєктом оціночної діяльності ОСОБА_20, розмір вартості матеріальної шкоди становить 163 903.00 гривен, що дорівнює 7 800.00 доларам США при курсі на дату оцінки 21.0137 гривен за 1 долар США. Додано фото-таблиці обєкту оцінки, здійснені при обстеженні домоволодіння 05 червня 2016 року, на яких зафіксовано руйнування будинку (т.1 а.с.25-42, 43-59 60-63, 64-74).

05.06.2015 року позивач ОСОБА_1 зверталася з заявою на адресу голови Болградської райдержадміністрації з метою надання допомоги для проведення відновлювальних робіт в звязку з затопленням будинку, а також необхідністю спонукати міську раду до надання допомоги (а.с.80).

10 червня 2015року комісією, утвореною розпорядженням секретаря Болградської міської ради 03.06.2015року за №51, встановлено, що над підвальним приміщенням у житловому будинку позивачів, розташовані кімнати №№3,4, частково - №5. По периметру стін цього підвального приміщення видні сліди рівня затоплення (додано фото-таблицю), на східній стіні приміщення є арочне склепіння з бутового каменя, закладеного стіною, «що відокремлює підвальне приміщення від підземних пустот, що розташовані перпендикулярно вулиці 25 ОСОБА_17, ведуть до траси водогону з наступним поворотом до вул.Першотравнева. Траси водогонів: старий чавунний діаметром 100 мм та новий поліетиленові труби у дві нитки діаметром 150 мм і 50 мм., розташовані вздовж вулиці 25 Серпня»

Витік води стався в результаті прориву старої траси водогону с заповненням підземних пустот і подальшим проникненням до підвального приміщення житлового будинку. … внаслідок чого сталося обвалення південної стіни(з бутового каменя) підвалу. Зруйнована стіна приміщення несла навантаження міжпідвального перекриття, перегородки між кімнатами №№4 і 5, та печі, розташованої у перегородці між жилими кімнатами №№3 і 5.

В приміщенні житлової кімнати №4 на східній стіні на рівні стелі спостерігаються горизонтальні тріщини, металопластикові вікна відкриваються і закриваються з затрудненням. В місці з'єднання зовнішньої східної стіни житлової кімнати №4 і міжкімнатної перегородки є в наявності вертикальні тріщини по всій висоті.

За рахунок мешканців будинку, робочими будівельної організації «ФОП ОСОБА_17» у підвальному приміщенні ведуться будівельні роботи. Спеціалістами КП «Горводоканал» з боку вулиці 25 Серпня ведуться земляні роботи з розкриття земельних пустот.

Комісія зробила висновок, що для вирішення ситуації, яка склалася, директору КП «Горводоканал» потрібно до 15.06.2015року провести роботи з укріплення траси водогону, провести земляні роботи з засипання підземних пустот, а власнику ОСОБА_1 потрібно до 01.08.2015року в місці врізки до міського водогону облаштувати оглядовий колодязь, для встановлення причин тріщин і деформації в надземних частинах будинку і отримання висновку про технічний стан будинку, звернутися до проектної організації, що «має відповідну ліцензію від просідання» (т.1 а.с.75-76).

З ОСОБА_20 обстеження комісією Болградської міської ради Одеської області ушкоджень димової труби та покрівлі горищної частини домобудівлі від 03.07.2015року вбачається, що є значні пошкодження димової труби, деревяної частини покрівлі (бантини), прилеглої до димоходу, і комісія не виключає, що, можливо, це сталося з-за просідання ґрунту у підвальному приміщенні. Комісією наполегливо рекомендовано ОСОБА_1 звернутися до експертної організації для обстеження та отримання висновку щодо ушкоджень будинку (т.1 а.с.77).

На багато численні звернення позивача ОСОБА_1: 05, 09, 30 червня 2015року до голови Болградської районної державної адміністрації, 02, 16 липня 2015 року до секретаря Болградської міської ради з заявами про допомогу, отримала відповідь, що визначення ушкоджень і їх вартість не відносяться до компетенції райдержадміністрації, так само, як і до її відділу містобудування, архітектури і будівництва, та рекомендовано звернутися до проектної організації (т.1 а.с.80-88, 143, 145-149, 153, 155-160).

З відповіді ЧП «Будпроектрозвідування» №07-к від 19.06.2015 року на заяву позивача ОСОБА_1 від 12.06.2015 року (т.1 а.с.89), вбачається, що вологість ґрунтів у підґрунті фундаменту житлового будинку позивачів, є підвищеною, коливається від 0,17 до 0,23, викликана надходженням вод з пошкодженого водогону та деформацією ґрунтів під будинком і з фасадного боку будинку з боку вулиці 25 ОСОБА_17; в результаті підвищеного зволоження ґрунту сталося його просідання від власної ваги та ваги будівлі №210, що по вул. 25 Серпня, є ризик подальшої деформації ґрунтів під цією будівлею в разі надходження будь-яких вод, для попередження чого слід уникнути недопущення цього (т.1 а.с.90).

Позивачем ОСОБА_1 12 червня 2015 року було укладено договір з ПП «Еленсан» на виконання (передачу) проектно-кошторисної продукції (т.1 а.с.91).

За наслідками проведеного дослідження стану будівлі житлового будинку позивача, ПП «Еленсан» (м. Ізмаїл, Одеська область) було надано технічний висновок за результатами обстеження житлового будинку №210 по вул.25Серпня в м. Болград Одеської області.

Згідно цього висновку від 16.07.2015 року, конструкції будинку зазнали деформації із-за просадки ґрунту в результаті замочування внаслідок аварійної ситуації на вуличній мережі водогону, а саме: спостерігаються свіжі тріщини на стінах та стелі, в приміщенні №5 значний уклін підлоги, в підвалі сліди інтенсивного замочування ґрунтів, руйнування ділянок стін, прогини та провисання перекриття підвалу, значний крен та порушення цілісності конструкцій димоходу та боровів, конструкції підвалу мають дефекти та ушкодження, що свідчить про зниження та часткову втрату їх несучої здатності, що може привести до обрушення будівлі, подальша експлуатація будівлі є неможливою, оскільки стан конструктивних елементів незадовільний; надані докладні рекомендації про порядок та спосіб виконання робіт для укріплення будівлі з фотофіксацією огляду. Визначено вартість відновлювального капітального ремонту житлового будинку, що становить 163 364.00 гривен (т.1 а.с.92-142).

Вартість проведеного дослідження, складання технічного висновку, а у подальшому і складання зведеного кошторису розрахунку вартості ремонту склала 4584.05 гривен (т.1 а.с.142, 164, 166, 167).

Рішенням Болградської міської ради №2171-VІ від 30.06.2015року розглянута заява ОСОБА_1 про надання матеріальної допомоги, було виділено камінь-котелець б/в обємом 4.6 куб.м. вартістю 2 502.40 гривен, проте з заяви позивача та відповіді міської ради вбачається, що камінь був низької якості, неприродний для використання (т.1 а.с.150, 154).

Як пояснили у судовому засіданні позивачі і представник позивача, виділена міською радою матеріальна допомога у виді каменю котельця, насправді виявилася будівельним сміттям, в звязку з чим позивач ОСОБА_1 звернулася 14.07.2015 року до міської ради з вимогою прибрати завезене будівельне сміття (т.1 а.с.151), на що секретар міської ради відреагував відмовою (т.1 а.с.152).

03 серпня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Болградської міської ради з претензією, якою підтвердила, що усі вимоги Болградської міської ради були виконані, усі необхідні технічні обстеження житлового будинку в звязку з його пошкодженням були здійснені, та просила відшкодувати завдану шкоду згідно кошторису ПП «Еленсан» (т.1 а.с.160).

Втім, отримав відповідь 20.08.2015 року Болградської міської ради Одеської області про недоведеність їх вини, та необхідність звернення до суду (т.1 а.с.161).

Крім того, уточнюючи позовні вимоги 04.02.2016 року (т.1 а.с.231-232), позивачі, посилаючись на зміну курсу долару з часу подання позову, мотивували збільшення суми коштів, що просили стягнути на їхню користь з відповідачів в якості збитків, та до заяви про уточнення позовних вимог у звязку з продовженням витрат на відновлюванні роботи та закупку необхідного обладнання, що є, на їх думку, необхідним, для забезпечення вимушеного проживання у постраждалому будинку, надали документи на придбання висушувача повітря, вартістю 6 265.00 гривен, та позивачами додано докази у вигляді фото-таблиць з зображенням роботи висушувача повітря (т.1 а.с.233-241).

Позивач ОСОБА_21 надав документи підтверджуючі його підприємницьку діяльність (т.1 а.с.242-247), а також документи на підтвердження того, що в період з 01 червня 2015 року по 30 вересня 2015 року він не працював, тобто не здійснював свою підприємницьку діяльність (т.1 а.с.248-250).

З дослідженого в судовому засіданні Статуту Комунального підприємства Болградської міської ради «Горводоканал», затвердженого рішенням Болградської міської ради Одеської області VІ скликання від 30.03.2011 року за № 150-VІ (т.1 а.с.198-202) вбачається, що підприємство створене з метою здійснення водопостачання та водовідведення, ремонтно-побутових робіт, та надання послуг населенню, господарствам агропромислового комплексу, та іншим юридичним і фізичним особами (п.2.1).

Визначено основні напрямки діяльності підприємства, в тому числі: - збирання, очищення та розподілення води, водопровідні, каналізаційні та протипожежні роботи, - опріснюванням морської води для виробництва прісної води як основного продукту, - розподілення питної і непитної води для промислових потреб, населенню, тощо … (п.2.2)

Підприємство самостійний субєкт господарської діяльності, створений Болградською міською радою Одеської області на базі відособленої частини комунального майна територіальної громади міста Болград (п.3.1).

Болградська міська рада є органом у сферу керування якої входить дане підприємство (п.3.2).

Підприємство є юридичною особою …(п.3.5).

Майно підприємства знаходиться в комунальній власності та закріплюється за ним на праві господарського відання (п.3.7).

Підприємство самостійно відповідає за своїми зобовязаннями (п.4.1).

Засновник не відповідає за зобовязаннями підприємства, а підприємство не відповідає за зобовязаннями засновника (п.4.2).

Рішенням виконавчого комітету Болградської міської ради від 20.06.2011 року за № 267 було передано з балансу Болградської міської ради Одеської області на баланс КП «Горводоканал» майновий комплекс, до складу якого увійшов і магістральний водопровід (т.1 а.с.203).

Згідно акту прийняття-передачі основних засобів, затвердженого міським головою, до основних засобів прийняття-передачі увійшов трубопровід зі стальних труб 12919 метрів, трубопровід з чавунних труб 1200 метрів, водовід (місто) 400 метрів, мережі: азбестоцементні 7069 метрів, з чавунних труб 9115 метрів, зі стальних труб 5092 метри, зі стальних труб 3800 метри, магістральні мережі з труб 1833 метри, водовідвідна лінія 380 метрів, реконструйований водопровід без зазначення метражу, водопровідна лінія вул. 25 Серпня 220 метрів, та інш. … (т.1 а.с.204-206).

Аналогічна довідка була надана 14.04.2017 року за № 169 КП «Горводоканал» про перебування на балансі трубопроводу та водопровідних мереж (т.3 а.с.38), долучивши акт прийняття-передачі основних засобів, затверджений 01.07.2011 року (т.3 а.с.39-42, 43-44).

Також надано ситуаційний план водопроводу по вул. 25 Серпня, на ділянці між вулицями Шпитальна та Першотравнева за підписом головного інженера ОСОБА_22, з якої вбачається що по вулиці 25 Серпня на кварталі з нумерацією будинків 190-202 йде чавунна труба діаметром 150 мм до вулиці Училищна, а далі на кварталі будинків за №204-218 пластикова труба діаметром 110 мм. Дата складання цієї схеми відсутня, ніким не затверджена і не узгоджена (т.3 а.с.45).

