Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5295/17
Номер провадження2/711/1894/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2017 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Позарецької С.М.

при секретарі Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 12.06.2004р. вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2, який розірваний рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 04.04.2008р. Від шлюбу сторони мають дитину - дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно до рішення суду з відповідача на користь позивача на утримання дочки стягуються аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зазначено, що дочка проживає із позивачем, спору щодо батьківства немає. Весь час відповідач життям доньки не цікавиться, телефонує двічі на рік, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь у її вихованні. Він не був присутнім на випускному у дитячому садочку, не цікавиться станом її здоров»я, проблемами лікування; не відвідував дитину в чисельних гуртках, які вона відвідувала і відвідує. Жодного разу відповідач не був у школах за місцем її навчання і не має до неї ніяких почуттів.

З квітня 2009р. відповідач припинив сплачувати аліменти , внаслідок чого виник борг в розмірі 40000грн. За рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси з відповідача на користь позивача стягнута неустойка за прострочення сплати аліментів в сумі 15273грн. 21коп. При цьому, він є ФОП, займається діяльністю і як відомо з рішення окружного суду від 31.08.2016р., - з нього стягнуто в дохід бюджету 4765931,89грн. податкового боргу, який виник внаслідок несплати податків з загальної суми біля 25000000грн. З листопада 2015р. ОСОБА_2 відновив сплату аліментів і станом на 01.01.2017р. борг складає 44650,66грн.

З травня 2008р. дочка проживає у сім»ї позивача з її чоловіком, з яким одружилася 21.02.2012р. та двома молодшими синами, 2014р. та 2016р. народження відповідно. Дитина забезпечена всім необхідним, умови проживання належні, її оточує гармонійна атмосфера оточення. В листопаді 2016р., за згодою дочки, їй змінено прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_3. Між дитиною та позивачем і її чоловіком склалися дружні відносини; чоловік піклується ОСОБА_3, відвідує школу та лікувальні заклади, займається її вихованням.

Таким чином, позивач просить суд, - позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Судові витрати залишає за собою. Зазначила, що останній раз батько спілкувався з дочкою у січні 2017р., а також один раз телефонував їй на її день народження. Батьком для дитини являється ОСОБА_6 - її чоловік, який повністю виконує всі обов»язки щодо дитини. За бажанням дочки було змінене прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_3.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник адвокат Кирман О.Д. позовні вимоги не визнали і просили відмовити у їх задоволенні. Також надані письмові заперечення проти позову. Зазначив, що про зміну прізвища він дізнався від дочки ще в січні 2017р., але рішення виконкому ЧМР про зміну прізвища не оскаржував, оскільки перебував за кордоном. В 2016р. він повернувся з-за кордону, але не поновлював строки для оскарження такого рішення. Дійсно останній раз бачився з дочкою у своєї матері на різдвяні свята у січні 2017р. На день її народження привітав її із святом але подарунок не подарував, т.я. ще встигне це зробити. Пояснив, що не знає, які гуртки відвідує його дочка і не може назвати школу, у якій вона навчається. Зазначили, що відповідач не звертався до органів опіки та піклування з приводу встановлення порядку та способу спілкування з дочкою.

В судовому засіданні представник третьої особи Служби у справах дітей Черкаської міської ради за довіреністю Молчанович Н.О. підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити. Зазначила, що будучи належним чином повідомленим про засідання комісії щодо вирішення питання про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, він на засідання так і не з»явився.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши наявні докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення за таких підстав:

встановлено, що сторони по справі мають дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_1, актовий запис №760). Відповідно до рішення виконкому Черкаської міськради від 01.11.2016р. №1431, надано дозвіл ОСОБА_1 на заміну прізвища ОСОБА_3 на прізвище матері - ОСОБА_3.

Шлюб між сторонами розірваний, про що свідчить актовий запис №134 від 08.04.2008р. (свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_2). Позивач 21.02.2012р. уклала шлюб із ОСОБА_6, про що свідчать дані її паспорту НОМЕР_3.

Відповідно до довідки про склад сім»ї від червня 2017р., ОСОБА_3, 2004р. народження зареєстрована та проживає разом із матір»ю по АДРЕСА_2. Крім того, з ними зареєстровані ОСОБА_12., 2014р. народження та ОСОБА_11., 2016р. народження.

