Справа № 214/4641/17
З АО Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16 листопада 2017 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді Євтушенка О.І.,
за участю: секретаря судового засідання - Бєлікової О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі матеріали цивільної справи за позовною заявою Органу опіки та піклування виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Криворізький міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, Комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -
Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою 14.08.2017 року, в якій просив суд позбавити батьківських прав ОСОБА_1 по відношенню до її малолітнього сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1; стягувати із ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів громадян, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь державного закладу, в якому перебуватиме дитина, або опікуна; у відповідності до ст.3 Конвенції «Про захист прав дитини» зобов'язати Відділ реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради зареєструвати малолітнього ОСОБА_2 за адресою проживання матері ОСОБА_1: АДРЕСА_1 Дніпропетровська область; накласти заборону на відчуження майна у вигляді житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 Дніпропетровська область - до досягнення ОСОБА_2 повноліття.
Пред'явлені вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_1 в приміщенні КЗ «Криворізький міський клінічний пологовий будинок №1» ДОР вона народила хлопчика та відмовилась забрати дитину із закладу охорони здоров'я, про що 06.01.2017 року було складено відповідний акт. 11.01.2017 року ОСОБА_1 на ім'я начальника Служби у справах дітей виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради подала заяву, зобов'язавшись в термін з 05.03.2017 року по 13.03.2017 року звернутися до нотаріуса для надання письмової згоди на вільне усиновлення новонародженого сина. У випадку, якщо вона не надасть такої заяви, остання не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав в судовому порядку. ОСОБА_1 є матір'ю-одиначкою, відомості про батька відсутні, у зв'язку з чим під час реєстрації народження дитини відомості про батьків зазначено згідно з ч.2 ст.135 СК України. Оскільки до теперішнього часу ОСОБА_1 не надано згоди на вільне усиновлення малолітнього ОСОБА_2, що є свідчення ухилення від виховання дитини та свідомого нехтування батьківськими правами, тому позивач, діючи в інтересах та на захист малолітньої дитини, вимушений звернутись до суду з даним позовом.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з'явилась, однак подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, пред'явлені вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з'явилась, в контексті ст.ст.74, 76 ЦПК України вважається повідомленою належним чином.
Представник третьої особи КЗ «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР Кондрат О.С. в судове засідання не з'явився, згідно заяви просив справу розглянути за його відсутності, покладаючись на розсуд суду при вирішенні справи.
Представник третьої особи Криворізький міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Згідно наявного в матеріалах справи інформаційного листа від 12.05.2017 року, третя особа не заперечує проти позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 (а.с.6).
Оцінюючи характер процесу, важливість предмета розгляду, який стосується захисту інтересів малолітньої дитини, з метою дотримання розумних строків розгляду справи суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності відповідача в заочному порядку згідно ст.224 ЦПК України з урахуванням згоди представника позивача.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінивши докази у справі в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року в КЗ «Криворізький міський клінічний пологовий будинок №1» ДОР ОСОБА_1 народила хлопчика, забирати якого з пологового будинку відмовилась 06.01.2017 року. Причиною відмови від дитини стали посилання матері на її скрутне матеріальне становище. За даним фактом складено акт від 06.01.2017 року (а.с.12).
На підставі рішення виконавчого комітету Центрально-міської районної у м. Кривому Розі ради від 18.01.2017 року (а.с.7-зворот), Центрально-Міським районним у м. Кривому Розі відділом ДРАЦС ГТУЮ в Дніпропетровській області проведено реєстрацію народження хлопчика, народженого ОСОБА_1 із складенням актового запису №57 від 24.01.2017 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с.13).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24.01.2017 року (а.с.14-зворот), дитину зареєстровано як ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився в м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область; мати - ОСОБА_1, батько - ОСОБА_5; відомості про батьків зазначені згідно з ч.2 ст.135 СК України на підставі даних, зазначених органом опіки та піклування в рішенні від 18.01.2017 року (а.с.7).
З 18.02.2017 року та по теперішній час малолітній ОСОБА_2, маючи статус дитини, позбавленої батьківського піклування, знаходиться в КЗ «Криворізький спеціалізований будинок дитини» ДОР на повному державному забезпеченні, влаштований на підставі рішення Виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради №68 від 15.02.2017 року (а.с.6-зворот, 8, 14). За весь час перебування дитини в комунальному закладі, ніхто долею та станом здоров'я дитини не цікавився, участь у вихованні та утриманні не приймав, матеріальної допомоги не надавав, наміру забрати дитину в сім'ю не проявляв.
Як вбачається із вказаного рішення №32 від 07.02.2017 року та інформації Криворізького міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді №288/52 від 12.05.2017 року (а.с.6), ОСОБА_1 є одинокою матір'ю, має рідних сестру та матір, які відмовились влаштувати малолітнього ОСОБА_2 до своєї родини. Як пояснила ОСОБА_1, вона дійсно відмовляється від новонародженого сина, не збирається займатись його вихованням та розвитком.
Судовим розглядом також встановлено, що 11.01.2017 року до Служби у справах дітей Виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради ОСОБА_1 подала заяву про те, що в термін з 05.03.2017 року до 13.03.2017 року зобов'язується звернутись до нотаріуса для надання письмової згоди на усиновлення сина, в інакшому випадку не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав в судовому порядку (а.с.10-зворот).
Станом на момент розгляду справи згоди на усиновлення дитини відповідач не надала, інтересу до сина не проявляє, участі у вихованні та матеріальному утриманні не приймає.
У відповідності до ст.ст.8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.
Відповідно до ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.
Згідно з п.1 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування.
Так, обов'язок батьків забрати дитину з пологового будинку є необхідною передумовою для здійснення ними всіх інших особистих немайнових прав щодо дитини. Вказаному обов'язку батьків кореспондує право дитини на сім'ю, визначене ч.3 ст.4 СК України, яке, в даному випадку, полягає у її праві на проживання в сім'ї.
Положеннями діючого СК України не передбачено поняття «відмова від дитини», хоча з аналізу ч.3 ст.143 СК України слідує, що фактично батьки можуть залишити дитину у пологовому будинку в разі наявності у дитини істотних вад фізичного та (або) психічного розвитку, або інших обставин, які мають істотне значення. Тоді дитина береться під опіку держави. Однак, відмова від прав на дитину не означає звільнення від обов'язку брати участь у його виховному процесі та надавати матеріальну підтримку.
Поняття «інші обставини», які слугували підставою для того, що батьки не забрали дитину з пологового будинку і протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, мають суб'єктивний характер і залежать від кожної конкретної ситуації, зокрема, такі як: тривале відрядження, хвороба батьків, навчання, відбування покарання, тяжкі матеріально-побутові умови (п.п.3.1 п.3 Наказу МОЗ України №123 від 18.05.1998 року).
При добровільній відмові від дитини матір не позбавляють батьківських прав протягом шести місяців - за законом їй дається час подумати і, можливо, змінити своє рішення. Після закінчення цього терміну дитині може бути призначений опікун, але за умови позбавлення батьківських прав її батьків, що провадиться через шість місяців. Протягом цього терміну дитина перебуває в державній установі (п.1 ч.1 ст.164 СК України).
Судовим розглядом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 06.01.2017 року, знаходячись в пологову будинку, подала заяву про відмову від новонародженого нею хлопчика - ОСОБА_2 та протягом 6 місяців після його народження не проявляла до нього батьківського піклування, не надавала матеріальної допомоги, вчиняючи дії, які свідчать про явну відсутність у неї бажання бути матір'ю для дитини. Нотаріально посвідченої згоди на його усиновлення у визначений нею ж строк вона не надала, що унеможливлює призначення дитині опікуна.
Відповідно до ч.5 ст.19 СК України, Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ №866 від 24.09.2008 року, при розгляді спорів, що виникають із сімейних відносин та стосуються, зокрема, позбавлення батьківських прав, орган опіки та піклування надає письмовий висновок.
Згідно з висновком виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради №10/36-3405 від 28.08.2017 року (а.с.27-28) вирішено доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В контексті приписів ч.6 ст.19 СК України, рішення органу опіки та піклування не є для суду обов'язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами.
Разом з тим, суд погоджується із зазначеним висновком про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_1, оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт умисного, винного та свідомого ухилення нею від виконання батьківських обов'язків, відсутність прояву інтересу до здоров'я, виховання малолітнього сина ОСОБА_2 Подання відповідачем заяви про відмову від дитини одразу після пологів, надання згоди на позбавлення батьківських прав є безпосередніми свідченнями самоусунення від виконання батьківських обов'язків та відсутності інтересу до майбутнього дитини.
Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.
Як слідує з положень ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред'явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Оскільки відповідач є фізично здоровою особою в працездатному віці, має можливість та зобов'язана утримувати свого сина, не дивлячись на відмову від нього, доказів протилежного суду не надано, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із стягненням з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 14.08.2017 року і до досягнення дитиною повноліття - на користь опікуна або державного закладу, в якому перебуватиме дитина.
Згідно з ч.4 ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства», суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу серії ВЕІ № 280153 від 02.11.2006 року належить нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 Дніпропетровська область, що підтверджується Інформаційною довідкою з реєстру (а.с.15-16).
Враховуючи, що ОСОБА_2 має всі законні права на користування належним його матері ОСОБА_1 майном, з метою забезпечення гарантії дотримання прав та інтересів дитини у майбутньому та забезпечення непорушності її майнових прав, суд приходить до висновку про можливість застосування приписів ч.4 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» та накладення заборони на відчуження квартири АДРЕСА_1, тому позовні вимоги в цій частині також слід задовольнити.
Однак суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про зобов'язання Відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради зареєструвати місце проживання малолітнього ОСОБА_2 в зазначеному житловому приміщенні, оскільки вказаний орган не залучений позивачем до участі у справі в якості співвідповідача, що є виключно правом позивача, а заявлені до нього вимоги є передчасними з огляду на відсутність спору, який у випадку його виникнення, маючи публічно-правовий характер, підлягає вирішенню виключно в порядку адміністративного судочинства.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з огляду на часткове задоволення позовних вимог та звільнення позивача від сплати судового збору на підставі п.14 ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір», керуючись ч.3 ст.88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 853,33 грн. (задоволення вимоги про стягнення аліментів 640 грн. + задоволення 2-х із 3-х взаємопов'язаних вимог немайнового характеру 213,33 грн.).
В порядку п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення суду в межах стягнення з відповідача суми аліментних платежів за один місяць допустити до негайного виконання.
Керуючись ст.ст.4-10, 11, 15, 60, 61, 74, 79, 88, 208 ч.1 п.2, 209, 212-215, 218, 294, 296, 367 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Органу опіки та піклування виконавчого комітету Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Криворізький міський центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, Комунальний заклад «Криворізький спеціалізований будинок дитини» Дніпропетровської обласної ради, про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Стягувати із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 частки від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 14 серпня 2017 року та до досягнення дитиною повноліття - на користь державного закладу, в якому буде перебувати дитина, або опікуна.
Накласти заборону на відчуження нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1
В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в дохід держави судовий збір в розмірі 853 (вісімсот п'ятдесят три) грн. 33 коп.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежів за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.229 ЦПК України, протягом 10 днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Суддя Євтушенко О.І.