Суд звертає увагу, що жодних схем розташування перелічених водопроводів, мереж, реконструйованих водопроводів, водопровідних ліній, за весь тривалий час розгляду справи, для дослідження в судовому засіданні надано не було, окрім вище названої. Більш того, допитані працівники КП «Горводоканалу» як колишні, так і нинішні не могли надати з цього приводу логічних, та необхідних пояснень. При цьому стверджували, що такі схеми їм Болградською міської радою не передавалися, про їх існування нікому не відомо взагалі. З часом роботи, деякі спеціалісти, при реконструкції водопровідних мереж, заміні на нові, намагалися створити такі схеми, однак і ці схеми суду надані не були.

При розгляді спору попереднім складом суду, відповідачі позовні вимоги дещо визнавали, не заперечували щодо можливості проведення перемовин з питання відшкодування матеріальної шкоди, заперечували виключно щодо відшкодування моральної шкоди, що вбачається з журналу судового засідання, навіть з цією метою оголошувалася перерва для укладення мирової угоди (т.1 а.с.207).

Представник відповідача ОСОБА_11 міської ради Одеської області разом з письмовими запереченнями на позовну заяву (т.2 а.с.142-144) надав рішення сорок другої сесії V скликання Болградської міської ради Одеської області про обєкти і майно комунальної власності територіальної громади м. Болград Одеської області з останніми змінами внесеними рішенням міської ради від 29.06.2016 року за № 311-VІІ, яким:

- затверджено перелік обєктів і майна комунальної власності ….;

- делеговано виконавчому комітету повноваження по управлінню обєктами і майном комунальної власності територіальної громади міста в межах, визначених п.3 цього рішення;

- визначено, що в сфері управління визначеними обєктами і майном виконавчий комітет здійснює слідуючі повноваження (п.3):

- здійснює контроль за діяльністю підзвітних установ, організацій (п.3.5), в тому числі … перевіряє ефективність використання комунальним підприємством, майна, його збереження, наданих їм бюджетних засобів, повноту і достовірність оприбуткованих власних надходжень; - контролює достовірність проведених щорічних інвентаризацій майна, підзвітних підприємств, організацій шляхом обовязкового включення у склад інвентаризаційних комісій спеціалістів міської ради; - проводить роботи по складанню дефектних актів, узгоджує кошториси і акти виконаних робіт на капітальні та поточні ремонти основних засобів, в тому числі будівель, споруд, які обліковуються на балансі міжвідомчих комунальних підприємств, організацій (т.2 а.с.145-146).

Додатком № 1 до названого рішення є перелік обєктів комунальної власності територіальної громади м. Болград, в якому за порядковим номером 317 значиться водопровідна мережа балансовою вартістю 307 833.00 гривен (т.2 а.с.147-158).

Представник відповідача КП «Горводоканал» заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, проте не заперечував факту ушкодження будинку позивачів через прорив водогону та обсяги пошкодження будинку. Заперечував взагалі наявність вини відповідачів у надзвичайній ситуації, внаслідок якої постраждали позивачі і їхнє майно, стверджуючи, що аварія сталася через прорив старого водогону, який, фактично, не належить жодному відповідачу і не є в їхньому управлінні.

Навпаки, на думку представника відповідача, позивачі незаконно користувалися цим водогоном, знали про те, що він є аварійним, і користувалися водою поза прибором обліку споживання води, представивши суду на підтвердження своєї думки в якості доказу наказ №24 від 05.09.2002 року про надання розпорядження міського голови щодо заміни водогону, прокладення нової труби та відключення старої труби водогону, та ОСОБА_20 про виявлення порушень водоспоживання та водовідведення (т.2 а.с.1-4).

Крім того, відповідач заперечував причини, що призвели до подальшого ушкодження будинку за час, що настав вже після ліквідації аварії, відкачування води і усунення протікання, вважаючи, що сирість може виникати від різних факторів, та заперечував розмір збитків і розмір потрібних для відновлення майна коштів, а також суму коштів, в яку позивачі оцінили отриману моральну шкоду,стверджуючи, що вони не підтверджені доказами.

Позивачі в свою чергу заперечували факт незаконного користування ними старим водопроводом.

Суду не надано було доказів, що позивачі були притягнуті до відповідальності за результатами складання цього акту, а також будь-яких інших доказів у підтвердження цієї ситуації.

Суд вважає, що склавши такий акт, відповідач мав на меті зняти з себе будь-яку відповідальність за прорив водопроводу, переклавши її на позивачів.

Комісія міської ради, здійснивши чергове обстеження домоволодіння позивачів, склала ОСОБА_20 від 16.09.2015 року зазначивши, що власник житлового будинку (позивач) не мав права проводити відновлювальні роботи, оскільки це зашкодило встановити правильний розмір збитків.

Разом з цим, позивачу рекомендовано зупинити проведення ремонтних робіт в житловому будинку, дослівно «до полной остановки деформационных процессов, происходящих в результате просадки грунтов под фундаментом жилого дома, происходящих из-за затопления подвального помещения расположенного по ул. 25 Августа, 210, которое произошло в результате прорыва трассы городского водопровода».

ОСОБА_1 для встановлення причин виникнення тріщин і деформації фасаду стіни, приміщень №№5, 6, 7 житлового будинку розташованого по вул.25 Серпня, 210, звернутися в проектну організацію ПП «Еленсан» для повторного інструментального обстеження приміщення (т.2 а.с.5). Під час проведення обстеження було здійснено фото фіксацію (т.2 а.с.6-11).

Суд звертає увагу, що даний акт було складено комісією за наслідками обстеження домоволодіння, яка була створена на підставі розпорядження секретаря Болградської міської ради Одеської області від 16.09.2015 року за № 86.

На запит суду (т.2 а.с.21) архівний відділ Болградської районної державної адміністрації архівною довідкою №03-27/33 від 22.02.2016 року повідомив, що у 2002 році головою Болградської міської ради видано 5 розпоряджень з питань роботи міського водогону (т.2 а.с.22-27), але з них не вбачається, що старий водогін демонтовано та знято з балансу.

За інформацією відповідача ОСОБА_11 міської ради Одеської області від 01.03.2017 року за № 212/02-12 в розпорядженні міської ради відсутні документи щодо розташування мереж магістрального водопроводу м. Болград по вулицям міста (т.2 а.с.193).

Відповідач КП «Горводоканал» на запит суду повідомив 05.04.2017 року за № 150, що в звязку з проведенням інвентаризації водопровідних мереж, надати достовірну інформацію щодо схеми розташування мереж магістрального водопроводу не вбачається можливим (т.3 а.с.26).

Втім, і на час закінчення розгляду справи такої інформації суду надано не було.

У справі за клопотанням позивачів (т.2 а.с.43-45, 60-62) на підставі ухвали суду від 20.04.2016 року була призначена судова будівельно-технічна експертиза (т.2 а.с.68), та проведена ПП «Відкриття», судовим експертом ОСОБА_23, висновок №8 від 27.07.2016 року (т.2 а.с.87-125), витрати за експертизу понесли обидві сторони, по 3 000 гривен кожний (т.2 а.с.74, 75, 82).

З висновку № 8 від 27.07.2016 року судового експерта ОСОБА_23 ПП «Відкриття» вбачається, що розмір майнової шкоди, яка спричинена домоволодінню по вул.25 Серпня, 210, м. Болград, Одеська область в результаті затоплення підвального приміщення цього домоволодіння 31.05.2015 року в звязку з проривом міської траси водопроводу з врахуванням фізичного зносу будівельних матеріалів становить 132 268.00 гривен.

Згідно наданих документів та матеріалів (актів, технічного висновку, фото фіксації) існує причинно-наслідковий звязок між проривом міської траси водопроводу 31 травня 2015 року та попаданням вологи у підвальне приміщення домоволодіння.

Згідно наданих документів та матеріалів, в яких вказуються пошкодження, які виникли в результаті затоплення, можливо стверджувати, що попадання вологи в підвальне приміщення призвело до руйнації конструкцій будівлі та до майнової шкоди, яка вираховується за допомогою складання кошторисної документації на відновлення пошкоджень з вирахуванням фізичного зносу будівельних матеріалів.

Визначити чи повязана підвищена вологість в приміщеннях житлового будинку (враховуючи наявність приладу для висушування повітря) з затопленням, чи з відсутністю гідроізоляції (з урахуванням року побудови 1917) не надається можливим (т.2 а.с.89-99, 100-125).

Згідно п.6 висновку на час проведення обстеження, встановлено, що конструкції підвалу відновлені, в приміщеннях житлового будинку виконані опоряджувальні роботи. Перелік та вартість ремонтно-будівельних робіт, які виконані в домоволодінні по вул.. 25 Серпня, 2010 в м.Болград Одеської області на момент проведення експертизи приведені в кошторисній документації. Вартість виконаних на час проведення експертизи ремонтно-будівельних робіт складає 168 675.00 гривен.

Перелік і вартість відновлювальних ремонтних робіт, які ще мають бути виконані в домоволодінні по вул. 25 Серпня, 210 в м. Болград Одеської області складає 9857.00 гривен (п.7 висновку).

Даний висновок експерта (т.2 а.с.87-125) було вручено усім учасникам судового розгляду (т.2 а.с.134, 135, 137, 138).

Таким чином, експертом встановлено та підтверджено розмір фактичних затрат, які позивачі вже понесли на проведення відновлювального ремонту пошкодженого будинку на час проведення експертизи, та вартість відновлювального ремонту, який ще необхідно здійснити.

Позивачем надано суду письмову заяву, в якій викладено зауваження на висновок експерта ОСОБА_23 (т.2 а.с.198-207).

Надалі, за клопотанням представника відповідача ОСОБА_11 міської ради Одеської області від 16.06.2017 року (т.3 а.с.69-70), проти якого не заперечували інші учасники судового розгляду, в судовому засіданні 18.07.2017 року було допитано експерта ОСОБА_23, яка має право проведення будівельно-технічних досліджень обєктів нерухомості, з приводу наданого нею висновку (т.3 а.с.113-116).

Експерт ОСОБА_23 повідомила, що питання про власність труби водопроводу на відрізку по вулиці 25 Серпня, 210, м. Болград, нею не досліджувалося і не встановлювалося. Нею, безпосередньо досліджувалися питання про визначення розміру завданої матеріальної шкоди, про причинно-наслідковий звязок між проривом міської водопровідної траси, та обвалом підвалу в домоволодінні ОСОБА_1, та інші питання. Щодо власника даного водопроводу це не входило в предмет її дослідження та не висувалося таке питання перед експертом.

Під час обстеження було видно, що є дві труби. Суд надав можливість експерту досліджувати і використовувати наявну в матеріалах справи фотофіксацію, тому експерт бачив, що там була вода. Вона, експерт знайомилася з актом МНС, з якого слідує, що вода поступила зі старого водопроводу, однак експерт не бачила самого місця пошкодження труби.

Експерт повідомила, що в її полі зору були акти різних комісій, складених за наслідками обстеження домоволодіння сімї ОСОБА_1, були вивчені пояснення сторін по справі, свідчення свідків, що пошкодження домоволодіння були в результаті прориву водопроводу. Під час її особистого обстеження домоволодіння за адресою: 25 ОСОБА_21, 210, та прилеглої до нього території, були присутні ОСОБА_3, та представники відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_24, які давали відповіді на її питання, та надавали інформацію яка її як експерта цікавила.

Експерт пояснювала, що трапляються різні випадки коли абоненти власноруч прокладають водопровідну мережу, але право власності в них не виникає на цю мережу.

У звязку з тим, що споруди домоволодіння занадто старі, то тріщини які були на спорудах не обовязково могли зявилися внаслідок прориву водопроводу, та однозначно зробити висновок коли зявилися виявлені тріщини не можливо. На стінах волосяні тріщини зявилися в результаті того, що штукатурка була стара, строк експлуатації штукатурки 10-15 років.