Як вбачається з даних акту обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_3, 2004р. народження від 17.02.2017р. за адресою: АДРЕСА_1, дитина забезпечена всім необхідним, умови її проживання відповідають нормі і є задовільними.

Рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 04.04.2008р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_3, 2004р. народження стягуються аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За виконавчим листом, виданим Придніпровським райсудом щодо стягнення аліментів відкрито виконавче провадження №48915319 Центральним відділом ДВС.

Рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси від 29.03.2016р. з відповідача на користь позивача стягнута неустойка за прострочення сплати аліментів в сумі 15273грн. 21коп. та судові витрати.

Відповідно до довідки державного виконавця Центрального відділу ДВС від 20.09.2017р. №14-1-36-25511, станом на 01.09.2017р. заборгованість по аліментах ОСОБА_2 складає 43613грн. 16коп.

Як вбачається за даних довідки Центрального відділу ДВС м. Черкаси від 23.01.2017р. №14.1-36/327, стягнень згідно виконавчого документу щодо стягнення пені (неустойки) за несплачені аліменти не проводилось, хоча постановою державного виконавця від 10.05.2016р. відкрито виконавче провадження №51064704.

За даними інформаційної довідки Єдиного державного реєстру юридичних осіб, ФОП та громадських формувань МЮУ, ОСОБА_2 зареєстрований фізичною особою-підприємцем і даних про припинення немає. Згідно із відомостями довідок ТОВ «Родень-М» від 25.10.2016р. та від 17.05.2017р. він є керівником підприємства і отримує заробітну плату.

Відповідно до витягу в ЄРДР, 02.03.2017р. внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення за ст. 164 ч.1 КК щодо злісного ухилення ОСОБА_2 від сплати аліментів на утримання дочки, 2004р. народження. На даний час триває досудове розслідування.

Крім того, відповідно до даних довідки директора Черкаської загальноосвітньої санаторної школи-інтернату 1-2 ступенів Черкаської обласної ради від 14.12.2016р. №150, ОСОБА_3, 2004р. народження навчалась у закладі з 1го по 5й клас включно. Мати ОСОБА_1 одна виховувала доньку і допомагав у вихованні, навчанні та піклуванні дитини ОСОБА_6. При цьому, батько дитини ОСОБА_2 не брав участі у вихованні дитини; не відвідував навчальний заклад, не цікавився шкільним життям, навчанням, не відвідував батьківські збори.

Відповідно до інформації директора ЧСШ 1-3 ступенів №17 ЧМР від 10.03.2017р. №107, ОСОБА_3, навчається у школі з 6го класу. Мати дитини - ОСОБА_1 займається вихованням доньки і їй допомагає у вихованні, навчанні та піклуванні дитини ОСОБА_6, який відвідує батьківські збори, позакласні заходи, екскурсії. При цьому, батько дитини ОСОБА_2 не брав участі у вихованні дитини; не з»являвся у навчальному закладі, не цікавився життям, навчанням дитини, не відвідував батьківські збори.

За характеристикою, виданою директором начального закладу, ОСОБА_3, 2004р. народження характеризується виключно позитивно.

За даними довідки КЗ «Черкаська міська дитяча лікарня ЧМР» дитяча поліклініка №2 від 28.12.2006р. №28, ОСОБА_3 перебуває на обліку у мед закладі. Доглядом дитини займається матір та її чоловік. Батько дитини ОСОБА_2 поліклініку не відвідував, станом здоров»я дитини не цікавиться.

Відповідно до висновку від 17.05.2017р. №346/30-03-03 виконавчого комітету Черкаської міської ради, - є доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 щодо ОСОБА_3, 2004р. народження.

На даний час, даний висновок батьком ОСОБА_2 не оскаржений.

Крім того, в судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 182 ЦПК України, ОСОБА_3 за участі соціального педагога ОСОБА_10 пояснила суду, що останній раз вона спілкувалася з батьком вона різдвяні свята у січні 2017р., перебуваючи у її бабусі в гостях (матері батька). Крім того, він подзвонив їй на день народження і поздоровив із святом. При цьому, подарунок і досі не подарував. Батько з нею взагалі не спілкується, не цікавиться її життям, але їй не відомі причини такої його поведінки, що її ображає. При цьому, вона живе разом із мамою, двома братиками та чоловіком мами, якого називає батьком - ОСОБА_1. Вона поважає і любить його як батька, оскільки він їй приділяє увагу, спілкується, відвідує школу та лікарні, коли вона хворіє. Їй з ОСОБА_1 дуже добре і комфортно, вона може спілкуватися з ним на різні теми і хоче, щоб він був її батьком. Просила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо неї. Крім того, зазначила, що іноді із нею спілкується по телефону бабусі - матір батька.

