Справа №2-68/11 05.12.2017 05.12.2017 05.12.2017
Провадження №22-ц/784/2534/17
Єдиний унікальний номер № 2-68/11
Номер провадження №22-ц/784/2534/17
Головуючий у І інстанції Далматова Г.А.
Доповідач в апеляційній інстанції Прокопчук Л.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого Прокопчук Л.М.,

Суддів - Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.

Із секретарем судового засідання Богуславською О.М.

за участю представника стягувача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 листопада 2017 року за скаргою ОСОБА_3 про визнання неправомірними дій державного виконавця у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «СЕБбанк» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості, заінтересовані особи Южноукраїнський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація», Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група»,

В С Т А Н О В И Л А :

26 червня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця, яку згодом уточнив та просив визнати дії начальника Южноукраїнського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Листопад Л.Д. щодо відмови у призначенні рецензування звіту про оцінку майна від 19 квітня 2017 року, складеного оцінювачем ОСОБА_5 та зобов'язати Южноукраїнський міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області призначити рецензування зазначеного висновку.

В обґрунтування скарги зазначав, що на виконанні Южноукраїнського міського ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області знаходиться виконавчий лист № 2-68/2011, виданий 25 серпня 2011 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором в сумі 2231934,78 гривень на користь ПАТ «СЕББанк».

Постановою заступника начальника відділу ДВС від 14.03.2017 року було призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ТОВ «Українська експерта група» в особі ОСОБА_5 для оцінки вартості нежитлових приміщень.

19.04.2017 року суб'єктом оціночної діяльності було виготовлено звіт про оцінку вартості належних ОСОБА_3 нежитлових приміщень магазину, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, згідно якого вартість майна становить 2 253425 грн.

ОСОБА_3 зазначав, що вартість майна суттєво занижена, а висновок експерта про оцінку майна не відповідає дійсності. Зважаючи на викладене, він звернувся до відділу ДВС з проханням призначити рецензування даної оцінки. На його звернення начальник ДВС дав відповідь в якій зазначено, що він має право оскаржити звіт про оцінку в судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення, тобто йому було відмовлено в призначенні рецензування. Вважає, що до спірних правовідносин слід застосувати положення закону «Про виконавче провадження», який діяв до 05.10.2016 року (а.с. 1-3, 115-118).)

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 листопада 2017 року відмовлено у задоволенні скарги (а.с. 157-158).

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, та прийняти нову ухвалу про задоволення його скарги (а.с. 169-173).

В судове засідання апеляційного суду заявник, належно повідомлений про розгляд справи, не з'явився. Просив розглянути справу у його відсутність.

Представник стягувача просив відмовити в задоволенні скарги.

Інші особи, належно повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з'явились. Письмових заперечень на апеляційну скаргу від них не надійшло.

Заслухавши доповідача, пояснення представника стягувача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованність ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла висновку про її необґрунтованість, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що в провадженні Южноукраїнського міського ВДВС ГТУЮ у Миколаївській області знаходиться виконавчий лист №2-68/2011, виданий 25.08.2011 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «СЕББанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 2231934,78 грн.

Державним виконавцем в квітні 2013 року описано і накладено арешт на нежиле приміщення магазин загальною площею 135,7 кв.м., розташований за адресою АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_3 на праві власності.

14.03.2017 року заступником начальника Южноукраїнського МВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ТОВ «Українська експерта група» в особі ОСОБА_6 для проведення оцінки вищезазначеного майна. Згідно висновку про вартість майна вартість оцінки майна - нежилого приміщення магазину загальною площею 135,7 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1, складає 2253425 грн.

Повідомлення про вартість майна ОСОБА_3 отримав 24.05.2017 року. 01.06.2017 року він звернувся до ВДВС із заявою про незгоду з оцінкою майна та проведення рецензування, на що отримав лист за підписом начальника Южноукраїнського міського ВДВС ГТУЮ в Миколаївській області, в якому йому роз'яснено строк та порядок оскарження результатів визначення вартості майна.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні скарги, виходив з того, що виконавчі дії щодо оцінки арештованого майна були проведені після набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року. Вказаний закон не передбачає проведення рецензування оцінки майна, а передбачає оскарження результатів визначення вартості чи оцінки майна у 10-денний строк з дня отримання повідомлення в судовому порядку. Доказів неправомірності дій начальника начальника Южноукраїнського міського ВДВС ГТУЮ в Миколаївській області, матеріали справи не містять, його дії відповідали вимогам чинного законодавства.

