Справа № 415/775/17
Провадження № 2-з/415/3/17
УХВАЛА

про забезпечення позову

08.12.17 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Коваленко Н.В., розглянувши в приміщенні Лисичанського міського суду Луганської області заяву позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Кредобанк» про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави, -

ВСТАНОВИВ:

До Лисичанського міського суду Луганської області звернувся позивач, Публічне акціонерне товариство «Кредобанк», із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави.

Одночасно позивачем було подано заяву про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави.

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 31.05.2017 року у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави, відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду від 31.05.2017 року представник позивача звернувся з апеляційною скаргою до Апеляційного суду Луганської області.

13.07.2017 року ухвалою Апеляційного суду Луганської області апеляційну скаргу позивача задоволено частково, ухвалу Лисичанського міського суду Луганської області від 31.05.2017 року скасовано і передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 26.06.2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави, відмовлено.

Не погодившись з рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 26.06.2017 року представник позивача звернувся до Апеляційного суду Луганської області з апеляційною скаргою на рішення суду від 26.06.2017 року.

Рішенням Апеляційного суду Луганської області від 15.11.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 акціонерного товариства «Кредобанк» задоволено, рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 26.06.2017 року скасовано і ухвалено нове рішення яким позов ОСОБА_1 акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 задоволено повністю, звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль марки HYINDAY модель ACCENT легковий седан-В, номер шасі (кузова-рами) Z94CT41CADR247471, рік випуску 2013, реєстраційний номер AE5944HM в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №3223.04.00.2329 від 20.03.2014 року станом на 29.09.2014 року в розмірі 151184 гривень, що складається з 142351,21 грн. заборгованості за тілом кредиту, 7771 грн. по процентам за користування кредитом, 1061 ,70 грн. заборгованості з пені шляхом реалізації з прилюдних торгів за початковою ціною на рівні не нижче за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

28.11.2017 року цивільна справа №415/775/17 надійшла до Лисичанського міського суду Луганської області.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2017 року, відповідно до ст. 11-1 ЦПК України, заяву про забезпечення позову розподілено на суддю Чернобривко Л.Б.

Суддею Лисичанського міського суду Луганської області Чернобривко Л.Б. було заявлено самовідвід з підстав її участі при розгляді даної заяви, за наслідками якого було прийнято ухвалу про відмову у накладенні арешту на майно боржника, яка в подальшому була скасована.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2017 року на підставі самовідводу судді Чернобривко Л.Б. новим суддею за заявою про забезпечення позову у справі №415/775/17, н.п. 2-з/415/3/17 обрано суддю Калмикову Ю.О.

Суддею Лисичанського міського суду Луганської області Калмиковою Ю.О. було заявлено самовідвід з підстав порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановлений ч.3 ст. 11-1 ЦПК України.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2017 року на підставі самовідводу судді Калмикової Ю.О. новим суддею за заявою про забезпечення позову у справі №415/775/17, н.п. 2-з/415/3/17 обрано суддю Коваленко Н.В.

Враховуючи викладене суд вважає за можливе розглянути питання про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивачем зазначено, що транспортний засіб автомобіль марки HYUNDAI, модель ACCENT, тип легковий седан В, № шасі (кузова, рами) Z94СТ41САDR247471, рік випуску 2013, реєстраційний номер НОМЕР_1 знятий з обліку для реалізації в межах України в Центрі ДАІ 1406 по Дорученню ВТТ № 224292 від 05.04.2014 р. виданого приватним нотаріусом ОСОБА_4, без згоди заставодержателя. Новим власником спірного автомобіля є ОСОБА_3. Таким чином, ОСОБА_2 продав предмет застави без згоди та відома заставодержателя ПАТ «Кредобанк». Отже, незабезпечення позову у спосіб, зазначений в цій заяві може стати наслідком або прихованням заставного автомобіля, або подальшого його переоформлення (перепродажу) на іншу особу, що в свою чергу ускладнить або унеможливить виконання рішення суду. На підставі викладеного просив накласти арешту на вказаний предмет застави транспортний засіб, заборонити ОСОБА_3 укладати угоди стосовно вищезазначеного автомобіля, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження та здійсненими вилучення у ОСОБА_3 автомобіля і передати його на зберігання позивачу на стоянку останнього, що знаходиться у м. Львові.

