Провадження № 4-с/761/377/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2017 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Белінської І.В. та начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гоція Б.І., заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Пожежне спостереження»,

ВСТАНОВИВ:

25.07.2017 року на адресу суду надійшла скарга ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Белінської І.В. та начальника Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Гоція Б.І., у якій просить визнати незаконною бездіяльність державного виконавця щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження та нескасування заходів примусового виконання рішення суду в межах вказаного виконавчого провадження, а також зобов'язати державного виконавця винести постанову про закінчення виконавчого провадження, зняти арешт, накладений на майно боржника, виключити відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників і скасувати всі вжиті державним виконавцем заходи в межах виконавчого провадження та надіслати постанову про закінчення виконавчого провадження.

Свою скаргу заявник обґрунтовує тим, що 02.03.2015 року Шевченківським районним судом м.Києва ухвалено заочне рішення у цивільній справі № 761/22329/14-ц за позовом ТОВ «Пожежне спостереження» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, яким позов задоволено частково, а саме стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Пожежне спостереження» 55000,00 грн. На підставі вказаного рішення суду ТОВ «Пожежне спостереження» було видано виконавчий лист, за яким з метою його примусового виконання державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві відкрито виконавче провадження ВП № 51562790. Разом з тим, рішенням Апеляційного суду м.Києва від 24.05.2017 року вказане заочне рішення скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «Пожежне спостереження». Враховуючи вказані обставини заявник звернувся до Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві із заявою про закінчення виконавчого провадження та скасування заходів примусового виконання рішення суду. Разом з тим, посилаючись на те, що виконавче провадження не закінчено та заходи примусового виконання рішення суду не скасовані, заявник вважає, що вказаною бездіяльністю державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Белінської І.В. та начальника Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Гоція Б.І. були порушені його права, у зв'язку з чим звернувся з даною скаргою до суду.

Представник заявника в судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній заявлені вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути скаргу за його відсутності.

Державний виконавець та начальник Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві в судове засідання не з'явились, своїх представників до суду не направили, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було.

Заінтересована особа у судове засідання не з'явилась, свого представника до суду не направила, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 02.03.2015 року Шевченківським районним судом м.Києва ухвалено заочне рішення у цивільній справі № 761/22329/14-ц за позовом ТОВ «Пожежне спостереження» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, яким позов задоволено частково, а саме стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Пожежне спостереження» 55000,00 грн.

Разом з тим, рішенням Апеляційного суду м.Києва від 24.05.2017 року вказане заочне рішення скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову ТОВ «Пожежне спостереження».

13.06.2017 року заявник звернувся до Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві із заявою про закінчення виконавчого провадження та скасування заходів примусового виконання рішення суду.

Звертаючись до суду з даною скаргою, представник заявника, як на підставу для її задоволення посилається на бездіяльність державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Белінської І.В. та начальника Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Гоція Б.І., яку вони допустили у виконавчому провадженні ВП № 51562790, що полягала у невинесенні постанови про закінчення виконавчого провадження та нескасуванні заходів примусового виконання рішення суд, з огляду на скасування заочного рішення.

Згідно з ч.1 ст. 3 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи, а ч.2 ст. 384 цього Кодексу передбачено, що скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 5 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов'язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що представником позивача до скарги під час її подання та судового розгляду не додано жодного документу з матеріалів виконавчого провадження ВП № 51562790, в межах якого на його думку бездіяльністю державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Белінської І.В. та начальника Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Гоція Б.І. були порушені права заявника.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Крім того, не зважаючи на оголошення судом 12.09.2017 року перерви за клопотанням представника позивача, заявленим в судовому засіданні для надання ним додаткових доказів, а саме копії матеріалів виконавчого провадження, у наступне судове засідання 03.11.2017 року останній не з'явився, копії документів з матеріалів виконавчого провадження суду не надав, однак через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Суд приймає до уваги, що заявляючи у відповідності до вимог ч.2 ст. 158 ЦПК України клопотання про розгляд справи за її відсутності особа усвідомлює, погоджується та несе ризики неможливості вчасно відреагувати на обставини, які будуть з'ясовані в ході проведення судового засідання, надати відповідні пояснення та додаткові докази або ж заявити клопотання.

За умовами ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 11 ЦПК України обов'язок доказування покладається на сторін у справі.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч.1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин, оскільки заявником не доведено та не підтверджено належними і допустимими доказами факту бездіяльності державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Белінської І.В. та начальника Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Гоція Б.І. щодо невинесення постанови про закінчення виконавчого провадження та нескасування заходів примусового виконання рішення суду в межах виконавчого провадження ВП № 51562790, тому судом не встановлено факту порушень з боку державного виконавця Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Белінської І.В. та начальника Шевченківського РВ ДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві Гоція Б.І. прав чи свобод заявника, у зв'язку з чим відмовляє в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 209, 210, 223, 293, 294, 383-388 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні скарги на бездіяльність державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Белінської І.В. та начальника Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Гоція Б.І., заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Пожежне спостереження».

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м.Києва шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: