Справа № 750/680/17 Провадження № 22-ц/795/1497/2017 Головуючий у I інстанції Карапута Л. В. Доповідач - Губар В. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2017 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого судді Губар В.С.,

суддів Висоцької Н.В., Онищенко О.І.

із секретарем судового засідання Шапко В.М.

за участю: представників позивач ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 травня 2017 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 травня 2017 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 38840 грн. 34 коп. за кредитним договором №б/н від 19.07.2010 року, яка складається з: заборгованості за кредитом 2131 грн. 99 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом 30495 грн. 67 коп., заборгованості за пенею та комісією 3886 грн. 95 коп., штрафу (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штрафу (процентна складова) 1825 грн. 73 коп. та 1600 грн. 00 коп. у повернення сплачених судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити із застосуванням строків позовної давності, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідно до укладеного кредитного договору №б/н від 19.07.2010 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (заробітну) зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим поверненням, що відповідає терміну дії картки, вказаний кредит заявник періодично сплачував, вважаючи, що ним погашені проценти, періодично знімав кошти, не знаючи про те, що в нього збільшився ліміт кредиту.

Заявник, посилаючись на правову позицію, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19 березня 2014 року (справа №6-14цс14) та на постанову судової палати у цивільних справах та господарських справах Верховного Суду України від 06.11.20123 року вважає, що судом першої інстанції безпідставно не було застосовано строк позовної давності.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам відповідає рішення суду першої інстанції.

Задовольняючи позов ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 належним чином не виконує умови кредитного договору у звязку з чим виникла заборгованість за кредитним договором №б/н від 19.07.2010 року у розмірі 38840 грн. 34 коп., яка підлягає стягненню з відповідача.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає зібраним по справі доказам і нормам чинного законодавства.

Судом по справі встановлено, що 19.07.2010 року ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в сумі 500 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розміром 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає терміну дії картки.

У анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку зазначено, що відповідач підтвердив, що ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку складають між ОСОБА_2 та банком договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с.203,205).

Також відповідачем підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» №165179770 (а.с.204).

Відповідач ОСОБА_2 свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованість, яка згідно розрахунку ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 31.12.2016 року становить 38840,34 грн., яка складається з: 2131,99 грн. заборгованості за кредитом, 30495,67 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 3886,95 грн. заборгованості за пенею та комісією, а також штрафи у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 1825,73 грн. (процентна складова).

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно вимог чинного законодавства України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов'язанні строк (термін) його виконання (ст.ст.526, 527, 530 ЦК України). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання, згідно положень статті 625 ЦК України.

Статтею 525 ЦК України встановлено заборону односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, відповідач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства.

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 1.1.2.5 Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, клієнт зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором.

Пунктом 1.1.5.20. Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобовязань, передбачених даним договором, більш ніж на 30 днів, клієнт зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. по кредитним картам, відкритими у валюті USD) + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених відсотків і комісій.

Карта діє до останнього дня місяця, вказаного на лицьовій стороні карти, включно. По закінченню строку дії відповідна карта подовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту карти з новим строком дії), за зверненням клієнта в банк, згідно з діючими тарифами (п. 2.1.1.2.11., 2.1.1.12 Умов та Правил надання банківських послуг).

Доводи заявника про звернення позивача до суду з пропуском строку позовної давності спростовується наступним.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14цс14).

З матеріалів справи встановлено, що відповідачем ОСОБА_2 19.07.2010 року була отримана кредитна карта №578112 зі строком дії до червня 2014 року.

В подальшому, ОСОБА_2 27.10.2017 року отримав кредитну карту №630183 зі строком дії до липня 2021 року.

Зазначене підтверджується витягами з програмного комплексу банку про видачу карт, зокрема, скрін-шотами (фото) екрану ПК з відділення ПАТ КБ «ПриватБанк» з фотографією ОСОБА_2 з отриманими картами.

Відповідно до виписки по картрахунку №578112, наданого позивачем, останній платіж відповідачем було здійснено 02.07.2013 року (а.с.69-75).

За таких обставин, суд першої інстанції правомірно стягнув на користь банку з відповідача заборгованість станом на 31.12.2016 року в сумі 38840,34 грн., яка складається з: 2131,99 грн. заборгованості за кредитом, 30495,67 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 3886,95 грн. заборгованості за пенею та комісією, а також штрафи у розмірі 500 грн. (фіксована частина) та 1825,73 грн. (процентна складова).

Доводи заявника про те, що він не знав про збільшення кредитного ліміту спростовується наступним.

Згідно з п. 1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг банк має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків. При цьому банк зобовязаний за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту) не менш, ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, у тому числі, у виписці за картрахунком, що узгоджується з п. 1.1.3.1.9 Умов та правил надання банківських послуг. Цим же пунктом визначено, що клієнт є таким, що приймає нові умови, якщо протягом 7 днів банк не одержав повідомлення клієнта про незгоду зі змінами. З виписки по рахунку вбачається новий розмір встановленої нової відсоткової ставки та період, за який нараховуються відсотки.

Пунктом 1.1.2.3 Умов встановлений обовязок клієнта одержувати виписки про стан картрахунків і про здійснені операції за картрахунками, а п. 1.1.2.4 визначено його обов'язок у разі незгоди зі змінами Правил та/або Тарифів банку звернутися до банку і погасити заборгованість, що виникла перед банком.

Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 20.07.2010 року кредитний ліміт становив 500 грн., станом на 15.11.2010 року 1000 грн., станом на 17.12.2010 року 1300 грн., станом на 23.01.2011 року 1500 грн., станом на 25.02.2011 року 1700 грн., станом на 20.03.2011 року 1900 грн., станом на 25.04.2011 року 2100 грн. (а.с.128).

Позивач, змінюючи розмір кредитного ліміту, умови договору виконав та проінформував ОСОБА_2 про це, що підтверджується випискою по картрахунку (а.с.76-86). Даних про те, що відповідач звертався до банку з заявою про незгоду зі змінами Правил та/або Тарифів і погасив наявну заборгованість, матеріали справи не містять. Після збільшення кредитних лімітів ОСОБА_2 продовжував користуватися коштами на картковому рахунку.

Відтак, доводи ОСОБА_2 про необізнаність щодо збільшення кредитного ліміту не відповідає вище встановленим обставинам справи.

Враховуючи вищевикладене, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції і не надають підстав для скасування судового рішення, яке постановлене з дотриманням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: