Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1449/17 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Мурашко С. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

08.11.2017 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Мурашка С.І.

суддів Гайсюка О.В., Голованя А.М.

за участі секретаря Яковлєвої Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницькому цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_3 поданої в інтересах ОСОБА_2 на рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 червня 2017 року і

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 та просило стягнути заборгованість у розмірі 55 067,27 грн. за кредитним договором № б/н від 29 березня 2013 року.

Позивач зазначав, що ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну катку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та ОСОБА_4 Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідач в порушення умов договору не виконує свої зобовязання в звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31 жовтня 2016 року становить 55 067,27 грн.

Рішенням Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 червня 2017 року позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (, рахунок №3111, МФО №305299) заборгованість за кредитним договором від 29.03.2013 року в сумі 49920 (сорок девять тисяч девятсот двадцять) грн. 60 коп., яка складається з наступних складових: 5084 грн. 93 коп. заборгованість за кредитом, 43635 грн. 67 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1200 грн. 00 коп. пеня.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (, рахунок №3111, МФО №305299) судовий збір в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, просить скасувати рішення суду першої інстанції, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та відмовити у задоволенні позову.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення штрафів не оскаржується.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_2, підтримав апеляційну скаргу з посиланням на викладені в ній обставини, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» ОСОБА_5 заперечував проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав анкету-заяву від 29 березня 2013 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 300 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами ОСОБА_4», які викладені на банківському сайті www.рrivatbank.uа. складає між ним та ОСОБА_4 Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПриватБанку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі, а тому твердження представника відповідача про те, що з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами ОСОБА_4» відповідач ознайомлений не був, спростовуються викладеним.

ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідно до п. 2.1.1.12.6 «Умов та правил надання банківських послуг» банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами ОСОБА_4», які викладені на банківському сайті https://рrіуаtbаnк.uа/kredity/, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується.

Пунктом 1.1.3.2.3 «Умов та правил надання банківських послуг» передбачена можливість односторонньої зміни ОСОБА_4 та інших невід'ємних частин Договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися ОСОБА_4 за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 «Умов та правил надання банківських послуг».

Відповідно до п. 1.1.2.3 до обов'язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про здійснені операції по картрахункам, але на підставі п. 1.1.5.2 Умов та Правил, не отримання або несвоєчасне отримання Клієнтом виписок про стан рахунків не звільняє Клієнта від виконання його зобов'язань за даним Договором.

Підвищення відсоткової ставки може здійснюватися тільки за витратами Клієнта здійсненими після її підвищення, що дає можливість Клієнту у разі незгоди з новою відсотковою ставкою погасити наявну заборгованість за кредитом по раніше встановленій відсотковій ставці.

Відповідач, на підставі п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг», зобов'язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувані комісії на умовах, передбачених цим Договором.

Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 «Умов та правил надання банківських послуг», а у разі невиконання зобовязань за Договором, у відповідності до п. 2.1.1.5.6 даних Умов, на вимогу ОСОБА_4 виконати зобовязання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди ОСОБА_4.

У разі виникнення прострочених зобов'язань за кредитом Клієнт сплачує ОСОБА_4 відсотки в подвійному розмірі від зазначених в ОСОБА_4, що діють на дату нарахування.

При непогашеній сумі простроченого кредиту згідно п. 2.1.1.12.6.1 «Умов та правил надання банківських послуг» на суму від 100 грн., Клієнт сплачує ОСОБА_4 пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування відсотків за кредитом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України та п. 2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг» при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити ОСОБА_4 судовий штраф в розмірі 500 грн. (в еквіваленті 500 грн. за кредитними картками, відкритим у валюті USD) + 5% від суми заборгованості.

Згідно з п. 2.1.1.3.3 «Умов та правил надання банківських послуг», відповідач доручив ОСОБА_4 списувати з картрахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену Тарифами ОСОБА_4 при настанні термінів платежу, а при виникненні боргових зобов'язань, згідно п.п. 2.1.1.3.5 «Умов та правил надання банківських послуг», Клієнт доручає списувати з будь якого рахунку відкритого в ОСОБА_4 грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов'язань, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання).

