Справа № 310/6710/17
РІШЕННЯ

Іменем України

17 листопада 2017 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

за участю представника позивачки ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів та зміну розміру аліментів,

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів та зміну розміру аліментів, що на підставі рішення суду від 09 липня 2012 року стягуються з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ? частки від усіх видів заробітку до ? частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку з дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що призначений раніше розмір не відповідає змінам в законодавстві, якими встановлено, що розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на те, що Сімейним Кодексом України з 08 липня 2017 року збільшено мінімальний розмір аліментів на дитину, просила змінити розмір стягуваних аліментів, позов задовольнити.

Позивачка в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала і просила його задовольнити, виходячи з наступного. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 09 липня 2017 року стягнуто з ОСОБА_4 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частки від усіх видів заробітку. В липні 2017 року внесені зміни до Сімейного кодексу України та збільшено мінімальний розмір стягуваних аліментів до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що є підставою для задоволення позову.

Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав.

Представник відповідача позов не визнав та пояснив наступне. Рішенням суду від 09 липня 2012 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дитини. Відповідно до законодавства розмір стягуваних аліментів можна збільшити, зменшити, або змінити спосіб стягнення аліментів. В даному випадку спосіб стягнення аліментів не міняється. Позивачем в позові вказано про збільшення розміру аліментів, але не зазначено підстав для збільшення цього розміру, в тому числі про зміну матеріального становища платника або отримувача аліментів. Вважає, що при зміні в законодавстві мінімального розміру стягуваних аліментів це повинен врахувати державний виконавець під час виконання рішення суду. Просив в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, встановив наступне.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області № 810/5925/2012 від 09 липня 2012 року було стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки усіх видів заробітку щомісячно, починаючи стягнення з 06 червня 2012 року до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1,2 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

За вимогами ст.ст. 58-59 ЦПК України докази мають бути належними і допустимими. Підстави звільнення від доказування визначені у ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Ч.ч. 2, 3 ст. 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина перша ст. 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Як вбачається з матеріалів справи, доказів, які б підтверджували зміну матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя сторін суду не надано.

Згідно з п. 17 вищевказаної Постанови розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Таким чином, позов ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, оскільки її позовні вимоги не стосуються збільшення розміру аліментів в розумінні ст. 192 СК України, а зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановленого раніше судового рішення у справі про стягнення аліментів.

В даному випадку зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину є законодавчою підставою та обовязком для автоматичного нарахування аліментів у розмірі визначеному законом, а невиконання вимог законодавства, органом який здійснює нарахування та виплату аліментів, є підставою для оскарження його дій.

Керуючись ст.ст. 180, 192 СК України, ст.ст. 10, 15, 60, 208, 212-214, 224-226 ЦПК України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну способу стягнення аліментів та зміну розміру аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_6