В садочку при дослідження експертом не було виявлено заболочення, після прориву трубопроводу вода пішла в підземні пустоти, це написано також і в акті, тому вода і прорвала підвал домоволодіння, та зруйнувала стіну.

Мокрий підвал повів за собою руйнівні наслідки, також із-за порушення центральної балки скривився дах та повело стіну.

На запитання позивача ОСОБА_3 експерт відповіла, що всі вказані пошкодження були враховані та було знято процент зношення, всі підрахунки здійснює компютерна програма ІВК, помилки не може бути.

На вимогу представника відповідача ОСОБА_11 міської ради, позивачами надано наявні у них квитанції, накладні, чеки на придбання будівельних матеріалів, затрачених на проведення відновлювального ремонту їх житлового будинку, починаючи з часу затоплення з 01.06.2015 року (т.2 а.с.177-192).

Крім того, за весь час проведення відновлювальних робіт свого житлового будинку, позивачі добросовісно фіксували усі понесені ними затрати по датам та видам проведених робіт, затрат на придбання будівельних матеріалів. Загальна суму понесених затрат за підрахунком позивачів є значно більшою, а ніж визначено експертом (т.2 а.с.208-290).

За клопотанням сторін, судом було допитано цілий ряд свідків, як попереднім складом суду (т.2 а.с.14-19), так і нинішнім (т.3 а.с.84-93), та ще й неодноразово.

Свідок ОСОБА_25 (т.2 а.с.13, т.3 а.с.46-48) у судовому засіданні пояснив, що він управляв КП «Горводоканал» в той час, коли прокладена була нова гілка водогону, та пояснив, що, у звязку з тим, що деякі мешканці не мали коштів для підключення своїх будинків до нового водогону, діючий на той час міський голова ОСОБА_26 усно заборонив заглушувати стару трубу водогону або демонтовувати її, щоб ті мешканці, хто не має коштів підключитися до нового водогону, могли користуватися послугами водопостачання через старий водогін. Тому, продовжували бути діючими одночасно обидві гілки водогону: стара і нова. Він, свідок, також є сусідом позивачів і допомагав їм виносити речі з будинку після затоплення. Усі знали, що стара труба є, і що вона є діючою. Лише після аварії, що сталася 31.05.2015 року, стара труба водогону була виведена з користування шляхом вирізання в ній цілого сегменту труби. За його період роботи в КП «Горводоканал», раніше мало назву ПУЖКХ, жодних рішень про зняття з балансу чавунної труби по вулиці 25 Серпня на відрізку між вулицями Училищна та Першотравнева, а ні міська рада, а ні комунальне підприємство не приймало. Графічних схем розташування магістральних водопровідних мереж міста не існувало і створено не було. Інвентаризації водопровідних мереж не проводилися.

Свідок ОСОБА_27 (т.2 а.с.35-36, т.3 а.с.49-50, т.3 а.с.111) до 2011 року працював інженером в КП «Горводоканал», щодо аварії 31.05.2015 року в домоволодінні позивачів йому нічого не відомо. Однак, пояснив, що вся система водопостачання у місті це передусім власність міської ради. КП «Горводоканал» є комунальною установою міської ради. Йому відомо, де розташований будинок сімї ОСОБА_3, та може сказати що система водопостачання по вулиці 25 Серпня від Училищної до Першотравневої здійснюється тільки по новій системі, а старий водопровід під новим лежить на глибині 2-2.5 метри, а новий водопровід пластиковий на глибині не менше 1-го метру, щоб вода в ньому не замерзала. Деякі мешканці цього кварталу не відключили у себе старий водопровід, та користувалися новим також, у звязку з чим закрита стара гілка водопроводу підпитувалася водою. Також у кожному приватному секторі не було водопровідного колодязя та якщо б раптом щось трапилося з водопроводом потрібно було перекривати всю вулицю, стара труба мала б бути заглушена на вулиці Училищній та на вулиці Першотравневій.

Хто прокладав новий водопровід йому не відомо, та коли він прийшов працювати в КП «Горводоканал» траса вже була прокладена, замовником прокладки нового пластикового трубопроводу була міська рада. З перехрестя вул.25 ОСОБА_27 до вул. Малевінського прокладали нову гілку водопроводу приблизно в 2010 році, коли міським головою був ОСОБА_26. На відміну від мешканців кварталу, де проживає ОСОБА_3, в даному випадку ніхто з абонентів не був залишений на старій гілці водопроводу, усі були відключені, і лише потім підключені до нового, і у кожного домоволодіння був обладнаний колодязь.

Він, свідок з 2008 року виконував обовязки головного інженера, в його повноваження входило керувати підприємством, також свідок повідомив, що був присутній один раз на аварії коли прорвало старий металевий водопровід на вулиці Першотравневій, про що були повідомлені усі мешканці цього кварталу про небезпечність підключення до старої гілки водопроводу. Він доповідав директору КП «Горводоканал» про те, що деякі абоненти користуються водопостачанням від старої гілки водопроводу.

Свідок також пояснив, що згідно встановлених стандартів щодо заміни водопровідних мереж, потрібно було після облаштування нової поліетиленової гілки заглушити стару гілку водопроводу, і відповідно відключити всіх без виключення абонентів.

Жодних графічних схем розташування магістральних водопровідних мереж міста в КП «Горводоканал» не було. За час своєї роботи при необхідності обстеження водопровідних мереж, він намагався відображати їх схематично, з зазначенням їх якості, розміру, та задвижок, що б створити хоч деякі схеми розташування мереж.

Свідок ОСОБА_28 (т.3 а.с.51-53, т.3 а.с.127-128) працює машиністом першого під'йому КП «Горводоканалу», пояснив, що 31 травня 2015 року вночі йому зателефонував ОСОБА_25 та попросили перекрити воду в звязку з аварійною ситуацією. Десь після 01:00 години, за ним особисто приїхав ОСОБА_25, взявши необхідні ключі виїхали на перехрестя вулиць 25 ОСОБА_27 та Училищна. Там він перекрив в водопровідних колодязях ті задвижки про які знав, а саме дві задвижки на цьому перехресті вулиць, та одну на перехресті з вул.Першотравневою. На яких трубах знаходятся задвижки він не знає, однак на його думку закольцовка води в трубах була, тому що абоненти добровільно не відключалися від старого водопроводу коли їм проклали новий та користувалися водночас двома водопроводами.

На момент аварії 31.05.2015 року він, свідок виконував обов'язки майстра водопроводу в КП «Горводоканал». Повідомив, що власноручно він встановлював кран 50 мм на вулиці Першотравнева, коли саме в якому році свідок не пам'ятає, та не знає коли будувалася нова траса водопроводу. Задвижки на перехресті вулиць 25 ОСОБА_27 та Училищна не встановлював, а встановлював тільки на перехресті вулиць 25 ОСОБА_27 та Першотравнева, тому що абонентам не хватало води. Траплялося, що навіть після перекриття водопроводу вода продовжувала поступати, задвижка знаходится у вільному доступі, та бувало що хтось самотужки відкривав та закривав задвижку.

31.05.2015 року він, свідок тільки перекрив вентилі, та не ходив перевіряв чи зупинилося постачання води.

Свідок ОСОБА_26, голова міської ради у період з 31.03.2002 року до 2004 року, та з 2006 року по 30.11.2010 рік (т.3 а.с.72-74, 78), 18.07.2017 року (т.3 а.с.116-118) повідомив, що всі водопровідні мережі та магістралі належать територіальній громаді міської ради м. Болград. Всі труби в місті були комбіновані: металеві, азбестові, чавунні, пластикові, та перебували в оперативному управлінні ПУЖКХ, а надалі перебувають на балансі та управлінні КП «Горводоканал». Пластиковий водопровід по вулиці 25 Серпня був прокладений в 2002 році.

Свідок довів до відома суду, що він не міг давати розпорядження директору КП «Горводоканал» ОСОБА_25 підключати старий водопровід, тому що вже був введений в експлуатацію новий водопровід, та не було сенсу включати старий.

На запитання представника відповідача ОСОБА_7 свідок відповів, що виключно сесія могла приймати рішення про надання дозволу абонентам прокладати водопровід самотужки, однак відрізок даного водопроводу по вул. 25 Серпня, був побудований за бюджетні кошти, та по ньому була проведена ревізія, і відповідно старий водопровід мав би бути знятий з балансу.

На запитання представника відповідача ОСОБА_6 свідок відповів, що для управління с юридичної точки зору, то документи про ревізію мають бути, так як без документу не має ніякого підтвердження права власності та користування.

Документи стосовно старого водопроводу в його полі зору не були. В 2003 році мали намір здійснити заміну водопровідних мереж довжиною 76 км, однак проклали усього 36 км.

В положенні підприємства «Горводоканал» має бути зазначено яким чином здійснюється оплата за водопостачання, та відповідно хто несе відповідальність за невиконання зобовязань. На його думку, належним відповідачем є експлуатуюча служба, а саме КП « Горводоканал». Під час його каденції також були схожі випадки як у сімї ОСОБА_3, але вирішувалося все тоді по іншому, постраждалим будувалися домоволодіння, або здійснювалися капітальні ремонти.

Свідок повідомив, що сам процес демонтування старої труби може бути, а може не бути, адже демонтування труби є недоцільним, тому що місцями вони взагалі були не придатними для використання. В частині використання азбестових труб, то на сьогоднішній день є заборона європейського союзу у використанні таких труб, тому старі труби просто поховали під землею.

Свідок ОСОБА_19, головний інженер, а надалі в.о.директора КП «Горводоканал» у період з 03.01.2012 року до 04.01.2016 року (т.3 а.с.75, 76, 77), 18.07.2017 року (т.3 а.с.119-121) пояснив, що даний відрізок водопровідної труби по вулиці 25 Серпня, м.Болград, де проживає сімя ОСОБА_3, на балансі КП «Горводоканал» не знаходилась. Про наявність старої чавунної труби йому, свідку стало відому після аварії в ОСОБА_3. За його період роботи ремонтні роботи на даному відрізку по вул. 25 Серпня від вулиці Училищної до вулиці Першотравневої не проводилися. Він був переконаний, що стара труба давно була заглушена, та води в ній не повинно було бути. Якщо жителі міста за власною ініціативою бажали прокласти нові водопровідні труби, то писали заяву до міської ради, та виносилось рішення виконавчим комітетом, після чого труби переходили на баланс міської ради. Йому свідку відомо, що під час аварії в домоволодінні ОСОБА_3, перша допомога надана була надана підрозділом МНС, та було відкачано воду вночі. Потім була створена комісія, в яку він, свідок також входив, та при обстеженні місця аварії комісія зафіксувала місце прориву старого чавунного водопроводу.

Також свідок пояснив що, якщо йдуть дві лінії водопроводу то мало б бути два договори користування. Були скликані три комісії у звязку з пошкодженнями домоволодіння сімї ОСОБА_3. Свідок памятає, що давав вказівки ОСОБА_15, так як він є куратором на установі з питань розкопок та інших робіт, раніше були виконанні роботи по ущіленню. Було виявлено, що прорвала саме нижня стара чавунна труба, яка не знаходилася на балансі КП «Горводоканал».

При прийомі-передачі майна в оперативне управління були підписані акти, в них не було вказано конкретне місце розташування туб, їх довжину, та якість. А лише метраж водопровідної та каналізаційної мережі, перелік поквартальний в акті не визначався. Йому особисто документи передав колишній директор ОСОБА_27,

Він, свідок почав складати паспортизацію водопровідних систем, але не довів цю справу до кінця.

