Справа № 675/650/17
Провадження № 2/675/414/2017
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"29" вересня 2017 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Демчука П.В., за участю секретаря судового засідання Григорєвої О.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізяслав в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 05 травня 2015 року він позичив відповідачу 35 000 грн. на строк до 05 травня 2016 року, також 15 червня 2015 року позичив відповідачу 60 000 грн. на строк до 15 липня 2016 року, про що останній написав розписки, однак, у визначений строк грошові кошти не повернув, тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь борг за договорами позики, з врахуванням штрафів, інфляції та відсотків за користування грошовими коштами та понесені судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просять їх задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що сторони уклали між собою договора позики на суму 35 000 грн. та 60 000 грн., відповідно до яких відповідач взяв на себе обов'язок повернути борг відповідно до 05.05.2016 р. та 15.07.2016 р., про що власноручно написав розписки. Однак борг до цього часу не повернуто, а тому позивач і звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, хоча про місце, день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

У відповідності до ст.ст. 169 ч. 4, 224-226 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 207, 526, 1046, 1047, 1049 ЦК України зобов'язання за договором позики повинні виконуватись обома сторонами. Одностороння відмова від їх виконання не допускається.

Договір є укладеним з моменту передачі грошей, і укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Договір позики може бути оформлений у формі письмової розписки.

Ст. 526 Цивільного Кодексу України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передачі грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої статті 1046 ЦК України).

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до роз'яснень, викладених у правових позиціях Верховного Суду України про стягнення боргу за договором позики від 18.09.2013 року у справі № 6-63цс13 та від 24 лютого 2016 року у справі № 6-50 цс16, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту

Згідно договору позики, укладеного 05 травня 2015 року, між ОСОБА_4 (позикодавець) та ОСОБА_3 (позичальник), позикодавець в момент укладення договору передав у власність позичальнику грошові кошти в сумі 35000 грн. Останній їх прийняв у власність та зобоязується повернути в строки і на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 4 Договору повернення грошових коштів повинно бути здійснено позичальником протягом 1 календарного року в строк до 05 травня 2016 року. Позика є такою, що підлягає поверненню, та безпроцентною.

Згідно п. 7 Договору у випадку порушення позичальником строків повернення грошових коштів, передбачених в договорі, позичальник сплачує позикодавцю штраф в розмірі 10 % (десяти відсотків) простроченного платежу. Оплата штрафу не впливає на обов'язок позичальника повернути грошові кошти згідно договору в повному обсязі.

Розпискою від 05.05.2015 р. позичальник ОСОБА_3 підтвердив факт отримання грошових коштів від ОСОБА_2 відповідно до укладеного між сторонами договору позики від 05.05.2016 року, та зобоязався повернути отриману суму коштів протягом 1 календарного року в строк до 05.05.2016 р.

Відповідно до договору позики, укладеного 15 червня 2015 року, між ОСОБА_4 (позикодавець) та ОСОБА_3 (позичальник), позикодавець в момент укладення договору передав у власність позичальнику грошові кошти в сумі 60 000 грн. Останній їх прийняв у власність та зобоязується повернути в строки і на умовах, визначених договором. Відповідно до п. 4 Договору повернення грошових коштів повинно бути здійснено позичальником протягом 1 календарного року в строк до 15 липня 2016 року. Позика є такою, що підлягає поверненню, та безпроцентною.

Згідно п. 7 Договору у випадку порушення позичальником строків повернення грошових коштів, передбачених в договорі, позичальник сплачує позикодавцю штраф в розмірі 20 % (двадцяти відсотків) простроченного платежу. Оплата штрафу не впливає на обов'язок позичальника повернути грошові кошти згідно договору в повному обсязі.

Розпискою від 15.06.2015 р. позичальник ОСОБА_3 підтвердив факт отримання грошових коштів від ОСОБА_2 відповідно до укладеного між сторонами договору позики від 15.06.2015 року, та зобоязався повернути отриману суму коштів протягом 1 календарного року в строк до 15.07.2016 р.

Грошові кошти за договорами позики ОСОБА_3 не повернув у доброльному порядку.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Зважаючи на викладені обставини, на підставі вищевказаних норм матеріального права, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Крім основної суми позики, позивачльнику слід сплати позикодавцю штрафи в сумі 3500 грн. (35000 х 10% = 3500) та 12000 грн. (60000 х 20 % = 12000).

Також ОСОБА_3 зобовязаний сплатити ОСОБА_2 проценти за користування позикою за період з 06 травня 2016 року по 01 березня 2017 р., що становить 299 днів в розмірі 35 000 х 299/365 х 3 % = 860,14 грн.

ОСОБА_3 зобовязаний сплатити ОСОБА_2 проценти за користування позикою за період з 16 липня 2016 року по 01 березня 2017 р., що становить 228 днів в розмірі 60 000 х 228/365 х 3 % = 1124 грн.

Згідно розрахунку інфляції заборгованість за договорами становить 2765 + 4800 = 7565 грн.

Таким чином загальна сума заборгованості за договорами позики від 05.05.2015 р., 15.06.2015 р. становить 120 049, 14 грн.:

35000+60000=95000 грн. основна сума боргу;

860,14+1124 = 1984,14 грн. відсотки за користування позикою;

3500+12000= 15500 грн. штрафи за договорами позики;

7565 грн. заборгованість з урахуванням індексу інфляції.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 р. відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Таким чином, судом встановлено, що в порушення вимог договорів позики ОСОБА_3 не виконав взяті на себе договірні зобов'язання щодо повернення суми позики, в позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договорами позики від 05 травня 2015 року та від 15 червня 2015 в розмірі 114 049, 14 грн. та судовий збір, а тому з врахуванням ст. 11 ЦПК України, суд приходить до висновку, що в межах заявлених позовних вимог слід стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договорами позики від 05 травня 2015 року та від 15 червня 2015 в розмірі 114 049, 14 грн.

Згідно вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1140,30 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 207, 526, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 11, 88, 212-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 р., суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, НОМЕР_1, виданий Ізяславським РВ УМВС України в Хмельницькій області 30.05.2003 року, ІН НОМЕР_2, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_3, виданий Хортицьким РВ УМВС України в Запорізькій області 06 грудня 2002 року, ІН НОМЕР_4, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, Хортицьке Шосе, 20, кв. 38) забогованість за договорами позики від 05 травня 2015 року та від 15 червня 2015 року у розмірі 114 049 грн. (сто чотирнадцять тисяч сорок девять) грн. 14 (чотирнадцять) коп., судові витрати в розмірі 1140 (одна тисяча сто сорок) грн. 30 (тридцять) коп., а всього 115 189 (сто пятнадцять тисяч сто вісімдесят девять) грн. 44 (сорок чотири) коп.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Ізяславського районного суду у 10-денний строк з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Хмельницької області через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом десяти днів після його проголошення.

Суддя П. В. Демчук