Відповідно до п. 2.1.1.4.2 «Умов та правил надання банківських послуг», ОСОБА_1 має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов'язків за цим Договором.

У звязку із зазначеними порушеннями зобов'язання за кредитним договором відповідач станом на 31 жовтня 2016 року має заборгованість в сумі 55067,27 грн., яка складається з наступного: 5084,93 - заборгованість за кредитом, 43635,67 - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3248,23 грн. - заборгованість за пенею, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 2598,44 грн. - штраф (процентна складова).

Відповідно до п.п. 1.1.6.1, 1.1.6.2 «Умов та правил надання банківських послуг» зміни в дані «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін не можливо, банк повідомляє клієнтів про внесення змін шляхом використання різних каналів зв'язку, одними з яких є офіційний сайт банку: www.рrivatbank.uа., SMS - повідомлення клієнтів про зміни даних правил, клієнтські виписки, інші канали інформування.

У разі незгоди зі змінами «Умов та правил падання банківських послуг» або «Тарифів Банку» клієнт має право надати ОСОБА_4 заяву про розірвання Договору про надання банківських послуг виконавши умови п. 2.1.1.5.4 «Умов та правил надання банківських послуг».

Відповідно до п. 1.1.7.12 «Умов та правил надання банківських послуг» Договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк.

Пунктом 1.1.7.42 «Умов та правил надання банківських послуг» сторони визнали, що дія договору закінчується в момент закриття останнього рахунку/депозиту Клієнта, відкритого в рамках Договору або підпадаючого під дію Договору, а також при закінченні використання послуг ОСОБА_4, передбачених договором. За наявної у Клієнта в момент закриття останнього рахунку Клієнта непогашеної заборгованості перед ОСОБА_4 по Договору, в тому числі по овердрафту, а також заборгованості по сплаті комісії перед ОСОБА_4, дія договору закінчується після повного погашення заборгованості.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Рішення, яке переглядається, в частині визначення судом розміру процентів за користування кредитом не відповідає цим вимогам закону.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема з правочинів.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач ОСОБА_2 29.03.2013 року підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.7), відповідно до якої погодився, що ця заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та ОСОБА_4 договір про надання банківських послуг.

Він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення та згодний з його умовами.

Примірник договору про надання банківських послуг погодився отримати шляхом роздруківки з сайту http://privatbank.ua.

Умови та правила надання банківських послуг, розміщені на офіційному сайті Приватбанку www.privatbank.com.ua.

Відповідач зобовязався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку www.privatbank.com.ua. (а.с.6-8).

Відповідно до укладеного договору ОСОБА_2 отримала кредит в розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

За змістом частини першої статті 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною третьою статті 653 ЦК України в разі зміни договору зобовязання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Частиною третьою статті 1056-1 ЦК України визначено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Отже, якщо сторони кредитного договору досягнули домовленості щодо всіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом з дотриманням певної процедури, то таке збільшення може відбуватись виключно в разі дотримання передбаченої договором процедури.

Відповідно до п.1.1.3.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг ОСОБА_1 має право змінювати тарифи, а також інші умови обслуговування рахунків.

При цьому ОСОБА_1, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менше ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема у виписці за картрахунком, згідно п.1.1.3.1.9 Договору.

Якщо протягом 7 днів ОСОБА_1 не одержав повідомлення від клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що клієнт приймає нові умови.

Згідно п.1.1.2.3 Умов та Правил надання банківських послуг Позичальник зобовязаний одержувати виписки про стан картрахунків і про здійснені операції за картрахунками.

У разі незгоди зі змінами Правил та/або ОСОБА_4 позичальник зобовязаний звернутися до ОСОБА_4 для розірвання договору і погасити заборгованість, що виникла перед ОСОБА_4 (п.1.1.2.4 Умов).

