Справа № 310/7133/17
У Х В А Л А

Іменем України

14 листопада 2017 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Білоусової О.М.,

при секретарі Шевченко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист гідності, честі, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди.

14.11.2017 р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій позивач просив накласти арешт на земельну ділянку площею 0,7 га для ведення особистого селянського господарства, яка належить на праві приватної власності відповідачу по справі ОСОБА_2

В обґрунтування вжиття заходів забезпечення позову в заяві зазначив, що з боку відповідача відсутнє щонайменше каяття і бажання добровільно спростувати поширену ним неправдиву інформацію щодо позивача та відшкодувати завдану моральну шкоду і це свідчить про те, що відповідач може ухилятись і від виконання рішення суду у разі задоволення позову та він може до ухвалення рішення суду по справі здійснити розпорядження даним майном на корить інших осіб, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в частині відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивач просить накласти арешт на земельну ділянку площею 0,7 га для ведення особистого селянського господарства, яка належить на праві приватної власності відповідачу, про що надає копію інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з якого вбачається, що ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0,7 га, форма власності приватна, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства.

Так слід зазначити, що відповідно до п.15 Розділу Х Земельного кодексу України, до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2018 року, не допускається: а) купівля-продаж земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, крім вилучення (викупу) їх для суспільних потреб; б) купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, а також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

Купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, запроваджується за умови набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2018 року, в порядку, визначеному цим Законом.

Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами "а" та "б" цього пункту, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення).

Таким чином, зазначена земельна ділянка не може бути відчужена до 01.01.2018 р,. в наслідок чого підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку, суд не вбачає.

Крім того співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу) про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Зданої заяви не вбачається зазначення позивачем доказів на підтвердження співмірності виду забезпечення позову із заявленими вимогами, як передбачено ч.3 ст. 152 ЦПК України, так як і відсутні обґрунтовані припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 143, 151-153, 201,208- 210 ЦПК України, п.15 Розділу Х Земельного кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист гідності, честі, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні під час проголошення - протягом 5 днів з дня його отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_3