Свідок ОСОБА_29 (т.3 а.с.54-55, т.3 а.с.112), проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Пояснив, що в 2010 році, за час каденції міського голови Корольова, після двотижневої відсутності води в його домоволодінні, він звернувся до КП «Горводоканал», на що йому сказали що треба сплатити за перепідключення до нового трубопроводу 400 гривен, та лише потім його домоволодіння підключать до водопостачання , хоча в 2003 році під час прокладення нової пластикової траси водопроводу він сплачував кошти. В 2011 році його будинок був перепідключений до нової траси водопроводу. До 2011 року весь час користувався старим чавунним водопроводом, та сплачував по водоміру абонентські послуги за спожиту воду. Йому, свідку було достовірно відомо те, що він користувався водою зі старої гілки так як в нього був облаштований спеціальний колодязь в якому було здійснено підключення до водопровідних мереж. КП «Горводоканал» при прокладці нового водопроводу зруйнував його старий колодязь та забовязали збудувати новий колодязь, в якому дві траси водопроводу йдуть поруч. На запитання представника відповідача ОСОБА_7, свідок пояснив що, він здавав кошти на нову пластикову трубу, квитанцій однак не залишилось, раніше працівники КП «Горводоканалу» ходили по вулиці та збирали кошти на нову пластикову трубу, коли він здавав кошти його завіряли, що за перепідключення він не буду платити кошти.

З метою підтвердження своїх доводів в частині щодо функціонування старого чавунного водопроводу на час його прориву та затоплення будинку, позивач здійснив обстеження усіх колодязів на квартальному проміжку по вулиці 25 Серпня від вулиці Училищної до вулиці Першотравнева м.Болград, Одеської області, та надав суду письмові пояснення та матеріал фото-фіксації. На думку позивача, що у разі якщо чавунний водопровід не функціонував, і був не придатний для водопостачання, то задля чого на ньому було встановлено новий кран-вентиль синього кольору, що також протирічить свідченням представників відповідачів, що ще в 2003 році було встановлено заглушку на цьому водопроводі (т.3 а.с.16-24).

За клопотанням представника відповідача ОСОБА_11 міської ради Одеської області ОСОБА_6 (т.3 а.с.138-139), на підставі ухвали суду від 12.10.2017 року (т.3 а.с.145-146) було здійснено 13.10.2017 року за участю усіх сторін судового розгляду та їх представників, огляд речових доказів за їх місцем знаходження (люки, що розташовані на перехресті вулиць 25 ОСОБА_7 та Училищна у кількості 2 х штук, на перехресті 25 ОСОБА_7 та Першотравнева у кількості однієї штуки), з залученням свідка ОСОБА_28 з метою надання на місці огляду пояснень які саме вентилі ним були перекриті 31.05.2015 року, та спеціаліста КП «Горводоканал».

Втім, КП «Горводоканал» не забезпечив явку свого спеціаліста.

В ході дослідження першого колодязя на перехресті вулиці 25 ОСОБА_7 та вул.Училищна було встановлено що там знаходиться водопостачальна труба з новим вентилем. Свідок ОСОБА_28 показав заглушку яку закривав 31.05.2015 року, також повідомив, що труба діаметром 100 см раніше була іншою, що у цьому колодязі стоїть італійська задвижка на старому водогоні, пластикова траса водопроводу йде поряд зі старою трасою.

Під час дослідження другого колодязя на перехресті вулиці 25 ОСОБА_7 та вул.Училищна було встановлено що там знаходяться дві труби з задвижкою діаметром 150 см, при цьому свідок ОСОБА_28 повідомив, що труба є пластиковою, та іде в сторону вул. Першотравнева та підтвердив той факт, що саме цю задвижку він перекривав.

Досліджуючи третій колодязь на перехресті вулиці 25 ОСОБА_7 та вул.Першотравнева було встановлено, що там розміщена водопостачальна труба по вул. 25 Серпня та труби що є в якості підживлення з вул. Першотравнева. Свідок ОСОБА_28 пояснив, що він та робітники КП «Горводоканал» дійсно закольцовували водопровідну мережу на цьому відрізку, щоб по вул. 25 Серпня підняти тиск постачання води в трубах, та раніше задвижка була іншою. Припустив, що мабуть на теперішній час ведуться роботи по водопровідній системі, а тому на теперішній час стан цих труб не співпадає зі станом на період аварії в домоволодінні ОСОБА_3.

Пояснив, що пластикова труба підпитується з двох сторін, з вулиці Петротравнева та з вулиці Училищна, тому що жителям цього кварталу не вистачало води. В оглянутому колодязі є як і пластикова труба так і металева, оскільки під час прокладання нового трубопроводу, роботи були здійснені бригадою працівників з м.Одеси, робили не дуже якісно, та на цих стиках іноді прориває. Оскільки в КП «Горводоканал» не має таких паяльників то вони ставлять проміжні металеві труби, так звані «ялинки», підрядчики замінили тільки вентилі, стара металева труба в даному колодязі може бути нижче нової.

Присутній при цьому огляді представник відповідача ОСОБА_10 пояснив, що не знає яка труба знаходиться на балансі так як він його не бачив, пояснив що в м.Болград водопровід не всюди замінений, та не всюди старі чавунні труби виведені з експлуатації, тому що ними люди користуються і зараз, та підприємство їх обслуговує тому що не має альтернативи та не скрізь прокладені поліетиленові труби (т.3 а.с.149, 150-151, 152).

На підставі досліджених доказів, суд дійшов висновку, що уся без виключення водопровідна мережа балансовою вартістю 307 833.00 гривен є обєктом комунальної власності територіальної громади м. Болград, що підтверджується рішенням сорок другої сесії V скликання Болградської міської ради Одеської області (т.2 а.с.142-144), та додатком до нього (т.2 а.с.147-158).

Цим же рішенням визначено, що виконавчому комітету делеговано повноваження по управлінню обєктами і майном комунальної власності територіальної громади міста в межах, визначених цим рішенням. А саме, в сфері управління визначеними обєктами і майном виконавчий комітет здійснює контроль за діяльністю підзвітних установ, організацій (п.3.5), в тому числі … перевіряє ефективність використання комунальним підприємством, майна, його збереження, наданих їм бюджетних засобів, - контролює достовірність проведених щорічних інвентаризацій майна, підзвітних підприємств, - проводить роботи по складанню дефектних актів, узгоджує кошториси і акти виконаних робіт на капітальні та поточні ремонти основних засобів, в тому числі будівель, споруд, які обліковуються на балансі міжвідомчих комунальних підприємств, організацій (т.2 а.с.145-146).

Таким чином, при здійсненні капітального ремонту чи заміні водопровідних мереж в місті, саме Болградська міська рада мала б здійснювати контроль за проведенням таких робіт, та перевіряти акти виконаних робіт, а відповідно і нести свого роду відповідальність за належне утримання водопровідних мереж.

Рішенням виконавчого комітету Болградської міської ради від 20.06.2011 року за № 267 міська рада передала в управління КП «Горводоканал» майновий комплекс, до складу якого увійшов і магістральний водопровід (т.1 а.с.203).

Згідно акту прийняття-передачі основних засобів, затвердженого міським головою, до основних засобів прийняття-передачі увійшов трубопровід зі стальних і з чавунних труб, водовід (місто), мережі: азбестоцементні, з чавунних труб, зі стальних труб, магістральні мережі з труб, водовідвідна лінія, реконструйований водопровід без зазначення метражу, водопровідна лінія вул. 25 Серпня 220 метрів, та інш. … (т.1 а.с.204-206).

Зазначене було також підтверджено і довідкою КП «Горводоканал» (т.3 а.с.39-42, 43-44).

Разом з цим, з даних документів не вбачається, який трубопровід знаходиться на відрізку вул. 24 ОСОБА_10 від вул. Училищна до вул. Першотравнева, чи введена нова лінія пластикового водогону в експлуатація, та чи виведена з експлуатації стара лінія чавунного водогону, та чи перебуває вона у власності міської ради, та чи знята вона з балансу. Не надано жодного акту прийняття виконаних робіт по облаштування нового поліетиленового водогону, не підтвердженого жодним чином, як відбувалося перепідключення абонентів-споживачів послуг на цьому квартальному відрізку, не спростовано жодним доказом той факт, що старий чавунний водопровід був відключений від водопостачання.

Статтею 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-IV визначено «Права та обов'язки балансоутримувача» (в редакції станом на час виникнення аварії).

Так, балансоутримувач має право:

1) здійснювати функції утримання на балансі переданого йому за договором з власником майна та управляти їм чи передавати за договором повністю або частково функції управління управителю;

2) визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна;

3) укладати договори на надання житлово-комунальних послуг;

4) приймати рішення щодо використання коштів на виконання капітального та поточного ремонтів;

5) здійснювати господарську діяльність у порядку, визначеному законом;

6) звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі.

Балансоутримувач зобов'язаний:

1) укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна;

2) утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками);

3) вести бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства;

4) забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном;

5) забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил;

6) забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Згідно п.п.1.2, 15.3, 1.3, 15.2, 15.6 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу від 27.06.2008 року № 190 балансоутримувач зобовязаний забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, яке перебуває на його балансі.

Разом з цим в Україні діють Правила технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, затверджені Наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 5.07.1995 року N 30, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 21.07.1995 року за N 231/767 (з послідуючими змінами і доповненнями).

Ці Правила встановлюють порядок технічної експлуатації систем і споруд водопостачання і каналізації міст та інших населених пунктів України (в редакції станом на час будівництва нового водогону в 2003 році) (п.1.1).

Згідно п.2.1.1. Правил технічної експлуатації … технічна експлуатація систем водопостачання та каналізації здійснюється Водоканалами згідно із Законами України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про охорону праці», Водним кодексом України, відповідними розділами Будівельних норм і правил, Санітарних правил і норм, Державними стандартами, міжвідомчими та відомчими нормативними і керівними документами в галузі водопостачання та каналізації та іншими нормативними документами, перелік яких наведено у додатку 1.

Пунктом 2.1.9 Правил технічної експлуатації … визначено повний перелік функцій Водоканалу, до яких окрім іншого входять:

адміністративно-господарське і технічне керівництво усіма підрозділами і підприємствами, що перебувають у його віданні;

розробка планів організаційно-технічних заходів з підвищення надійності, економічності та якості водопостачання і водовідведення, а також систематичний контроль за їх виконанням;

постійний контроль за якістю питної води згідно з ГОСТом 2874-82 "Вода питна", санітарно-технічним станом водопровідних споруд і мереж та за розподілом води між споживачами в системі водопостачання;

розробка заходів запобігання аваріям і браку в роботі, поліпшення техніки безпеки і охорони праці, облік випадків травматизму і аварій;

розробка планів ремонту споруд і устаткування згідно із системою планово-попереджувального ремонту (ППР);

забезпечення експлуатаційних підрозділів технічного і робочою документацією, необхідними матеріалами, запасними частинами, механізмами, спецодягом, інструментами тощо;

технічний нагляд за будівельно-монтажними роботами з будівництва мереж і споруд;

технічне приймання в експлуатацію нових і реконструйованих споруд, комунікацій, устаткування;

зберігання технічної документації (матеріалів розвідувальних робіт, проектів, виконавчих креслень, актів і т. п.);

проведення паспортизації та інвентаризації споруд, комунікацій та устаткування, що перебувають на його балансі;

розробка завдань на реконструкцію та розвиток споруд і комунікацій, затвердження і видача технічних завдань і технічних умов, контроль за проектуванням нових та тих, що реконструюються, споруд …

Розділом 2.6 Правил технічної експлуатації …(в редакції чинній станом на 2002 рік коли здійснювалася прокладка нового трубопроводу) врегульовано положення щодо технічної документації.

2.6.1. Для експлуатації і оперативного технічного управління роботою системи водопостачання і каналізації необхідно забезпечити постійне зберігання в комплектному вигляді технічної, експлуатаційної і виконавчої документації, а також матеріалів інвентаризації та паспортизації.

2.6.2. Оригінали документів повинні зберігатися в архіві Водоканалу або підвідомчих підрозділів.

2.6.3. В підрозділах і службах Водоканалу повинні зберігатися копії документів, необхідних для повсякденного використання під час експлуатації споруд, устаткування і комунікацій.