Відповідно до наказу банку №СП-2014-6915682 від 18.08.2014 року відсоткова ставка підвищена до 34,80%.

Відповідно до наказу банку №СП-2015-6552838 від 18.02.2015 року відсоткова ставка підвищена до 43,20%.

На підтвердження дотримання процедури підвищення процентної ставки позивач надав виписку по картрахунку на імя ОСОБА_2 за період з 01.04.2013 року по 31.10.2017 року (а.с.88-94).

Крім того позивачем надано роздруківки про відправлення 15.08.2014 року та 15.03.2015 року смс-повідомлень про збільшення відсоткової ставки, на зазначений відповідачем в анкеті-заяві мобільний телефон №37 (а.с.96,97).

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що підвищення позивачем відсоткової ставки відбулося відповідно до Умов та Правил, відповідач не повідомив позивача про незгоду зі змінами, а тому доводи апеляційної скарги, що банк в односторонньому порядку в супереч ч.3 ст.1056-1 ЦК України підвищив процентну ставку є безпідставними.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені), що визначено п.1 ч.2 ст.258 ЦК України.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Згідно правового висновку Верховного Суду України у справі № 614цс14 від 19 березня 2014 року за договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню в межах строку позовної давності в один рік, що узгоджується з положеннями п.1 ч.2 ст.258 ЦК України.

Разом з тим, застосовуючи позовну давність до вимог про стягнення пені суд першої інстанції не застосував позовну давність до позовних вимог про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом.

Розрахунком заборгованості за договором підтверджується, що останній добровільний платіж по погашенню заборгованості відповідач здійснив 27.04.2013 року, інші платежі 17.12.2013 року в розмірі 212,86 грн.,10.01.2014 року в розмірі 326,83 грн., 18.03.2014 року в розмірі 50,50 грн. та 28.04.2015 року в розмірі 1,14 грн. здійснені шляхом списання банком коштів з інших рахунків відповідача, а тому не можуть свідчити про переривання перебігу позовної давності.

З огляду на викладене перебіг позовної давності про стягнення заборгованості за користування кредитом почався після внесення відповідачем останнього платежу 27.04.2013 року в розмірі 5050 грн.

Оскільки позов предявлено 27 грудня 2016 року, позивач просив стягнути заборгованість по процентам за користування кредитом станом на 31.10.2016 року, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по процентам за користування кредитом в межах строку позовної давності в три роки, що становить 42836 грн. 61 коп.

Доводи апеляційної скарги, що позивач повинен був звернутися з позовом до відповідача в 30 денний строк після порушення відповідачем кредитних зобовязань не ґрунтуються на положеннях закону про застосування позовної давності.

Що стосується позовних вимог про стягнення кредитної заборгованості за кредитом в розмірі 5084,93 грн. колегія суддів виходить з правового висновку Верховного Суду України у справі № 614цс14 від 19 березня 2014 року, що за договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Відповідач видану йому банком платіжну карту суду для огляду не надав, а отже і не спростував надані позивачем відомості, а саме скриншот (а.с.85), з якого вбачається, що строк дії виданої відповідачу картки встановлений до грудня 2016 року, тобто по 31 грудня 2016 року.

Позивач звернувся до суду з позовом 27 грудня 2016 року, тобто до закінчення строку дії картки, а тому перебіг позовної давності за тілом кредиту ще не розпочався.

Неправильне застосування судом норм матеріального права, відповідно до ч.1 п.4 ст.309 ЦПК України є підставами для зміни рішення суду першої інстанції в частині розміру заборгованості по процентам за користування кредитом.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 поданої в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Знамянського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01 червня 2017 року змінити в частині розміру заборгованості.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 29.03.2013 року в розмірі 49121 грн. 54 коп., з яких: 5084 грн. 93 коп. заборгованість за кредитом; 42836 грн. 61 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1200 грн. пеня.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя С.І.Мурашко

Судді О.В.Гайсюк

ОСОБА_6