ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5178/16-ц
Провадження № 2/210/617/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"30" жовтня 2017 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу в складі:

головуючого: судді Літвіненко Н.А.

при секретарі: Севанян М.Б.

з участю позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням , -

ВС Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні правом власності.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він володіє на праві спільної приватної власності з його братом ОСОБА_5 квартирою у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

07 листопада 2006 року у встановленому порядку позивач ОСОБА_2, зареєстрував відповідача ОСОБА_3 (на той час дружину), ОСОБА_6 - доньку, ОСОБА_7 - сина, а також ОСОБА_8 (син ОСОБА_3 від першого шлюбу) за адресою АДРЕСА_2.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 квітня 2015 року шлюб між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 розірваний.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продовжують бути зареєстрованими та мешкати у вищевказаній квартирі. Комунальні платежі нараховуються згідно численності зареєстрованих осіб. Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не сплачують комунальні платежі, тому позивач змушений сплачувати їх сам.

Позивач звертався до ОСОБА_3 з проханням, щоб вона, разом із сином ОСОБА_4 (Відповідач 2), добровільно здійснили зняття з реєстрації та звільнили вищевказану квартиру.

Просить суд визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою 13 в будинку 12 по пр.-ту Миру в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, знявши ОСОБА_3, ОСОБА_4 з реєстраційного обліку у квартирі 13 в будинку 12 по пр.-ту Миру в м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідачі та їх представник, кожен окремо, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Третя особа, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до суду не зявилась, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 та його рідний брат ОСОБА_5 володіють на праві спільної приватної власності - квартирою у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується Витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно № 15585595 від 14.08.2007 р. виданим Комунальним підприємством Дніпропетровської обласної Ради «Криворізьке бюро технічної інвентаризації».

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сімї та реєстрацію від 16.11.2016 р. № 5797, виданої відділом реєстрації місця проживання громадян ОСОБА_9 районної у місті ради уповноваженому власнику ОСОБА_2, який зареєстрований за адресою: м. Кривий Ріг, пр.. МируАДРЕСА_3, в тому, що у вказаному житловому приміщенні зареєстровано 4 члена сімї: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Як вбачається з рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.04.2015 р. шлюб між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 було розірвано.

Після розірвання шлюбу відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (син відповідача ОСОБА_3 від першого шлюбу) продовжують бути зареєстрованими та мешкати у вищевказаній квартирі. Комунальні платежі нараховуються згідно численності зареєстрованих осіб. Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не сплачують комунальні платежі, тому позивач змушений сплачувати їх сам.

Відповідно до ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте життя, окрім випадків, передбачених Конституцією України. Відповідно до цих положень кожен має право окреслити межу між собою та іншими, яку неможна перетинати всупереч його бажання. Це прагнення людини закріплено в ст.8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (Рим,4.11.1950 р), яка декларує, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя, житла. Виходячи із основних положень практики Європейського суду з прав людини, який ухвалив, що право на повагу до приватного життя включає фізичну моральну та психологічну недоторканість людини (ОСОБА_2 PRETTY v. THE UNITED KINGDOM Рішення ЄСПЛ від 29 квітня 2002 року) Концепція житла включає в себе право на безпечне користування місця проживання в умовах миру та поваги та гідності і ст. 8 Конвенції таким чином пропонує захист особистого життя та житла від будь-яких посягань та порушень суспільного порядку.

Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Також дана позиція викладена у ч. 1 ст. 321 ЦК України, де сказано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї. Інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Оскільки розрахунок платежів за надання комунальних послуг здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою житлового приміщення, це створює перешкоди для позивача в користуванні цією жилою площею. Відповідачі не сплачують комунальних платежі.

Таким чином, відповідачі, будучи зареєстрованими у належній позивачу квартирі, порушують його права та законні інтереси, порушують право власника на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном, передбачені ст. 319 ЦК України.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ст. 191 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст.ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Відповідно до абзацу 2 п. 33 постанови пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі, які зареєстровані у спірній квартирі з дозволу позивача систематично порушують правила співжиття, створюють для позивача, який також проживає в квартирі, неможливі умови для сумісного проживання з ними, не сплачують витрати за користування житловою площею квартири, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.71,72 ЖК України, ст. 321,386,391,405 ЦК України, ст.ст.10,60,ч.4 ст.208,209,212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою 13 в будинку 12 по пр.-ту Миру в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, знявши ОСОБА_3, ОСОБА_4 з реєстраційного обліку у квартирі 13 в будинку 12 по пр.-ту Миру в м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів із дня його проголошення.

Суддя: Н. А. Літвіненко