2.6.4. Працівники технічного відділу і підрозділів Водоканалу зобов'язані вчасно вносити в документацію зміни конструкцій, схем і умов експлуатації споруд, устаткування і комунікацій.

Зміни вносять одразу після оформлення актів приймання і пуску в експлуатацію споруд і устаткування, що реконструювалися.

2.6.5. Вся документація (схеми і креслення) і внесені до неї зміни повинні оформлюватися згідно з чинною інструкцією із складання, оформлення і зберігання креслень.

2.6.6. Постійному зберіганню в архіві Водоканалу підлягають:

повні комплекти затверджених проектів на будівництво (реконструкцію) систем водопостачання та водовідведення з усіма додатками, в т. ч. проекти зон санітарної охорони;

робочі креслення і виконавча документація на будівництво (реконструкцію) будинків, споруд, устаткування, комунікацій і т. ін.;

оперативні схеми систем водопостачання і каналізації міста чи його районів з розташуванням всіх споруд, основних комунікацій, засобів регулювання, автоматизації і диспетчеризації в масштабі 1:5000 (1:10000). На схемі повинна бути сітка з вказівкою номерів планшетів;

планшети в масштабі 1:2000, зроблені на геодезичній підоснові тушшю, розміром 50 х 50 см (1 км кв.).

на планшетах повинні бути нанесені усі будівлі, підземні комунікації та споруди на них.

На комунікаціях систем водопостачання та каналізації повинні вказуватися діаметр, довжина, матеріал та рік прокладання труб; повне обладнання і номери колодязів (камер) з геодезичними відмітками ґрунту, труби чи лотка; пожежні гідранти; аварійні випуски; абонентські приєднання та їх реєстраційні номери;

акти приймання споруд, комунікацій і обладнання в експлуатацію з долученням таких документів:

1) актів на заховані роботи на устрій фундаментів, упорів, ущільнення грунту, ізоляції та т. ін.;

2) сертифікатів і паспортів на труби, обладнання, конструкції чи документів, що їх замінюють;

3) відомостей випробувань бетонних кубиків на міцність, якщо застосовувався товарний бетон;

4) актів санітарної обробки магістралей і споруд;

5) зварювальної стрічки з вказівкою прізвища зварника і номера його посвідчення;

6) актів гідравлічних випробувань комунікацій і споруд на міцність та герметичність;

7) актів про ефект дії випусків;

8) виконавчих креслень, погоджених з управлінням (відділом) підземних споруд та іншими зацікавленими організаціями;

9) відомостей порушень (відступів), погоджених з проектною організацією, замовником та іншими зацікавленими організаціями;

10) відомостей недоробок і строків їх ліквідації;

11) гарантійних паспортів будівельної організації на об'єкт із зазначенням строку відповідальності будівельної організації за заховані дефекти;

12) журналу виконання робіт;

дозволи на спецводокористування та ГДС;

акти відведення ділянок під споруди водопроводу і каналізації;

повний комплект паспортів та інструкцій заводів-виготівників на устаткування, агрегати, механізми, контрольно-вимірювальні прилади, що перебувають в експлуатації;

повний комплект технічних паспортів (карт) на споруди, устаткування, комунікації, агрегати, підйомно-транспортне устаткування і т.ін.

Пунктом 9.5 названих Правил … регламентовано Технічний нагляд за будівництвом і приймання в експлуатацію водопровідної мережі.

9.5.4. Прийманню в експлуатацію підлягає водопровідна мережа чи трубопровід, які можна підключити до діючої системи і нормально експлуатувати. Для приймання побудованих трубопроводів, яке здійснюється згідно з вимогами СНиП 3.05.04-85, призначається Державна або робоча комісія.

9.5.5. Будівельна організація зобов'язана представити приймальній комісії документи згідно з переліком п. 2.6 цих Правил.

9.5.20. Нові прийняті в експлуатацію трубопроводи наносять на планшети, що зберігаються в технічному відділі, і на оперативні схеми на диспетчерських пунктах, із зазначенням колодязів (камер), встановленого в них обладнання і присвоєння їм відповідних реєстраційних номерів. На нові трубопроводи і споруди складають паспорти.

9.5.21. Для вирішення питання про приєднання до водопровідної мережі нових споживачів замовник зобов'язаний до складання завдання на проектування водопровідного вводу одержати від Водоканалу дозвіл і технічні умови на приєднання.

Під час судового розгляду встановлено грубе порушення зазначених вимог Правил, оскільки необхідних документів в КП «Горводоканал» не має, про що зазначалося представниками відповідача в судовому засіданні, а також поясненнями свідків (колишніми працівниками цього підприємства).

Дані обставини унеможливлюють зясувати чи було виведено з користування старий чавунний трубопровід, якщо так то коли саме, та чи знято його з балансу КП, чи прийнято до експлуатації новий поліетиленовий трубопровід та коли, яким чином здійснювалось перепідключення абонентів з однієї лінії водопостачання на іншу, чи можливе функціонування двох ліній водопроводу одночасно, тощо.

Вирішуючи питання щодо відповідальності за неналежне користування водопроводом, суд керується тими ж Правила технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України із змінами і доповненнями, внесеними наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 04.01.2005 року N 2, наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року N 191, тобто в редакції чинні на час виникнення аварії на трубопроводі 31.05.2015 року.

Після внесених змін «Водоканал» змінено на «Виробник».

Пунктом 1.2. визначено, що Правила є обов'язковими для всіх виробничих підприємств водопровідно-каналізаційного господарства (надалі - виробник), комбінатів комунальних підприємств або інших організацій, що експлуатують системи водопостачання та каналізації населених пунктів України, незалежно від їх відомчої належності та форми власності.

Згідно п.1.3 названих Правил … виробники та інші організації, що експлуатують системи водопостачання та каналізації населених пунктів України, несуть відповідальність за невиконання вимог цих Правил і чинного законодавства України.

Також, п.9.3.4 Правил … аваріями на водопровідній мережі вважаються пошкодження трубопроводів, споруд або обладнання на мережі чи порушення їх експлуатації, що спричинилося до повного або часткового припинення подачі води абонентам. До аварій на мережі належать: пошкодження стінок трубопроводів, порушення з'єднань труб, поломка запірної арматури, зворотних клапанів та іншої арматури і фасонних частин, ремонт яких потребує припинення подачі води абонентам на період ліквідації пошкоджень.

Відповідно до п.9.3.15 розслідування і облік аварій і браку в роботі проводять згідно з Інструкцією обліку та класифікації аварій на міських водопровідних та каналізаційних системах, затвердженою Держжитлокомунгоспом України наказом від 16.12.92 N 71.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вся відповідальність за наслідки аварії на водопровідній мережі покладається саме на балансоутримувача водопровідних систем, тобто КП «Горводоканал», який самоусунувся від проведення необхідного розслідування

цієї аварії, голослівно стверджуючи, що чавунна труба водопроводу по вул. 25 Серпня на відрізку від вулиці Училищна до вулиці Першотравнева не перебуває на їх балансі.

Положеннями ст. 1166 ЦК України визначено загальні підстави відповідальності за завдану матеріальну шкоду.

Згідно ч.1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди, тобто відповідача. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідачів діючим законодавством покладено обов'язок доведення відсутності їх вини в завданні шкоди позивачу.

В той же час законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Саме до цього зводяться правові висновки щодо застосування норм права, що висловлені Верховним Судом України в постанові від 03 грудня 2014 року N 6-183цс14, які, згідно зі ст. 360-7 ЦПК України, мають враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Зобов'язання із заподіяння шкоди - це зобов'язання, які виникають унаслідок порушення майнових чи особистих немайнових прав абсолютного характеру і мета яких:

- забезпечити поновлення прав потерпілого за рахунок заподіювача шкоди або особи, відповідальної за шкоду.

Цивільне законодавство, охороняючи права та інтереси як фізичних, так і юридичних осіб, передбачає відшкодування шкоди, яка заподіяна як унаслідок невиконання договірних зобов'язань, так й у випадках, коли між сторонами договірні відносини відсутні взагалі.

Залежно від підстав виникнення зобов'язань щодо відшкодування шкоди вирізняють: договірну та недоговірну (деліктну) відповідальність.

Як договірна, так і недоговірна відповідальність мають спільні риси:

- спільна мета - поновити порушені права;

- мають майновий характер;

- реалізуються примусово силами юрисдикційних органів;

- виконують попереджувальну та виховну функції.

Водночас між договірною відповідальністю і не договірною (деліктною) існують певні відмінності:

1) договірна відповідальність настає тоді, коли сторони перебувають у відносних правовідносинах, недоговірна - в абсолютних;

2) договірна відповідальність покладається на порушника договору або на особу, яка за договором відповідає за порушника (поручитель, гарант), недоговірна - на порушника або на особу, яка за законом відповідає за порушника (батьки, опікуни, лікувальна установа) або взагалі на третю особу, в інтересах якої вчиняються дії (заподіяння шкоди у стані крайньої необхідності);

3) договірна - це додатковий обов'язок, який приєднується до невиконаного обов'язку (поставити продукцію і сплатити штраф), а недоговірна - це новий обов'язок замість невиконаного (заподіяв шкоду - відшкодуй);

4) договірна відповідальність передбачена як законом, так і договором, недоговірна - виключно законом;

5) договірна відповідальність виступає у вигляді відшкодування збитків, стягнення пені, штрафу, неустойки, а недоговірна - виключно у вигляді відшкодування збитків.

Відповідач КП «Горводоканал» стверджує, що на його балансі перебуває виключно новий пластиковий водопровід, що прокладений по вулиці 25 Серпня на міжквартальному відрізку між вулицями Училищна та Першотравнева. Наявний в матеріалах справи Договір про надання послуг по водопостачанню холодної води і водовідведенню укладений між КП «Горводоканал» та ОСОБА_1 від 01.07.2011 року стосується надання послуг по водопостачанню саме шляхом використанням пластикового водопроводу, що не заперечувалося усіма сторонами по справі.

Враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів, що старий чавунний водопровід на зазначеному міжквартальному відрізку був знятий з балансу, виведений з експлуатації, однак враховуючи, що прорив та затоплення житлового будинку відбулося саме з чавунного трубопроводу, договір на надання послуг за допомогою якого відсутній, то суд дійшов висновку, що правовідносини що виникли між сторонами по відшкодуванню завданої шкоди не лежать в площині договірних правовідносин, тобто є абсолютними і відшкодовуються у повному обсязі на підставі закону.

Сам прорив чавунного трубопроводу є наслідком винної поведінки відповідача КП «Горводоканал», який не дотримався вимог діючих Правил технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України, які чітко регламентують та встановлюють порядок технічної експлуатації систем і споруд водопостачання і каналізації міст та інших населених пунктів України, які є обов'язковими для всіх виробничих підприємств водопровідно-каналізаційного господарства, комбінатів комунальних підприємств або інших організацій, що експлуатують системи водопостачання та каналізації населених пунктів України, незалежно від їх відомчої належності та форми власності, і які несуть відповідальність за невиконання вимог цих Правил і чинного законодавства України.

У статті першій Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 1 Конвенції Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції. Зокрема, право на справедливий суд (стаття 6), право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла (стаття 8).

Проте в порушення статті 41 Конституції України право приватної власності позивачів порушено, належний ОСОБА_1 на праві власності житловий будинок не з її волі став непридатним для подальшої експлуатації, та подальшого проживання в ньому як позивача ОСОБА_1, та і позивача ОСОБА_3, та інших членів їх родити, необхідність термінового застосування заходів для подальшої руйнації житлового будинку, та термінового його відновлення, що підтверджується відповідними актами комісій про обстеження будинку за адресою: вул. 25 Серпня, 192, м. Болград, Одеська область.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Експертом ОСОБА_23 зазначено, що «Вартість ремонту складається з вартості робіт, вартості будівельних матеріалів та вартості машин і механізмів… вартість будівельних матеріалів обчислюється з врахуванням величини фізичного зносу» (т.2 а.с.89-99).

