Номер провадження: 22-ц/785/5266/17
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Кононенко Н.А.

Сегеда С.М.

За участю секретаря-Лопотан В.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 27.04.2017 року, у справі за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_9, третя особа: ОСОБА_10

-про стягнення заборгованості в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року позивачі уточнюючи позовні вимоги звернулись до суду з позовними вимогами та просили суд стягнути з ОСОБА_9 на користь позивачів в рівних частках 64500 доларів США, що за курсом НБУ становить 1644014,70 гривень. Вимоги обґрунтовували тим, що 14.04.2006 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 був укладений договір про позику грошей, згідно якого ОСОБА_11 позичив відповідачці 60000 доларів США. 31.08.2011 року в зазначений договір вносились зміни, відповідно до яких кінцевий термін повернення боргу визначений на 01.09.2012 року, але позика своєчасно повернута не була.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_12 помер, Позивачі, як спадкоємці, просили суд задовольнити позовні вимог та стягнути суму боргу .

Одночасно, в зв'язку з простроченням зобов'язання з 01.09.2012 року по 31.08.2015 року позивачі просять стягнути з відповідача 3% річних від суми боргу, що складає 5400 доларів США та понесені судові витрати.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у рівних частках 360000 (триста шістдесят тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 у рівних частках судовий збір у розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривень, в іншої частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового про задоволення позовних вимог в повному обсязі,посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на те, що відповідно до нотаріально посвідченого договору позики сума боргу викладена в гривні із забезпеченням еквівалента в іноземній валюті-доларах, а саме 60000 доларів. Суд не взяв до уваги ст.533 ч.2 ЦК України та допустився помилки при розрахунку суми боргу.Крім того, районний суд не застосував до спірних правовідносин вимоги ст.625 ч.2 ЦК України та не стягнув 3% річних за прострочення платежу .

Судова колегія,заслухавши доповідь судді доповідача,вислухавши пояснення сторін,перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла висновку,що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стягуючи суму боргу у рівних частках 360000 грн. кожному позивачеві районний суд виходив з визначення суми позики саме в цій сумі. Одночасно районний суд не навів правових підстав відмови в вимогах щодо стягнення 3%річних за прострочення платежу передбачених ст.625 ЦК України.

Судова колегія не погоджується з таким судженням районного суду з наступних підстав.

Встановлено, що 14.04.2006 року між ОСОБА_11 та ОСОБА_9 був укладений договір про позику грошей, згідно якого відповідачка позичила у ОСОБА_11, 306000 гривень, що є еквівалентом 60000 доларів США, строком до 14 жовтня 2006 року котрий в подальшому визначили до 01.09.2012 року.

14.04.2006 року з метою забезпечення виконання зобов'язань, за вищевказаним договором позики грошей, на суму 306000 гривень, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 уклали договір іпотеки, відповідно до якого остання передала ОСОБА_11 в іпотеку: квартиру АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_11 помер (актовий запис про смерть №7723 від 29.07.2014 року).

Відповідно до статей 1216,1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Виходячи з зазначеного,районний суд дійшов правильного висновку, що у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (кредитора) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна кредитора за зобов'язанням. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці кредитора за умови прийняття спадщини є кредиторами у відносинах з боржником спадкодавця.

За змістом ч. 1 ст. 1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно вимог ст. 1047 ЦК України на підтвердження договору позики та його умов може бути пред'явлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Виходячи з вимог матеріального закону районний суд правильно вважав , що між сторонами по справі укладено договір позики, за умовами якого відповідач зобов'язувався прийняти позику, та повернути її у визначений договором строк. Доказів повернення вказаної грошової суми позивачам матеріали справи не містять.

Разом з тим згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Гривня є законним платіжним засобом на території України.

Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частини перша, друга статті 192 ЦК України).

