№ 336/5688/17
пр. № 2 /336/2762/2017
УХВАЛА

Іменем України

24 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Голубкова М.А., при секретарі Когут С.І. розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою.

В позові зазначає, що 02.01.2017 року між ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 шляхом складання розписки укладено договір позики відповідно до якої відповідачка взяла у позивачки в борг грошову суму в розмірі 50000 грн., яку зобовязалась повернути не пізніше 30.06.2017 року.

21.11.2017 року через канцелярію суду позивачкою ОСОБА_1 подано заяву про затвердження мирової угоди, що була укладена 17.11.2017 року між позивачем та відповідачем.

В судовому засіданні позивачка подану заяву підтримала наполягала на затвердженні мирової угоди.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні була присутня особисто, заяву про затвердження мирової угоди підтримала, просила її задовольнити.

Перевіривши обґрунтованість заяв матеріалами справи суд приходить до висновку про можливість затвердження мирової угоди виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Як передбачено ст. 11 ЦПК України Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Відповідно до ст.. 627, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст.. 1046 ЦК України визначено поняття договору позики. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Стаття 1049 ЦК України визначає обов'язок позичальника повернути позику, а саме: позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом та перевірено доказами, 02.01.2017 року відповідачкою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 складено розписку, відповідно до якої відповідачка ОСОБА_2 взяла у ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в борг грошову суму в розмірі 50000 грн., яку зобовязалась повернути не пізніше 30.06.2017 року. На підтвердження вказаних обставин, до матеріалів справи долучено оригінал розписки від 02.01.2017 року.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (п. 1 ст. 6) встановлено право кожного громадянина на справедливий судовий розгляд у розумні строки, громадянин також не повинен тривалий час залишатися в невизначеному стані відносно результатів розгляду його справи.

Статтею 31 ЦПК України визначено право сторін укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.

Положення ст. 175 ЦПК України передбачають, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну заяву. Якщо мирову угоду або повідомлення про неї викладено в адресованій суду письмовій заяві сторін, ця заява приєднується до справи.

21.11.2017 року позивачем до суду подана мирова угода, яку сторони, відповідно до їх позиції викладеній в судовому засіданні просили затвердити.

Судом перевірено та встановлено, що угода укладена між сторонами по справі: позивачем ОСОБА_1 та відповідачем - ОСОБА_2, цивільна дієздатність яких не обмежена, стосується лише прав та обов'язків сторін та предмета позову. Умови мирової угоди не суперечать закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене, суд вбачає підстави для визнання мирової угоди судом.

Пунктом 4, ст. 205 ЦПК України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона визнана судом. Відповідно до ст. 206 ЦПК України - у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

На підставі викладеного, керуючись 60,68,70 СК України, 190, 316, 321, 368 ЦК України, 3,11,31,175,п. 4 ст. 205, 206, 209, 210, 293 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати мирову угоду укладену 17.11.2017 року між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_2 в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. А саме:

«В рахунок повного погашення зобовязань за договором позики від 02.01.2017р. ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 передає у власність ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, 1/2 (одну другу) частку житлового будинку, який розташований за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Молочна, будинок, 52 (пятдесят два), що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 липня 2017 року, зареєстрованого в реєстрі за № 712 приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4. Номер запису про право власності 21443265 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

ОСОБА_2 в судовому засіданні в залі суду передає ОСОБА_1 оригінал технічного паспорту на житловий будинок, який розташований за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Молочна, будинок 52 (пятдесят два) та ключі від вхідних дверей будинку.

ОСОБА_1 набуває права власності на 1/2 (одну другу) частку житлового будинку, який розташований за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Молочна, будинок 52 (пятдесят два) з моменту набрання законної сили ухвалою суду, якою затверджено (визнано) мирову угоду. Адміністративний збір за проведення державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно сплачує ОСОБА_1 за рахунок власних коштів.

В результаті затвердження мирової угоди судом, сторони спору більше не вважають себе повязаними будь-якими правами та/або обовязками, що виникли за договором позики від 02.01.2017 р. та не мають один до одного будь-яких претензій, які є наслідком виконання цього договору.»

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості закрити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Голубкова М.А.