Педагог ОСОБА_10 пояснила, що ОСОБА_3 добре розвинена, комунікабельна, її у класі поважають школярі. Дівчинка добре усвідомлює обставини справи, і давала пояснення чесно, тиску на неї не було. Батько дитини жодного разу в школі не був, її виховання займається матір та ОСОБА_6

Як зазначено в Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Закон України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 передбачає, що кожна дитина має права на достатній життєвий рівень. При цьому, виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року): «В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини».

Як передбачено ст. 55 Конституції України, а також ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Способи захисту визначені ст. 16 Цивільного кодексу України та Сімейним Кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Обставини, встановлені судовим ріенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 2, 3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 59 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За положеннями ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Проте, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч. 2 ст.155 СК України).

Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають, в т.ч. один із батьків (ст. 165 СК України).

Статтею 164 СК України передбачені підстави позбавлення батьківських прав, в т.ч. - п.2 ч.1 - якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них (ч.3 ст. 164 СК України). Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до їх внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Частиною 1 статті 166 СК України визначені правові наслідки позбавлення батьківських прав.

Під час розгляду справи, встановлено факт системного невиконання ОСОБА_2 обов'язку по вихованню дитини та відсутності його намірів, бажання і в подальшому займатись питаннями виховання та утримання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; батько, тобто відповідач по справі, взагалі не вчиняв жодних дій та заходів, направлених на виконання ним батьківських обов'язків щодо своєї дитини. На думку суду, ОСОБА_2 як батько дитини не піклується про її фізичний і духовний розвиток, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує їй медичного догляду, що може негативно впливати на її психічний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу.

На думку суду, поведінка батька, його ставлення до своєї дитини жодним чином кардинально не змінилися після отримання ним матеріалів позовної заяви та обставин, які з»ясовувалися в судовому засіданні. Враховуючи, що судові засідання по справі тривають з 27 вересня 2017р., відповідач навіть за цей час не проявив до дитини своєї уваги та не поцікавився її життям, навчанням тощо.

Слід зазначити, що в судовому засіданні батько ні усно, ні письмово не просив суд надати йому строк для виправлення на краще ситуації, що склалася у його відносинах із дочкою, а тому у суду не було підстав відкласти розгляд справи на певний час для з'ясування, наскільки змінилася його поведінка щодо дитини. Під час судового засідання 27.11.2017р., відповідач залишив зал судових засідань, не повідомивши причини залишення. При цьому, в судовому засіданні залишився представляв його інтереси адвокат Кирман О.Д.

Крім того, відсутні дані, які б свідчили про те, що мати - позивач по справі, чинить будь-які перешкоди у спілкуванні батька із дочкою. Як встановлено, ОСОБА_2 не звертався до органу опіки та піклування щодо визначення способу та порядку спілкування та виховання дитини, як і не звертався з відповідним позовом до суду. Суд вважає, що батько мав всі достатні та реальні можливості спілкуватися із дочкою та виховувати її.

Доводи заперечень відповідача проти позову є необґрунтованими і безпідставними. Належних доказів ним надано не було.

Також, суд вважає, що відсутні підстави вважати висновок органу опіки та піклування від 17.05.2017р. необґрунтованим та таким, що суперечить інтересам дитини, враховуючи пояснення ОСОБА_3, які вона надала під час розгляду справи.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи відсутність заперечень щодо заявлених вимог з боку органу опіки та піклування, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у повному обсязі.

Приймаючи таке рішення, суд вважає, що воно не суперечить інтересам дитини.

На підставі викладеного та, керуючись Конституцією України, Декларацією ООН прав дитини (1959), Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, Законом України «Про охорону дитинства», ст.ст. 19, 150, 155, 157, 164, 166, 171, 180 СК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-61, 174, 209-223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав щодо ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: С. М. Позарецька