Єдиний унікальний номер 448/645/17
Провадження № 2/448/503/17
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09.11.2017 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Білоус Ю.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Завязанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області та Мостиської районної державної адміністрації Львівської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

01.06.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просить суд визнати за нею право власності на земельну частку (пай) площею 1,67 умовних кадастрових гектарів із земель Завязанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області у порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_2, 14.01.1996року, а також зобовязати Завязанцівську сільську раду Мостиського району Львівської області виділити їй як спадкоємцю земельну ділянку у розмірі середньої земельної частки (паю) 1,67 в умовних кадастрових гектарах із земель запасу.

Перевіривши матеріали позовної заяви, вважаю, що така підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог викладених у ст.ст.119, 120 Цивільного процесуального кодексу України, а саме в порушення вимог ч.5 ст.119 ЦПК України до позовної заяви не додано оригіналу документа, що підтверджує сплату судового збору.

Так, згідно п.1.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлена у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на день предявлення позову становить 640 грн.

Відповідно до п.1.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, встановлена у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно розяснень викладених у п.10 та п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» подані до суду позовні заяви можуть містити кілька самостійних вимог, однак при цьому кожна з них є обєктом справляння судового збору.

У даній позовній заяві позивачем заявлено одночасно дві самостійні вимоги, а саме: визнання права власності на земельну ділянку(вимога майнового характеру) та зобовязання відповідача до вчинення певних дій виділення земельної ділянки (вимога немайнового характеру), тому позивач повинен сплатити судовий збір за кожну вимогу відповідно до ставок судового збору визначених у ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Одночасно з позовними вимогами, позивач просить звільнити її від оплати судового збору, оскільки вона є самотньою пенсіонеркою.

Однак, обєктивних підстав для звільнення позивача від сплати судового збору чи відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення у справі із матеріалів справи не вбачається, зокрема, відсутні будь-які докази, які можуть свідчити про важке матеріальне становище позивача ОСОБА_1

Крім того, в порушення вимог п. 4 ч. 2 ст.119 ЦПК України позивачем, яким ставляться вимоги майнового характеру, у позовній заяві не зазначено ціну позову, яка у відповідності до ч.1 ст. 80 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно визначається вартістю цього майна, тобто грошовою сумою, за яку це майно може бути придбане у даній місцевості.

Зі змісту ст.80 ЦПК України вбачається, що тягар доказування вартості майна несе саме позивач. Однак, в матеріалах справи відсутні будь які докази, що містять відомості про вартість вищезазначеного спірного майна (земельної ділянки).

У звязку із не визначенням вартості спірного майна та не зазначенням реальної ціни позову, суд позбавлений можливості перевірити правильність сплаченого судового збору та вирішити питання про відкриття провадження у даній справі.

За таких обставин приходжу до висновку про необхідність залишення даної позовної заяви без руху, надавши позивачу строк для усунення її недоліків, шляхом зазначення ціни даного позову та подання до суду відомостей про вартість спірного майна та подання до суду оригіналу документа, що підтверджує сплату позивачем судового збору на рахунок №0252, код отримувача , банк отримувача УДКСУ у Мостиському районі Львівської області, МФО:825014), у відповідності до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119-120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, залишає позовну заяву без руху з наданням строку для усунення недоліків. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119, 120 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі наведеного, керуючись ст.121 ЦПК України, суддя,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Завязанцівської сільської ради Мостиського району Львівської області та Мостиської районної державної адміністрації Львівської області про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування, залишити без руху, надавши позивачу строк у 5 (пять) днів з дня отримання позивачем копії ухвали, для усунення вказаних у цій ухвалі недоліків.

Попередити позивача, що у разі, якщо у зазначений в даній ухвалі строк недоліки не будуть усунені, то заява буде вважатись неподаною і така буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Б.Білоус