Такі випадки передбачені статтею 193, частиною четвертою статті 524 ЦК України, Законом України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність», Декретом Кабінету Міністрів України від

19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», Законом України від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Згідно зі статтею 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Отже, гривня як національна валюта вважається єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не передбачений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у такій самій сумі у строк та в порядку, встановленому договором.

Як вбачається з договору позики від 14 квітня 2006 року п.1 визначено розмір позики в 306 000 грн., що є еквівалентом 60000 доларів США.(а.с.3)

В супереч умовам договору та положення статті 533 ЦК України, суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що сума боргу підлягає стягненню в розмірі 360000 грн., так як сторони узгодили грошове зобов'язання еквівалент до іноземної валюти.

Стягнення боргу в іноземній валюті проводиться за курсом НБУ, встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом. Такого правовиоговисновк1 дійшов ВСУ у справі № 6-284цс17 від 1 березня 2017р.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Виходячи з того, що на час винесення судового рішення курс НБУ до долара становить 26 грн.48 коп. сума боргу за 60 000 грн. становить 1588800 грн.

Виходячи з того, що спадкоємці -позивачі по справі,отримують спадок у рівних частках кожного частка становить 1588800:4=397200грн..

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання.

У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Районний суд не звернув уваги, що коли в договорі не зазначено розміру процентів, цивільно-правова відповідальність за порушення грошового зобов'язання настає на підставі вимог закону, а саме ст. 625 ЦК.

Виходячи з того, що строк грошового зобовязання сторони обумовили до 01.09.2012 року, а тому вимоги щодо стягнення 3% з 01.09.2012 року по 31.08.2015 року підлягають задоволенню.

Виходячи з суми боргу 1588800,00 грн. за період прострочення з 01.09.2012 року по 31.08.2015 року становить 1095 днів та відповідно 3%х1095/366х1588800,00=142601,31 грн. Кожному з них сплачується 142601,31:4=35 650 грн.32 коп.

З врахуванням того, що районний суд помилково не застосував до спірних правовідносин вимоги ст.533 та 625 ЦК України, судова колегія дійшла до висновку, що рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового з підстав ст.309 ч.1 п.3,4 ЦПК України про задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стягненню підлягає і сплата судових витрат пов'язаних зі сплатою судового збору при подачі позовної заяви та апеляційної скарги, так як вони документально підтверджені. ( 3654+ 4019,20):4=1918 грн.30 коп. кожному.

За правилами ст. 79 ч.3 п.2 ЦПК України передбачено, що до витрат ,пов'язаних з розглядом справи,належать витрати на правову допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до квитанції витрати на правову допомогу ОСОБА_13. сплатила на правову допомогу 6993,60 грн.( а.с. 203 т.1)

До заяви про компенсацію витрат на правову допомогу надано графік роботи адвоката ОСОБА_14 та розрахунок витрат, котрий відповідає постанові КМУ від 27 квітня 2006 року №590 «Про граничні розміри компенсації витрат ,пов'язаних з розглядом цивільних та адміністративних справ,і порядок їх компенсації за рахунок держави», та відповідає 40% розміру мінімальної заробітної плати за годину його роботи та становить-6993,60 грн. ( а.207 т.1)

Керуючись ст. 218,303,309,316,317,319 ЦПК України, судова колегія, ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 27.04.2017 року скасувати з ухваленням нового рішення.

Позовну заяву ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до ОСОБА_9, третя особа: ОСОБА_10 про стягнення заборгованості в порядку спадкування задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5: суму боргу-397 200 грн.; 3% річних-142601грн.31коп .

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6: суму боргу-397 200 грн.; 3% річних-142601грн.31коп .

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7: суму боргу-397 200 грн.; 3% річних-142601грн.31коп .

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8: суму боргу-397 200 грн.; 3% річних-142601грн.31коп .

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 понесені судові витрати по 1918грн.30 коп. . кожному.

Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_8 понесені судові витрати на правову допомогу-6993грн.60 коп.

Рішення набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до касаційного суду на протязі 20 днів.

Головуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді С.М.Сегеда

Н.А. Кононенко