Дослідивши матеріали справи, обґрунтування заяви, суд знаходить клопотання позивача про вжиття заходів забезпечення позову таким, що підлягає частковому задоволенню.

При цьому суд виходить з наступного.

Як визначено у ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.152 ЦПК України, позов забезпечується, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам; встановленням обовязку вчинити дії щодо унеможливлення доступу користувачів мережі Інтернет до обєктів права інтелектуальної власності, правомірність використання (розміщення) яких у мережі Інтернет є предметом спору.

У разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою особи, яка бере участь в справі, може вжити заходів забезпечення позову за наявності для цього підстав.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про заставу» заставодавець може відчужувати заставне майно тільки за згодою заставодержателя. Згідно п. 4.1.4 Договору застави заставодавець зобов'язаний не відчужувати Предмет застави у будь-який спосіб та не обтяжувати його зобов'язаннями з боку третіх осіб (зокрема, не передавати його в оренду, найм, не передавати його в наступну заставу тощо), не видавати довіреності на користування та/або розпорядження Предметом застави, а також не виступати поручителем за третіх осіб без отримання попередньо письмової згоди на це від заставодержателя.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 продав автомобіль, який є предметом застави, ОСОБА_3 без згоди позивача, а ОСОБА_3 придбала вказаний автомобіль не дивлячись на те що обтяження (застава) автомобіля марки HYUNDAI, модель ACCENT, тип легковий седан В, № шасі (кузова, рами) Z94СТ41САDR247471, рік випуску 2013, реєстраційний номер НОМЕР_1 дійсне до 21.03.2019 року, що підтверджується копією витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №43773659 від 21.03.2014 року.

Суд враховує, що відповідач ОСОБА_3 може відчужити спірний автомобіль на користь третіх осіб, що в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд зазначає, що згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається, з інформації Територіального сервісного центру №1247 наданої згідно електронної бази даних АІС «Дніпро-ДАІ» власником транспортного засобу марки HYUNDAI, модель ACCENT, тип легковий седан В, № шасі (кузова, рами) Z94СТ41САDR247471, рік випуску 2013 є ОСОБА_3

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Оскільки предметом позову є звернення стягнення на предмет застави, а саме автомобіль марки HYUNDAI, модель ACCENT, тип легковий седан В, № шасі (кузова, рами) Z94СТ41САDR247471, рік випуску 2013, реєстраційний номер НОМЕР_1, а відповідач ОСОБА_3 може відчужити спірний автомобіль на користь третіх осіб, що в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, враховуючи доводи позивача, викладені у заяві про забезпечення позову, зважаючи на фактичні обставини справи, враховуючи інтереси як позивача, так і відповідачів, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на автомобіль марки HYUNDAI, модель ACCENT, тип легковий седан В, № шасі (кузова, рами) Z94СТ41САDR247471, рік випуску 2013, реєстраційний номер НОМЕР_1 та заборони ОСОБА_3 укладати угоди стосовно автомобіля марки HYUNDAI, модель ACCENT, тип легковий седан В, № шасі (кузова, рами) Z94СТ41САDR247471, рік випуску 2013, реєстраційний номер НОМЕР_1, з огляду на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Одночасно суд не вбачає підстав для вилучення у ОСОБА_3 зазначеного автомобіля та передачу його на зберігання позивачу, тому що застосовані судом заходи забезпечення позову є співмірними позовним вимогам та достатніми для забезпечення позову.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 151-153, 210, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства «Кредобанк» про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб марки HYUNDAI, модель ACCENT, тип легковий седан В, № шасі (кузова, рами) Z94СТ41САDR247471, рік випуску 2013, реєстраційний номер НОМЕР_1 та заборони ОСОБА_3 укладати угоди стосовно автомобіля марки HYUNDAI, модель ACCENT, тип легковий седан В, № шасі (кузова, рами) Z94СТ41САDR247471, рік випуску 2013, реєстраційний номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заборонити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 укладати угоди стосовно транспортного засобу марки HYUNDAI, модель ACCENT, тип легковий седан В, № шасі (кузова, рами) Z94СТ41САDR247471, рік випуску 2013, реєстраційний номер НОМЕР_1, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Копію ухвали надіслати позивачу та відповідачам для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.В. Коваленко