АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6588/17 Справа № 209/4573/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Максюта Ж.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: Максюти Ж.І.,

суддів: Демченко Е.В., Куценко Т.Р.

за участі секретаря: Черкас Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 жовтня 2015 року,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 жовтня 2015 року задоволено подання державного виконавця Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області Добриднік С.А. про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2.

Тимчасово обмежено боржника, громадянину України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1,яка неофіційно працевлаштована в м. Дніпродзержинську та фактично перебуває за адресою: м.Дніпродзержинськ, вул.40 років Перемоги, 2-102, у праві виїзду за межі України - до моменту фактичного виконання рішення Долинського районного суду Івано- Франківської області від 02 лютого 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ Приватбанк суми боргу в розмірі 70 961 гривень 99 копійок..

З такою ухвалою не погодилася ОСОБА_2, подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову про відмову в задоволенні подання заявника, посилаючись на те, що вона є незаконною та необґрунтованою, оскільки постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу скасувати та відмовити заявнику в задоволенні його подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що, 20.08.2015 року державним виконавцем керуючись ст.17,19,20,25 ЗУ «Про виконавче провадження» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копію постанови та виклик було направлено сторонам виконавчого провадження. На виклик боржник не з'явився. Боржником борг не сплачено.

Задовольняючи подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ухиляється від виконання рішення суду.

Однак, з таким висновком суду погодитись неможливо, оскільки він не відповідає матеріалам справи та вимогам процесуального закону.

Згідно ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України - питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Форма і зміст такого подання нормативно врегульовані Інструкцією з організації примусового виконання рішень (затверджена наказом Мінюсту України № 512/5 від 02.04.2012 року з послідуючими змінами та доповненнями), зокрема розділом ХІ «Обмеження у праві виїзду за межі України та заборони вїзду в Україну», де визначено, що подання повинно містити: найменування суду, до якого подається подання; реквізити виконавчого документа, який перебуває на виконанні; реквізити виконавчого провадження; прізвище, імя та по батькові особи (боржника), дату народження (число. місяць, рік); підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх обовязків ( п. 11.1.1 розділу ХІ Інструкції).

У поданні мають бути визначені заходи (тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України з вилученням паспортного документа чи без такого), найменування органів, які мають їх здійснити ( п. 11.1.2 розділу ХІ Інструкції).

До подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження та копії інших документів (за потреби). У поданні також можуть зазначатися адреса місця проживання боржника та інші відомості, які відомі про цю особу державному виконавцю( п.п. 11.1.3; 11.1.4 розділу ХІ Інструкції).

В розділі ХІ Інструкції зазначені і інші вимоги щодо форми і змісту подання.

Про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду державний виконавець повідомляє боржника ( п. 11.1.5 розділу ХІ Інструкції).

Між тим, в матеріалах справи відсутні докази того, що державним виконавцем направлялось боржникові повідомлення про те, що до суду направлено подання про встановлення тимчасового його обмеження у праві виїзду за межі України, як і відсутні докази, що підтверджують факт ухилення боржника від виконання своїх обовязків щодо стягнення з нього на користь банку заборгованості за кредитним договором.

Звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 державний виконавець не прийняв до уваги, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від виконання (ч.1 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», п.18 ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження»).

У звязку з цим, державному виконавцю необхідно було надати суду належні та допустимі докази того, що дійсно боржник свідомо не виконував належні до виконання зобовязання в повному обсязі або частково, зокрема докази того, що він має змогу виконувати зобовязання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин і таке інше.

Саме невиконання боржником самостійно судового рішення протягом строку наданого держвиконавцем (зазначеного в постанові про відкриття виконавчого провадження), не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим написом обовязків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням суду, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів подання та виконавчого провадження.

З копій документів, що додані державним виконавцем до подання (виконавчий лист, постанова про відкриття виконавчого провадження, інформаційна довідка з Реєстру прав власності на нерухоме майно в порядку доступу державних виконавців, довідок отриманих від МВС, Податкової служби та Пенсійного фонду), - не вбачається умисне ухилення ОСОБА_2 від виконання покладених на неї обовязків.

Тобто, належних доказів ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, матеріали не містять, отже заявником не надано достатніх доказів в підтвердження навмисного чи іншого свідомого невиконання боржником своїх обов'язків по сплаті боргу, його наміру ухилитися від виконання покладених на нього зобовязань шляхом виїзду на постійне місце проживання до іншої країни та його приховування від виконавчих органів, а відділом державної виконавчої служби вжито ряд необхідних заходів для своєчасного і повного примусового виконання зазначеного виконавчого напису.

Матеріали подання не містять також доказів отримання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження та як наслідок повідомлення боржника про існування вказаного виконавчого провадження відносно нього.

Посилання подання державного виконавця на встановлене «неофіційне місце проживання боржника» та здійснений вихід за такою адресою жодним чином не свідчать про ухилення боржника від виконання обовязку, оскільки належних доказів того, що боржник дійсно проживає за адресою с.Васильківка вул.40 років Перемоги, буд.2, кв.102, м.Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області суду не надано.

Отже, державним виконавцем, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів в підтвердження своїх вимог, як і не доведено ті обставини, на які він посилається в своєму поданні.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду не може залишатись в силі і підлягає скасуванню, а у задоволенні подання державного виконавця Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області Добриднік С.А., про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 жовтня 2015 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні подання державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського МУЮ Дніпропетровської області ОСОБА_3 про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: Ж.І Максюта

Судді: Е.Л.Демченко

ОСОБА_4