Справа № 308/383/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22.11.2017 м. Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Світлик О.М.,
при секретарі судового засідання Гайданці Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовною заявою Перечинської районної кредитної спілки «Туря» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу,
Перечинська районна кредитна спілка «Туря» звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу.
Зазначає, що 02.11.2006 року між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Туря», в особі виконавчого директора ОСОБА_4, та відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_5, з кожною окремо, укладено договори поруки № 723/1, згідно з умов яких останні виступили перед спілкою поручителями відповідача ОСОБА_1
Вказує, що перед відповідачами в телефонному режимі, а також письмово, що підтверджується копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, отриманих 16.08.2011 року, 08.09.2011 року та 18.10.2011 року, ставились вимоги про виконання зобовязань за договором, однак останні своїх зобовязань не виконали.
Представник позивача у дане судове засідання не зявився, при цьому голова Правління Перечинської районної кредитної спілки «Туря» подала через канцелярію суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просить їх задовольнити.
Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином шляхом надіслання рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення справи до суду не надходило.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відтак, суд розглядає справу відповідно до ст. 224 ЦПК України заочно, з огляду на те, що заперечень проти цього від представника позивача немає.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.
У забезпечення виконання вищевказаного договору 02.11.2006 року між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Туря», в особі директора ОСОБА_4, та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 723/1, та 02.11.2006 року між Ужгородською філією № 1 Перечинської районної кредитної спілки «Туря», в особі директора ОСОБА_4, та ОСОБА_5 укладено договір поруки № 723/1.
За змістом п. 3.2 договорів поруки поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед позикодавцем, поручитель відповідає по зобовязанням позичальника в повному обсязі (за повернення основної суми позики, відсотків за користування позикою, нарахованих штрафних санкцій, а також за відшкодування збитків, завданих позикодавцю за невиконання умов договору позики).
Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов Договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Статтею 610 ЦК України регламентовано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Згідно з п. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України, які застосовуються до відносин за кредитним договором, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За правилами ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно зі ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Частиною 2 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.
Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
За змістом договорів поруки поручителі та позичальник несуть перед кредитною спілкою солідарну відповідальність.
При цьому умовами договорів поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів між собою.
Норми закону, якими регулюються правовідносини поруки, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого.
Як вбачається з укладених договорів поруки кожен з поручителів окремо поручився відповідати перед кредитором разом з позичальником як солідарні боржники (п. 3.2 договорів поруки).
Аналогічна правова позиція узгоджуються із правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові №6-255цс від 24 червня 2015 року.
Крім того, у постанові Верховного суду України у справі № 6-185цс14 від 17 грудня 2014 року, висловлена правова позиція щодо того, що норми закону, якими врегульована порука, не містять положень щодо солідарної відповідальності поручителів за різними договорами, якщо договорами поруки не передбачено іншого. У випадках укладення між поручителями кількох договорів поруки на виконання одного й того ж зобовязання, між ними не виникає солідарної відповідальності між собою.
У правовій позиції, висловленій Верховим судом України у постанові у справі № 6-35цс15 від 11 березня 2015 року, передбачено, що якщо ж зобовязання забезпечується кількома поручителями, які надали поруку за різними договорами поруки, то останні не несуть солідарної відповідальності перед кредитором. У такому випадку кредитор має право предявити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору.
Відтак, у даному випадку поручителі несуть солідарну відповідальність перед кредитором за предявленою ним вимогою до позичальника та одного з поручителів окремо один від одного на підставі відповідного договору.
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.02.2017 року у даній справі постановлено звільнити Перечинську районну кредитну спілку «Туря» від сплату судового збору у справі, на підставі ч. 3 ст. 82 ЦПК України.
Згідно з приписами ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог
Відтак, в силу приписів ст. ст. 79, 88 ЦПК України на користь держави з відповідачів підлягає стягненню судовий збір окремо з кожного по 533,33 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 526, 530, 553, 554, 610, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 223, 224-226, 233, 294, 296 ЦПК України, суд,
Позовну заяву Перечинської районної кредитної спілки «Туря» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь держави 533 (пятсот тридцять три) гривні 33 коп. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2) на користь держави 533 (пятсот тридцять три) гривні 33 коп. судового збору.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3) на користь держави 533 (пятсот тридцять три) гривні 33 коп. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча О.М. Світлик