У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Іваненко Ю.Г., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Підгайці» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Агро Підгайці», ОСОБА_5, третя особа - Зборівське районне управління юстиції Тернопільської області, про визнання недійсним договору оренди землі, визнання поновленим договору, визнання укладеною додаткову угоду до договору; за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Агро Підгайці» до ОСОБА_5, Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Підгайці» про визнання недійсним договору оренди землі та додаткової угоди до нього, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Підгайці» на рішення апеляційного суду Тернопільської області від 29 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія-Підгайці» (далі - ТОВ «Мрія-Підгайці») звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 20 травня 2008 року між ним та ОСОБА_5 укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого останній передав ТОВ «Мрія-Підгайці» у строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 1,22 га, що знаходиться на території Шумлянської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, строком на п'ять років.

15 квітня 2013 року ТОВ «Мрія-Підгайці» направило на адресу ОСОБА_5 листа з пропозицією укласти додаткову угоду до договору оренди землі та одночасно направило проект цієї додаткової угоди. Цього ж дня між ТОВ «Мрія-Підгайці» та ОСОБА_5 укладено додаткову угоду, якою продовжено оренду земельної ділянки строком на сім років.

Звернувшись до реєстраційної служби Підгаєцького районного управління юстиції Тернопільської області із заявою про реєстрацію права оренди земельної ділянки, позивач дізнався, що 20 березня 2015 року між ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Агро Підгайці» (далі - ТОВ «Мрія Агро Підгайці») укладено договір оренди цієї ж самої земельної ділянки.

Позивач вважав, що договір оренди від 20 березня 2015 року порушує його права як орендаря, оскільки ТОВ «Мрія-Підгайці» мало переважне право на укладення договору оренди спірної земельної ділянки. Крім того, на час укладення оспорюваного договору між ОСОБА_5 та ТОВ «Мрія Агро Підгайці», спірна земельна ділянка перебувала у його користуванні.

ТОВ «Мрія-Підгайці» просило визнати недійсним договір оренди землі від 20 березня 2015 року, укладений між ОСОБА_5 та ТОВ «МріяАгро Підгайці», визнати поновленим договір оренди землі від 20 травня 2008 року, укладений між ТОВ «Мрія Підгайці» та ОСОБА_5, та визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди землі від 20 травня 2008 року.

У травні 2016 року ТОВ «Мрія Агро Підгайці» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5, ТОВ «Мрія-Підгайці», у якому просило визнати недійсним договір оренди землі від 20 травня 2008 року, укладений між ТОВ «Мрія-Підгайці» та ОСОБА_5 та додаткову угоду до нього від 15 квітня 2013 року.

Ухвалою Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 22 червня 2016 року зазначені позови об'єднані в одне провадження.

Рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 25 липня 2016 року позов ТОВ «Мрія-Підгайці» задоволено.

Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 20 березня 2015 року між ТОВ «Мрія Агро Підгайці» та ОСОБА_5

Визнано поновленим договір оренди земельної ділянки від 20 травня 2008 року, укладений між ТОВ «Мрія-Підгайці» та ОСОБА_5

Визнано укладеною додаткову угоду № 1 від 15 квітня 2013 року до договору оренди землі від 20 травня 2008 року про поновлення та продовження терміну дії договору оренди, укладеного між ТОВ «Мрія-Підгайці» та ОСОБА_5 з 15 квітня 2013 року. У задоволенні позову ТОВ «Мрія Агро Підгайці» відмовлено.

Додатковим рішенням Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 26 липня 2016 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 29 вересня 2016 року рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 25 липня 2016 року у частині відмови у задоволенні позову ТОВ «Мрія Агро Підгайці» про визнання недійсним договору оренди землі від 20 травня 2008 року залишено без змін.

Рішення суду у частині позовних вимог ТОВ «Мрія Агро Підгайці» про визнання недійсною додаткової угоди № 1 від 15 квітня 2013 року скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих вимог з інших підстав.

Рішення суду у частині задоволення позову ТОВ «Мрія-Підгайці» про визнання недійсним договору оренди землі, визнання поновленим договору оренди землі, визнання укладеною додаткову угоду скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог ТОВ «Мрія-Підгайці».

Скасовано додаткове рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 26 липня 2016 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Мрія-Підгайці», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 20 травня 2008 року між ТОВ «Мрія-Підгайці» та ОСОБА_5 укладено договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,22 га, яка знаходиться на території Шумлянської сільської ради Підгаєцького району Тернопільської області, строком на п'ять років.

15 квітня 2013 року між ТОВ «Мрія-Підгайці» та ОСОБА_5 укладена додаткова угода № 1 до вказаного договору оренди землі, якою продовжено оренду земельної ділянки строком на сім років.

20 березня 2015 року між ОСОБА_5 та ТОВ «Мрія Агро Підгайці» укладено договір оренди цієї ж самої земельної ділянки, який зареєстрований у Підгаєцькому реєстраційному відділі ДП Центр державного земельного кадастру 07 липня 2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з положеннями ст. ст. 125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Підпунктом 6 п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державній реєстрації прав підлягає право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Учасники правочину, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують відповідний письмовий документ, надаючи згоду встановленої форми.

Разом з тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін під час укладення договорів оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Згідно з положеннями ст. 638 ЦК України, ст. ст. 125, 126 ЗК України договір оренди землі набуває чинності з дня проведення його державної реєстрації.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 червня 2016 року у справі за № 6-643цс16, яка розглянута ним у порядку глави 3 розділу V ЦПК України.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «Мрія-Підгайці», суд апеляційної інстанції, встановивши, що державна реєстрація додаткової угоди № 1 від 15 квітня 2013 року у встановленому законом порядку ні на час укладення договору оренди між ОСОБА_5 та ТОВ «МріяАгро Підгайці», ні на час реєстрації вказаного договору, проведена не була, керувався тим, що ТОВ «Мрія-Підгайці» не набуло прав орендаря щодо спірної земельної ділянки, а тому ТОВ «Мрія Агро Підгайці» уклавши 20 березня 2015 року з ОСОБА_5 договір оренди спірної земельної ділянки та зареєструвавши його 07 липня 2015 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, набуло право орендаря на цю земельну ділянку, та дійшов правильного висновку про дійсність вказаного договору та відсутність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Мрія-Підгайці».

Згідно з ч. 5 ст. 6 Закону України «Про оренду землі» право оренди підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відтак, чинність договору оренди і строк його дії відраховується також з моменту державної реєстрації. Нездійснення своїх обов'язків з реєстрації договору протягом двох років унеможливлює для ТОВ «Мрія-Підгайці» посилання на переважне право укладення договору оренди, оскільки таке право через два роки втрачене.

Інші договори касаційної скарги на висновки суду апеляційної інстанції не впливають і не є підставою для скасування рішення суду.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а рішення апеляційного суду залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія-Підгайці» відхилити.

Рішення апеляційного суду Тернопільської області від 29 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Іваненко Ю.Г. Ступак О.В.