Висновки суду відповідають вимогам норм матеріального та процесуального права.

З 05.10.2016 року діє Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-V111, статтею першою якого передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом наведеного виконавчі дії - це визначений законом перелік можливих чи обов'язкових способів діяльності державного виконавця за участю необхідних осіб (сторони, поняті, перекладач, спеціаліст), спрямованих на примусове виконання рішень.

Відповідно до п. 7 розділу Х111Прикінцевих та перехідних положень зазначеного Закону виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону. Пунктом 8 зазначеного розділу передбачено, що якщо оцінка (уцінка) арештованого майна не проведена до набрання чинності цим Законом, вона проводиться в порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 02.06.2016 року № 1403-VIII "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби.

Згідно із ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

З матеріалів справи вбачається, що постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Южноукраїнського міського управління юстиції від 05 жовтня 2011 року було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом №2-68/2011, виданим 25.08.2011 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ «СЕББанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 2231934,78 грн. (т.6 а.с. 9).

07.06.2012 року ПАТ «СЕББанк» переіменовано на ПАТ «Фідобанк».

28.08.2012 року між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» укладено договір факторингу, згідно якого право грошової вимоги за кредитним договором, укладеним 19.02.2008 року між ПАТ «СЕББанк» та ОСОБА_3 перейшло до ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» (т.1 а.с. 209).

20 червня 2013 року ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області було замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «Фідобанк» на ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» (т.1 а.с. 220).

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 06 жовтня 2015 року у зв'язку з укладанням між ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» та ТОВ «ФІНАНС ТРАНС ГРУП» договору відступлення права вимоги від 25.05.2015 року було замінено сторону виконавчого провадження з ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» на ТОВ «ФІНАНС ТРАНС ГРУП» (т.1 а.с. 260-261).

Ухвалою того ж суду від 26 квітня 2017 року з тих же підстав замінено сторону у виконавчому провадженні - стягувача ТОВ «ФІНАНС ТРАНС ГРУП» його правонаступником Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інновація» (т.3 а.с. 25).

15 квітня 2013 року державним виконавцем описано й арештовано нерухоме майно - нежитлове приміщення, магазин, загальною площею 135,7 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що є предметом іпотеки та знаходиться у власності ОСОБА_3 (т.4 а.с. 102-103).

Постановою заступника начальника відділу ДВС від 14 березня 2017 року було призначено суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання ТОВ «Українська експерта група» в особі ОСОБА_6 для проведення оцінки вищезазначеного майна. Згідно висновку про вартість майна від 19 квітня 2017 року вартість оцінки майна - нежилого приміщення магазину загальною площею 135,7 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1, складає 2253425 грн. (т.6 а.с. 5).

17 травня 2017 року Южноукраїнським відділом ДВС ГТУЮ в Миколаївській області на адресу ОСОБА_3 було направлено повідомлення про результати оцінки майна та про можливість їх окарження в судовому порядку в 10-денний строк у відповідності до ч.5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року (т.6 а.с. 6)

09 червня зазначений орган повторно листом за підписом начальника ВДВС повідомив боржника про можливість судового оскарження результатів оцінки майна (т. 6 а.с. 7).

Таким чином така виконавча дія як проведення оцінки арештованого майна була вчинена державним виконавцем після набрання чинності Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII, а саме 14.03.2017 року, тому здійснюється вона відповідно до цього закону. Цей закон відповідно до ч.5 ст. 57 не передбачає проведення рецензування проведеної оцінки майна.

Отже суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що діючим законом «Про виконавче провадження» не передбачено проведення рецензування оцінки майна. Посилання скаржника на те, що відділу ДВС у виконавчому провадженню про стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором слід керуватися Законом України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року № 606-Х1V, є помилковими, оскільки вказаний закон втратив свою чинність.

Згідно до положень ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Частиною третьою статті 387 ЦПК України передбачено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, слід дійти висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, тому відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України апеляційну скаргу слід відхилити і залишити ухвалу без змін.

Керуючись ст. 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 02 листопада 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді