Справа № 680/1099/17
№2-о/680/122/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" грудня 2017 р. смт.Нова Ушиця

Новоушицький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді - Польової В.Є.,

при секретарі судового засідання Максимчуку С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Новоушицька селищна рада Хмельницької області про встановлення факту постійного проживання,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій вказав, що 03 травня 2007 року померла ОСОБА_2. З січня 2006 року і до дня смерті ОСОБА_2 проживала у домогосподарстві заявника в с.Жабинці, вул.Українська, 31, Новоушицького району, без реєстрації, у звязку з тим, що була похилого віку та потребувала постійного стороннього догляду.

Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, заявник вирішив реалізувати свої спадкові права та звернувся до нотаріуса з метою отримати свідоцтво про право на спадщину, проте йому було відмовлено по причині неможливості довести факт спільного проживання із спадкодавцем.

Представник заявника подав заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав.

Представник заінтересованої особи - Новоушицької селищної ради Хмельницької області в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву в якій вказує, що вимоги заявника визнає, просить справу розглянути без його участі.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки надає право на оформлення права на спадщину, як спадкоємцю за заповітом.

Згідно з пп.4.10 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.

Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутись за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем. Законодавець в даному випадку висунув вимогу про обовязковість спільного проживання вказаних осіб.

Судом встановлено, що 03 травня 2007 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БВ № 056864 від 03 травня 2007 року виданим Заміхівською сільською радою Новоушицького району Хмельницької області.

За життя ОСОБА_2 склала заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Заміхівської сільської ради 27 квітня 2002 року, яким заповіла усе своє майно заявнику.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХМ №002586 ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка площею 2,89 га на території Заміхівської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області.

Згідно довідок Новоушицької селищної ради №1590, 1588 від 29 листопада 2017 року ОСОБА_2 на день смерті 03 травня 2007 року була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1 (Українська), 17, але проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 (Українська), 31, з ОСОБА_1, який здійснював за нею догляд.

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дійсно проживала разом із ОСОБА_1 з січня 2006 року по день смерті 03 травня 2007 року в с.Жабинці, вул.Першотравнева (Українська), 31, Новоушицького району, Хмельницької області.

Згідно постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії №551/02-31 від 01 грудня 2017 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину і рекомендовано звернутись до суду про встановлення факту спільного проживання з ОСОБА_2

Відповідно до повідомлення цього ж нотаріуса № 574-/01-16 від 09 січня 2017 року спадкова справа після смерті з ОСОБА_2 не заведена.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до п.23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, суд вважає, що факт проживання зі спадкодавцем в певний час і при певних обставинах підтверджений.

На підставі викладеного та керуючись ст.1268 ЦК України, ст. ст. 11, 60, 256, 259 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Заяву - задовольнити.

Встановити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, юридичний факт постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_2 в с.Жабинці, вул.Першотравнева (Українська), 31, Новоушицького району Хмельницької області, з січня 2006 року до дня її смерті 03 травня 2007 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_5