Згідно висновку експерта майнова шкода становила на момент огляду ним житлового будинку позивачів 132 268.00 гривен. При цьому, вартість виконаних на час проведення експертизи ремонтно-будівельних робіт 168675.00 гривен, вартість відновлювальних ремонтних робіт, які ще мають бути виконані в домоволодінні за адресою: вул. 25 Серпня, 210, м.Болград складає 9 857 гривен.

Проте, при обстеженні експертом були встановлені ушкодження, що не були виявлені під час оглядів, проведених раніше. Експертом також враховано і час експлуатації будинку і відсутність в нього відомостей про ступінь зносу будівлі до аварії.

Тому, враховуючи вищевказане, а також той факт, що позивачами вказані не всі майнові витрати, понесені ними внаслідок аварії (витрати на правову допомогу, оплату автобусних квитків чи бензину для поїздок до експертних установ, тощо), суд вважає за необхідне покласти в основу рішення про відшкодування завданої матеріальної шкоди саме висновок судового експерта ОСОБА_23 ПП «Відкриття» №8 від 27.07.2016 року, яким встановлено фактичний розмір завданої позивачам матеріальної шкоди вже на проведений ремонт 168675.00 гривен, а також на необхідний ще ремонт 9 857.00 гривен, та приходить до висновку визначити розмір шкоди, яка має бути відшкодована позивачу ОСОБА_1 в розмірі 178 532.00 гривен (168675.00 + 9857.00).

Статтею 8 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на житло.

Конституцією України також серед основних прав і свобод людини й громадянина проголошено право на житло.

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України визнається і діє принцип верховенства права. Держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності.

Ст. 41 Конституції України передбачає непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканності, а водночас і в недоторканності самого майна власника. Всі особи мають утримуватись від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Не допускається також протиправне позбавлення права власності або обмеження в його здійсненні.

Cтаттею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, обєктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені відповідно статтею 16 ЦК України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Суд вважає, що таке відшкодування на користь позивача ОСОБА_1 є справедливим в розумінні стст.6, 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і такий захист прав і законних інтересів позивача є ефективним засобом правового захисту передбаченим ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Твердження представників відповідачів, що відсутня їх вина у надзвичайній ситуації, внаслідок якої постраждали позивачі і їхнє майно, через те, що аварія сталася через прорив старого водогону, який, фактично, не належить жодному відповідачу і не є в їхньому управлінні, оскільки наказом міського голови роботу цього старого водогону було припинено після прокладення нового, не підтверджено жодним доказом.

Це вбачається з наступного:

- суду надано копію Наказу №24 Болградського ПУЖКХ ОСОБА_12 від 05.09.2002 року про надання розпорядження міським головою щодо заміни водогону, прокладення нової труби та відключення старої труби водогону, однак суду не надано доказів, що свідчили б про демонтування старого водогону або передачу його у власність чи користування, управління третій особі, або відєднання його від мережі водопостачання міста Болград, а також самовільного приєднання до нього позивачів;

- у судовому засіданні ніхто не заперечував факт наявності старої труби водогону паралельно з новою;

- з огляду на той факт, що стара труба водогону до прокладення паралельно нової труби водогону належала місту (міській громаді) в особі міської ради, була прокладена на землях, що належать міській громаді, суд дійшов висновку, що вона перебувала і наразі перебуває на балансі міської ради, оскільки жодним доказом цей факт не спростовано, а також актів про її демонтаж не представлено. Після запуску нової пластикової труби, деякі жителі цього кварталу продовжували споживати воду, яка постачалася їм по старій чавунній трубі, що підтверджується пояснення свідків ОСОБА_25, ОСОБА_29.

Тобто, підтверджуються пояснення позивачів і представника позивача, що стара труба водогону, з якій стався прорив функціонувала поряд з новою пластиковою, і відповідальність за її безпечну роботу чи своєчасне виведення з експлуатації (демонтаж, заглушення, регулярний огляд), лежить саме на балансоутримувачу КП «Горводоканал», якому міською радою були делеговані повноваження на управління мережею водопостачання міста, що вбачається зі статуту підприємства (т.1, а.с.198-202), рішення міської ради (т.2 а.с.145-146, 147-158), та актів прийому передачі (т.3 а.с.39-44).

Факт функціонування старого водогону підтверджується поясненнями свідків, позивачів, результатами оглядів та висновком експерта.

Так, з наданого відповідачем ОСОБА_30 «про виявлення порушень з водокористування» від 01.06.2015року та доданого до нього фото не вбачається звязку зі старою трубою водогону, з аварією та затопленням, та, навіть не вбачається факту несанкціонованого водокористування, оскільки ОСОБА_20 не підписаний позивачем ОСОБА_1 власником будинку, з фото, доданого до ОСОБА_20, неясно що там за труби, водоміри і крани, позивачі заперечують факт користування водою зі старого водогону та поза приладом обліку спожитої води. Результатів розгляду цього акту та рішення про притягнення позивача до відповідальності суду не надано. Позивач також підтвердив, що таке рішення відносно нього не приймалося. Крім того, навіть, якщо б з ОСОБА_20 й вбачалися будь-які порушення у користуванні позивачами водою поза приладом обліку, цей факт сам по собі не свідчив би про відсутність вини відповідача в аварії та несвоєчасному вживанні реальних заходів щодо усунення наслідків руйнування будинку позивачів після її ліквідації.

Що ж до аргументу представника відповідача у запереченнях щодо невідомої причини сирості у будинку після спливу певного часу після аварії, і тому придбання позивачами висушувача повітря не повязане з аварією, то, згідно матеріалів справи, з відповіді ЧП «Будпроектрозвідування» №07-к від 19.06.2015 року вбачається, що вологість ґрунтів у підґрунті фундаменту житлового будинку позивачів, є підвищеною в результаті витоку води з водогону (т.1 а.с.90), а з наданих суду фотографій вбачається кількість вологи, яка збирається у трилітрових бутилях у житловій кімнаті будинку позивачів (т.1 а.с.236-241), що не може бути результатом простої життєдіяльності людини (дихання, приготування їжі, тощо), тому цей аргумент представника відповідача суд не може прийняти в якості обґрунтування заперечень позову.

Щодо причин деформації будівлі після аварії, то, враховуючи, що будинок був збудований за правилами ДБН, на ґрунті, що не є просадочним (т.1, а.с.97), суд погоджується з висновком спеціаліста ПП «Еленсан» (т.1 а.с.92-142) та (т.2 а.с.89-125), що причиною деформації будівлі житлового будинку №210 по вул.25Серпня в м. Болград, а також руйнування окремих елементів (стіни підвалу, тріщини, уклін підлоги, димохід, тощо), сталися через намокання будівлі та ґрунтів під нею в результаті затоплення при аварії водогону, та наслідком її просадки будинку.

Твердження і думки комісії міської ради, викладені в акті від 16.09.2015 року, про те, що власник житлового будинку (позивач) не мав права проводити відновлювальні роботи (т.2 а.с.5) оскільки це перешкоджає встановленню збитків, то суд також вважає цей довід неспроможним, оскільки, по-перше, початок відновлювальних робіт не заважав експертам та оцінщикам зробити висновок щодо обсягу та розмірів руйнування будинку (т.2 а.с.91-99), і ці висновки суд вважає обґрунтованими вищевказаними висновками експертів, а по-друге, відновлювальні роботи являли собою необхідні термінові заходи зі спасіння майна: житлового будинку, який, згідно вищевказаним доказам, почав руйнуватися з моменту аварії, що підтверджується вже ОСОБА_20 комісії від 03.06.2015 року, в якому вказано про те, що південна стіна підвального приміщення зруйнована, і це вбачається з фотокарток (т.1 а.с.52 та ін.).

15 травня 2017 року після неодноразового, детального дослідження усіх письмових доказів по цій справі, а також після призначення, проведення, та отримання висновку експерта, представником відповідача ОСОБА_11 міської ради Одеської області надано суду заяву про долучення до матеріалів справи розпорядження голови міської ради ОСОБА_7 № 73 про скасування акту обстеження підвального приміщення, приміщень №2, 3, 4, 5 житлового будинку, розташованого по вулиці 25 Серпня, 3210, м.Болград, Одеська область і прилеглої до житлового будинку території зі сторони вул. 25 ОСОБА_7 від 10.06.2015 року, на підставі прийнятих до уваги доповідних записок спеціаліста 1-ої категорії юрисконсульта Болградської міської ради, головного бухгалтера, враховуючи недостовірну інформацію, відображену в ОСОБА_20 обстеження підвального приміщення, приміщень №№2, 3, 4, 5 житлового будинку, розташованого по вул.. 25 Серпня, 210 і прилеглої до нього території, та керуючись пунктами 19, 20 ч.4 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (т.3 а.с.61, 62, 99-101).

В судовому засіданні міський голова ОСОБА_7 пояснив, що дійсно своїм розпорядженням від 26.04.2017 року скасував ОСОБА_20 обстеження підвального приміщення, приміщень № 2, 3, 4, 5 житлового будинку, розташованого по вул. 25 Серпня, 210 м.Болград, і прилеглої до нього території, оскільки секретар міської ради, яка виконувала обовязки міського голови в звязку з його відсутністю безпідставно, тобто незаконно видала розпорядження про створення комісії так як не мала на це повноважень. Міський голова вправі приймати розпорядження лише в межах своєї компетенції.

Суд розцінює критично такі дії відповідача, який після спливу 1 року 10 місяців після створення комісії і проведення нею відповідних обстежень, складення цілого ряду актів, в тому числі і інших, які були неодноразовим предметом дослідження двох складів суду, цілого ряду спеціалістів, судового експерта, скасував саме цей акт, аби уникнути відповідності за спричинену шкоду, та завадити суду у прийнятті його у якості належного доказу, не врахувавши, що цей доказ вже судом досліджений, та заперечень щодо його допустимості під час дослідження ніким з учасників судового розгляду заявлено не було.

Крім того, по твердженню міського голови незаконним є розпорядження секретаря міської ради ОСОБА_31 про створення комісії для обстеження домоволодіння позивачів та фіксації наслідків аварії, однак суд звертає увагу, що розпорядження секретаря міської ради ОСОБА_31 від 03.06.2015 року № 51 про створення вищеназваної комісії не скасовано, не змінено, не визначено у будь-якому іншому порядку недійсним, тобто є чинним, а сама комісія, яка здійснювала свої повноваження по фіксації самої аварії і наслідків названої аварій є легітимною і на даний час.

Як стверджував міський голова, що приймаючи розпорядження про скасування ОСОБА_20 комісії він керувався доповідними записками юристконсульта та головного бухгалтера, втім членами цієї комісії був також бухгалтер міської ради ОСОБА_16, та ОСОБА_4 за посадою юрисконсульт (т.1 а.с.23, т.3 а.с.99-101).

Таким чином, не зрозуміли є дії міського голови в частині скасування акту комісії від 03.06.2015 року, затвердженого у подальшому секретарем міської ради ОСОБА_31 09.06.2015 року, при цьому не здійснюючи ніякого службового розслідування роботи цієї комісії, притягнення до відповідальності членів комісії, тощо, та залишаючи чинним розпорядження щодо створення цієї комісії.

Щодо позовних вимог позивача ОСОБА_3 в частині відшкодування матеріальної шкоди на його користь, суд дійшов наступного.

Позивачем ОСОБА_3 надано витяг з державних реєстрів юридичних осіб та фізичних осіб, платників єдиного податку, що свідчить про те, що він є фізичною особою - підприємцем. Крім того, ним надано відомості, що він займається роздрібною торгівлею деталями та приладдям для автотранспортних засобів, ця підприємницька діяльність є його основним джерелом доходів для нього та його сімї.

Проте з 01.06.2015 року до 30.08.2015 року він не займався своєю підприємницькою діяльністю (т.1 а.с.6), про що свідчать пояснення свідків та його заява (т.1 а.с.248-250), і ці відомості і докази нічим не спростовані.

Згідно оглядів та висновку експертів, будинок після аварійного затоплення мав аварійний стан і в разі не проведення термінових першочергових робіт з укріплення стін та перекриття, він міг би зруйнуватися, взагалі завалитися, оскільки без цих робіт в ньому проживати було б неможливо згідно висновку незалежного оцінювача (т.1 а.с.37).

Тож, позивачем ОСОБА_3 отримані збитки у виді витраченого часу на організацію робіт по усуненню наслідків аварії, в звязку з чим він не мав змоги працювати, займатися своєю підприємницькою діяльністю, тобто зазнав збитків у вигляді неотриманої вигоди. Так у разі як би відповідач займався своєю підприємницькою діяльністю, працював, то отримував би прибутки від своєї діяльності.

Однак, за цей період він змушений був сплатити єдиний податок 732.00 гривен та 1260.00 гривен єдиного соціального внеску, всього 1992.00 гривен (т.1 а.с.6,245-247).

Неотриманий прибуток, або упущена вигода - дохід або прибуток, який могла би одержати особа (юридична чи фізична) в разі здійснення певної діяльності і який вона не одержала внаслідок дії обставин, що не залежать від неї, якщо розмір її передбачуваного доходу або прибутку можна обґрунтувати.

Стаття 22 Цивільного кодексу України передбачає відшкодування збитків особі якій їх завдано. До збитків, в тому числі, відноситься доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було б порушене (упущена вигода).

Підставою для цивільно-правової відповідальності є склад цивільного правопорушення, який утворює сукупність певних умов. За загальним правилом такими умовами є: а) протиправна поведінка (дія або бездіяльність); б) наявність шкоди; в) причинно-наслідковий зв'язок між протиправною поведінкою і виникають шкодою; г) вина особи, яка заподіяла шкоду. Відсутність хоча б одного елемента з перерахованих не дає підстав для притягнення до відповідальності за завдані збитки. Під час судового розгляду тягар доказування кожного елемента цивільного правопорушення лежить на постраждалій стороні (позивача).

Відповідно до ст.177 цього Кодексу, гроші є обєктом цивільних прав, та відносяться до категорії «речі», як і майнові права, та, відповідно до ст.179 цього ж Кодексу є предметом матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обовязки. До поняття «майно» стаття 190 ЦК України відносить сукупність речей, а також майнові права та обовязки. Власник, за змістом ст.319 ЦК України, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, та, відповідно до ст.386 цього Кодексу, в разі порушення свого права власності, має право звернутися до суду з вимогою про забезпечення відшкодування завданої йому шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду регламентуються статтею 1166 Цивільного кодексу України.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то:

- протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи;

- шкідливий результат такої поведінки (збитки);

- причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками;

- вина правопорушника, тобто, для застосування механізму стягнення збитків необхідна наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення.

З наданих суду доказів вбачається, що цивільна відповідальність відповідача доведена наданими позивачем відомостями і документами, що підтверджені свідченнями свідків, а саме: протиправна бездіяльність відповідача у не відключенні старої труби водогону з процесу водопостачання та його вина у неналежному контролі за цим, що привело до завдання майнової шкоди (збитків) позивачам через аварійний прорив старої труби водогону.

Аргументи відповідача щодо непідтвердженої суми упущеної вигоди, яку просить стягнути з відповідачів позивач ОСОБА_3 через відсутність часу займатися підприємницькою діяльністю, що є основним видом трудової діяльності, і що цей факт повязаний з аварією, суд вважає безпідставними, що були спростовані наданими суду позивачем ОСОБА_3П доказами того, що він в дійсності не міг працювати через те, що займався ліквідацією наслідків вищевказаної аварії водогону, від якого постраждало його житло і майно його сімї, проте доказів на спростування тверджень позивача наприклад, про те, що він, позивач, у ці дні працював з одержанням прибутку як ФОП, відповідачем не надано.

Оскільки позивач ОСОБА_3 недоотримав заробіток (прибуток) у червні-серпні 2015 року через зайнятість з ліквідації наслідків аварії водогону, укріпленні та ремонту свого житла, та витрачання часу і сил на збір доказів (організація експертних оцінок та оглядів пошкодженого будинку) (т.1 а.с.244-250), проте сплатив обовязкові платежі державі як ФОП (фізична особа-підприємець), то саме цю шкоду суд відносить до порушення майнових прав позивача матеріальних збитків, тобто, порушення права на власність, на заробіток.

Таким чином, виходячи із загальних засад захисту прав, свобод та інтересів особи, визначених Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, з урахуванням принципу справедливості, суд погоджується із визначеним позивачем розміром матеріальної шкоди, який визначено ним з урахуванням обставин справи, доказів, наданих ним на підтвердження її розміру у відповідності до положень ст.ст.22, 1166, 1192 ЦК України, а також розяснень, наданих в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року № 6.

Тому, з врахуванням того, що позивач ОСОБА_3 не маючи заробітку як ФОП, до того ж оплатив єдиний податок та соціальний внесок, що є обовязковими платежами державі (т.1 а.с.6, 245-247), а тому його вимогу про стягнення на його користь з відповідачів упущеної вигоди в розмірі 1992.00 гривен суми оплачених обовязкових платежів, суд вважає обґрунтованою та спів мірною, і вважає за необхідне стягнути з відповідача КП «Горводоканал».

У відповідності до положень ст.ст.10,11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які брали участь у розгляді справи, а кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (стаття 212 ЦПК України).

З огляду на вищевказане, судом в обох складах суду, з дотриманням принципів змагальності та диспозитивності, розяснювалися сторонам положення ст.ст.10, 11, 57-61 ЦПК України, пропонувалося надати допустимі й належні докази на підтвердження своїх вимог, та заперечень (т.1 а.с.196, 197, 218, 219, 225, 226; т.2 а.с.28, 29; т.3 а.с.3, 29).

Суд вважає, що сторони в даному випадку самостійно розпорядилися своїми правами щодо доведення суду тих обставин, на які він посилаються як на підставу своїх вимог, та заперечень.

Що стосується позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня провини особи, що завдала моральну шкоду, якщо провина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності й справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, що підлягає відшкодуванню, і не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлене угодою або законом.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти, зокрема, втрати немайнового характеру внаслідок моральних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб. Моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, або ділової репутації, моральних переживаннях, у порушенні нормальних життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пуктом 9 цієї ж Постанови Пленуму ВСУ розяснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом встановлено, що в наслідок прориву міської траси водопроводу було пошкоджено майно позивачів, та вина відповідачів в цьому доведена, про що зазначено вище.

А відтак, саме з вини відповідачів позивачам заподіяні моральні страждання, що виразилися в наступному:

- ненадання своєчасної допомоги та, навіть, відсутністю намірів у намаганні надати своєчасно допомогу постраждалим, позивачам від нещасного випадку,

- значне пошкодження житлового будинку, спричинило тривалі побоювання, що вся родина залишиться без житла, даху над головою, яке є їх єдиним помешканням;

- у звязку з бездіяльністю відповідачів у фізичній та матеріальній допомозі з відновлення та підтримання будинку у стані, що дає змогу ним користуватися за прямим призначенням, користуватися пошкодженими речами і приміщеннями, постійно тримали позивачів у напрузі, переживаннях, протягом тривалого часу уся родина зазнавала незручностей у користуванні будинком, що були повязані з проведенням ремонтних робіт та оглядами будинку комісіями;

- порушений їх звичний життєвий уклад,

- змушені вживати додаткових зусиль для відновлення звичної організації свого життя, витрачати час й домагатися захисту своїх прав,

Також моральні страждання позивачів полягають у тому, що вони змушені були витрачати час та душевні сили і хвилювання та здоровя на захист свого права шляхом відвідування чисельних установ та організацій, написання листів, очікування в отриманні відповідей, проведення експертиз та отримання висновків, перебування у судових засіданнях, в звяку з чим позивачу ОСОБА_3 довелося переривати робочий процес.

Позивач ОСОБА_1 зазнала внаслідок пошкодження житлового будинку великих переживань, страждань. Постійні думки про те, як і за які кошти відновити житловий будинок, і привести його до належно безпечного стану, необхідного для подальшого проживання в ньому, оскільки це єдине житло, тримали її, позивача, та всю сімю у постійній нервовій та психологічній напрузі, що негативного відобразилось на відносинах в сімї.

Значно погіршився стан здоровя. Перебуваючи на диспансерному обліку у лікаря ОПСМ з діагнозом гіпертонічна хвороба ІІ ступеню, ступінь 1-2, ризик 4, ІХС, стенокардія напруження ФК ІІ-ІІІ СН І ст., хронічна ревматична хвороба серця н/ф, міокардичний кардіосклероз, будь-які хвилювання для її, позивача здоровя є недопустимими. Однак, після затоплення будинку, і його руйнування, вимушено почався процес переписки і відвідування посадових осіб Болградської міської ради Одеської області, інших інстанцій, надалі судова тяганина, що призвело до дуже сильного нервового напруження, постійного перебуванні в стресі, втратила спокій та сон, вимушена звертатися до лікаря з метою відновлення свого здоровя, приймати знову курси лікування для підтримання і так в край важкого свого стану здоровя.

На підтвердження погіршення стану здоровя позивач надала виписку № 562 від 27.01.2017 року Комунального закладу «Болградський районний центр Первинної медико-санітарної допомоги» (т.3 а.с.134, 136).

У позивача ОСОБА_3 після 31.05.2015 року, тобто залиття та руйнування будинку, змінився та погіршився його звичний стан життя. Постійні нервування, стреси, дискомфорт, негативно вплинули як на його стан здоровя, та і членів його сімї, погіршилися стосунки між членами сімї. Він змушений постійно займатися відновлювальними роботами, ходити по різним інстанціям, в тому числі і до відповідачів, намагаючись вирішити питання відновлення житлового будинку до прийнятного стану. Витрачав чи немало часу на поїздки до експертних організацій з метою визначення вартості відновлювальних робіт, отримання необхідних документів для підтвердження розміру шкоди, листування та представлення з органами влади та доведення особи винної в її заподіянні, що спричинило ряд незручностей та проблем, марно згаяного часу, який міг би бути витрачений на сімю та роботу.

Під час прийняття негайних заходів по запобіганню руйнівної дії води в підвальному приміщенні, він, позивач змушений був працювати в наповненому водою підвалі спершу по викачуванню води, потім витягуванню мокрого ґрунту з підвального приміщення.

Все це призвело до захворювань та неодноразових звернень до лікарів. 28.07.2015 року було діагностовано гострий бронхіт.

На стадії відновлювальних робіт даху та зруйнованого димоходу, від перенесених важких фізичних робіт у нього, позивача на ногах розпочався гострий тромбофлебіт. Це смертельно небезпечна хвороба, яка супроводжувалася нелюдськими болями утворення тромбів у венах, що призвело до стаціонарного лікування.

Продовжуючи важко працювати намагаючись відновити стан будинку до попереднього, призвело до нових захворювань, повязаних з тим, що доводилося піднімати великі та дуже важкі будівельні матеріали, та чергове звернення до лікаря хірурга, та знову витрачати час, сили, кошти на відновлення здоровя.

Позивачем надано довідки Болградської районної центральної лікарні про стан здоровя позивача (т.3 а.с.133, 135).

Дані обставини в дійсності негативно вплинули на психологічний, моральний стан позивачів.

За наполяганням представника відповідача ОСОБА_11 міської ради Одеської області ОСОБА_6 (т.3 а.с.160), ухвалою суду від 08.11.2017 року судом було залучено для надання пояснень про стан здоровя позивачів спеціалістів-лікарів Болградської ЦРЛ Одеської області та КЗ «Болградський РЦПМСД».

