справа №619/3373/17
провадження №2/619/1763/17
Рішення

Іменем України

30 листопада 2017 року Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Нечипоренко І.М.

за участю секретаря

судового засідання - Носачової І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,-

встановив:

Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому розірвати шлюб з відповідачем та сягнути з відповідача на її користь судові витрати в розмірі 700,00грн. згідно квитанції юридичної консультації, посилаючись на те, що їх шлюб був зареєстрований 08 вересня 2007 року. Від спільного подружнього життя мають двох неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею та після розірвання шлюбу будуть проживати з нею. З лютого 2017 року вони проживають окремо. На теперішній час шлюб розпався через різні характери та інтереси. У них окремі бюджети, не ведуть спільного господарства. Спір про поділ майна відсутній. Відновлювати шлюб вона не має наміру.

Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Позивач у судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про те, що вона позовні вимоги підтримує, просить справу розглядати за її відсутності.

Суд, дослідивши докази вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В силу ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2007 року, оформивши його у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1329, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що маються копії свідоцтва про народження.

Зберегти сім'ю сторін не уявляється можливим, тому що між сторонами відсутнє взаєморозуміння, шлюбно-сімейні відносини припинені.

Згідно статті 51 Конституції України шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Згідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається.

Відповідно до п.10№ Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійснимта поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Суд вважає, що за таких обставин, сім'я розпалася повністю та відновлена бути не може, оскільки подальше спільне проживання сторін стало неможливим, це суперечить інтересам позивача, яка не бажає подальшого перебування у шлюбі, тому шлюб необхідно розірвати.

Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

В стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 700,00грн суд відмовляє у зв'язку відсутністю документального підтвердження витрат, а також розрахунку таких витрат.

Згідно вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 640,00грн., які підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Відповідно до ст. 209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-216 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, що зареєстрований 08 вересня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №2 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1329.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00грн. (шістсот сорок гривень).

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. М. Нечипоренко