Лікар КЗ «Болградський РЦПМСД» ОСОБА_32, дослідивши медичні карки позивачів пояснила суду, що позивачку ОСОБА_1 знає, та спостерігає за її станом здоров'ям з 2005 року, хоча позивач і раніше зверталася до лікарів. Згідно медичної картки позивачки хвороба серця в розпочалася з 1996 року, а гіпертонія з 2006 року. ОСОБА_1 є дуже пунктуальну і відповідальною пацієнткою, слідкувала за станом свого здоров'я, проводить профілактичне лікування час від часу, відвідувала лікаря не часто.

В 2006 році позивач ОСОБА_1 зверталася до лікарів два рази стосовно скарг на болі в серці, тоді ж було виявлено підвищення тиску. В 2007 році позивач не зверталася, в 2008 році позивач тричі зверталася 3 рази зі скаргами на біль в серці та високий тиск. Також спеціаліст пояснила, що гіпертонія коли є то вона є завжди. ОСОБА_1 приходила не тому, що вона захворіла, а для того щоб підлікувати серце та нормалізувати тиск. Стенокардія - це такий діагноз, який на електрокардіограмі не буде видно, на електрокардіограмі фіксуються зміни лише в стані болі серця, тому об'єктивно спеціаліст не може сказати чи був в позивачки зазначений діагноз в момент звернення чи ні, однозначно в неї були перебої в роботі серця.

Також лікар пояснив, що якщо людина приходить з якоюсь патологією то лікарі назначають лікування згідно вимогам, підкріплююче лікування це таке яке людина проходить два рази на рік, для того щоб підтримати процеси в організмі на належному рівні, підтримки роботу серця, та покращити функції серця. Однак для попередження приступів існують препарати які приймаються щодня, так звана базисна терапія, наприклад пігулки для пониження тиску, для зміни властивостей крові, так зване розжиження крові, препарати покращуючі кровопостачання серця.

З 2005 року частота захворювань в ОСОБА_1 з огляду на медичну картку не збільшилася, але це тому що ОСОБА_1 вміє сама собі надати допомогу, при кризах, при стенокардії, вона як спеціаліст цьому навчала позивача.

Починаючи з червня 2015 року були скарги на біль в серці, це може бути із-за переживань, також людина знаходиться у поважному віці. Позивачка приходила на обстеження з тиском 150, 160, в минулі роки тиск був 115, 125, в 2016 році ОСОБА_1 прийшла з тиском 200/100, це для неї є вище норми набагато, навіть проходила лікування на денному стаціонарі.

Погіршення стану може бути визвано прогресією хвороби, але в стресовій ситуації це ще більш критично, завжди погіршується стан здоровя.

Позивач будучи досить спокійною людиною, перенесла важке потрясіння Нервові психологічні, моральні хвилювання є для неї недопустимими, та можуть призвести навіть до летального результату. Ситуація з пошкодженням будинку позивача однозначно вплинула на її моральний стан, залишивши негативні наслідки.

Лікар ОСОБА_32 пояснила, що будучи сімейним лікарем до неї звертаються з різними хворобами. Дослідивши медичну картку ОСОБА_3 повідомила, що до 2015 року позивач рідко звертався зі скаргами хвороби. В 2015 року позивач звернувся зі простудою, 15 червня 2015 року скарга була на болі в голені, та поставлено діагноз тромбофлебіт, який може бути в наслідок фізичних навантажень. 27.07.2015 року був діагностований геморой, який також може бути викликаний фізичними навантаженнями.

19.09.2017 року ОСОБА_3 був на прийомі у неї, ОСОБА_32 зі скаргами на погане самопочуття, поясняв що на протязі двох років в нього підіймається тиск, болить серце, хронічна втома з'явилася, йому було діагностовано Гіпертонію першого ступеню.

З огляду на зазначене, суд дійшов однозначного висновку, що прорив трубопроводу, який потяг затоплення та руйнування будинку позивачів, тобто пошкодження єдиного житла позивачів, та подальше в звязку з цим відновлення будинку, негативно вплинуло на стан здоровя позивачів, психологічний та моральний стан, безперечно призвело до порушення їх звичайного життєвого способу життя, спричинило цілий ряд незручностей, хвилювань, душевних страждань, необхідності докладення часу та зусиль для відновлення свого житлового будинку, а отже є підстави для захисту їх порушених прав у вигляді завдання моральної шкоди.

Згідно зі ст. 46 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод (в редакції Протоколу № 11), рішення Європейського суду є обов'язковими для держав-учасниць Конвенції. При цьому Україна офіційно визнала юрисдикцію Європейського суду з питань тлумачення і застосування Конвенції та протоколів до неї. Отже, суду необхідно враховувати в своїй діяльності прецеденту практику Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов'язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, деякі форми нематеріальної шкоди, включаючи моральні страждання, за самою їхньою природою не завжди можна підтвердити конкретними доказами (рішення у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, Cabalesand Balkandali v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, серія А, №94, п.96), але це не заважає суду присуджувати грошову компенсацію, якщо у нього є розумні підстави вважати, що заявник зазнав моральної травми, яка потребує такого відшкодування.

Тобто, практикою Європейського суду з прав людини визнана презумпція моральної шкоди. Так, у разі порушення майнових або цивільних прав «середня», «нормально» реагуюча на протиправну щодо неї поведінку людина повинна відчути страждання (моральну шкоду).

Рішенням від 27.07.2004 року по справі «Ромашов проти України» Європейський суд з прав людини присудив заявнику у відшкодуванні моральної шкоди 3000 євро, хоча заявник не представив жодного документа на підтвердження своїх вимог про відшкодування моральної шкоди. У процесі розгляду заяви Суд звернув увагу на те, що згідно з правилом 60 Регламенту Суду будь-яка вимога щодо справедливої сатисфакції має містити перелік претензій і може бути представлено письмово разом з відповідними підтверджуючими документами або свідченнями, «без наявності яких (Суд) може відхилити вимогу повністю або частково». Проте суд врахував той факт, що в результаті виявлених порушень заявник зазнав моральної шкоди, який не може бути відшкодована шляхом лише констатації судом факту порушення.

Право на відшкодування з урахуванням практики Європейського суду з прав людини повинно носити ефективний характер, і має на меті не тільки покриття шкоди завданої потерпілій стороні, а також є засобом попередження з боку відповідача вчинення порушень прав, отже має бути відчутним не тільки для позивача але й для відповідача, що спонукало б відповідача вживати заходів щодо зміни практики нехтування положеннями законодавства, і зокрема, сприяло б зменшенню кількості і обсягів скарг і позовних заяв які надходять на адресу національних судів та Європейського суду з України.

З урахуванням норм ст.23 ЦК України про те, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини, тощо; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової та не повязана з її розміром, суд дійшов висновку, що вимога позивачів про відшкодування їх моральної шкоди є обґрунтованою.

Виходячи з вимог закону та встановлених судом фактів, суд вважає, що зазначений позивачем розмір відшкодування дещо завищений, тому виходячи з тривалості та характеру моральних страждань, засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає що відшкодуванню підлягає моральна шкода у розмірі 80 000 гривен на користь позивача ОСОБА_1, та 50 000 гривен на користь позивача ОСОБА_3

Одночасно суд наголошує, що доводи відповідача щодо відсутності моральних страждань позивачів спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, та звертає увагу відповідача, що як визначено у Рішенні Європейського суду з прав людини «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства» (Abdulaziz, Cabalesand Balkandali v. the United Kingdom) 1985 р., з огляду на її природу, моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення.

Так, згідно вимог ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, до цих витрат належать витрати, повязані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Позивачами належним чином підтверджені понесені ними витрати, а саме:

Позивачем ОСОБА_1:

- 3048.00 гривен на сплату судового збору, з яких: 1 378.00 гривен за позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, 1670.00 гривен за позовні вимоги матеріального характеру (т.1 а.с.2),

- 7 834.05 гривен на витрати, повязані з проведенням технічних експертних досліджень та судових експертиз (4 584.05 гривен на оплату технічного висновку за наслідками обстеження стану будівель ПП «Еленсан» (т.1 а.с.142, 164, 166, 167), 250.00 гривен оплата за проведення інженерно-геологічних робіт (т.1 а.с.165), 3 000.00 гривен на оплату витрат за проведення судової будівельно-технічну експертизи (т.2 а.с.75)).

У подальшому позивач уточнювала неодноразово свої позовні вимоги в частині їх збільшення, які судом задоволені частково.

Так, на користь позивача ОСОБА_33 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди судом стягнуто 178 532.00 гривен, з якої підлягає відшкодування судовий збір у розмірі 1785.32 гривен, в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнуто 80 000.00 гривен, та розмір судового збору з цієї суми становить 1600.00 гривен. Тобто загальна сума судового збору дорівнює 3 385.00 гривен

Разом з цим, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3048.00 гривен, і саме сума ця підлягає стягненню на користь позивача з відповідача. Решта сума судового збору 337.32 гривен = (3385.00 3048.00) підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню з відповідача - 7 834.05 гривен на витрати, повязані з проведенням технічних експертних досліджень та судових експертиз.

Позивачем ОСОБА_3 - 1929.20 гривен на сплату судового збору, з яких: 551.20 гривен за позовні вимоги майнового характеру, 1378.00 гривен за позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди (т.1 а.с.1).

У подальшому позивач двічі збільшував свої позовні вимоги (в останнє в частині збільшення розміру матеріальної шкоди в 2017 році), однак позовні вимоги задоволені судом частково.

На користь позивача ОСОБА_3 з відповідача стягнуто: 1 992.00 гривенв рахунок відшкодування матеріальної шкоди, та відповідно судовий збір має становити 551.20 гривен, в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000.00 гривен, та відповідно ставка судового збору становить 1600.00 гривен. Тобто загальна сума судового збору становить 2151.20 гривен.

Позивачем фактично сплачено судовий збір в розмірі 1929.20 гривен.

В звязку з цим, з відповідача підлягає стягненню судовий збір: на користь позивача 1929.20 гривен, на користь держави 222.00 гривен.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1-4, 10, 11, 15, 26, 27, 30-32, 57-60, 62-66, 79, 88, 131, 209, 212- 216, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимог, та уточнення до них ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Болградської міської ради Одеської області, Комунального підприємства Болградської міської ради «Горводоканал» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства Болградської міської ради «Горводоканал»: вул.Терещенка, № 43, м. Болград, Одеська область, 68702, ідентифікаційний код (код ОКПО) 37548545, МФО 320478 на користь:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії КЕ № 799810, виданий Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області від 30.10.1997 року, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1

- 178 532.00 гривен (сто сімдесят вісім тисяч пятсот тридцять дві гривні) на відшкодування матеріальної шкоди,

- 80 000.00 гривен (вісімдесят тисяч гривен) на відшкодування моральної шкоди,

- 10 882.05 гривен (десять тисяч вісімсот вісімдесят дві гривні пять копійок) судових витрат, з яких: 3048.00 гривен судового збору, 7 834.05 гривен на витрати, повязані з проведенням технічних експертних досліджень та судової експертизи.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт КЕ № 799821, виданий Болградським РВ ГУМВС України в Одеській області від 30.10.1997 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2

- 1 992.00 гривен (одна тисяча девятсот девяносто дві гривні) на відшкодування матеріальної шкоди (упущена вигода),

50 000.00 гривен (пятдесят тисяч гривен) на відшкодування моральної шкоди,

1 929.20 гривен (одна тисяча девятсот двадцять девять гривен двадцять копійок) судові витрати.

Стягнути з Комунального підприємства Болградської міської ради «Горводоканал»: вул.Терещенка, № 43, м. Болград, Одеська область, 68702, ідентифікаційний код (код ОКПО) 37548545, МФО 320478 на користь держави судові витрати в розмірі 559.32 гривен (пятсот пятдесят девять гривен тридцять дві копійки) судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили у день розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 20 листопада 2017 року.

Суддя: ____________ С.В.Кодінцева