АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №639/6029/16-ц Головуючий суддя І інстанції Гаврилюк С.М.
Провадження № 22-ц/790/5941/17 Суддя доповідач Овсяннікова А.І.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Сащенко І.С., Коваленко І.П.

при секретарі Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 серпня 2017 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2016 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2016 року позов ПАТ «УкрСиббанк» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 02 серпня 2012 року в розмірі 264198,35грн., яка складається з: 217609,48грн. заборгованість за кредитом; 36729,46грн. заборгованість по відсоткам; 5656,91грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту; 4202,50грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по відсоткам.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» з витрати по сплаті судового збору в розмірі 3962,98грн.

У березні 2017 року ТОВ «Українська факторингова компанія» звернулася до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Зазначає, що 06 березня 2017 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу №79, згідно умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту та придбання транспортного засобу №0 від 02 серпня 2012 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія», а, отже, існують підстави для процесуального правонаступництва, зокрема для заміни стягувача з виконання вищезазначеного рішення.

В судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 серпня 2017 року заяву ТОВ «Українська факторингова компанія» про заміну сторони виконавчого провадження залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ТОВ «Українська факторингова компанія» просить ухвалу суду скасувати і ухвалити нову, якою замінити стягувача, а саме ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Українська факторингова компанія».

Зазначає, що суд фактично залишив без виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2016 року відносно ОСОБА_1, оскільки ПАТ «УкрСиббанк», відступивши право вимоги, позбавило себе права стягувача, а ТОВ «Українська факторингова компанія» набувши право кредитора може набути право стягувача лише відповідно до ухвали суду.

Більш того, суд не міг не знати, що виконавчий лист видавався попередньому стягувачу, оскільки в матеріалах справи міститься відмітка про видачу виконавчого листа по справі.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні суд першої інстанції виходив з того, що само по собі рішення суду про стягнення з однієї особи на користь іншої не свідчить про те, що ці особи стають сторонами виконавчого провадження автоматично. Особи (стягувач та боржник) стають сторонами виконавчого провадження лише після винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, чому передує звернення заінтересованої особи до відділу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення. Відсутність виконавчого провадження позбавляє суд можливості замінити сторону виконавчого провадження.

З висновком суду колегія суддів погодитися не може.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2016 року позов ПАТ «УкрСиббанк» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 02 серпня 2012 року у розмірі 264198,35грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3962,98грн.

На підставі заяви представника Банку видано виконавчий лист, який поштою направлено на адресу Банку.

Згідно відповіді Жовтневого ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області від 07 червня 2017 року, за результатами перевірки відомостей автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні в Жовтневому ВДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 коштів не перебуває.

06 березня 2017 року між ТОВ «Українська факторингова компанія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу №79, згідно умов якого право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту та придбання транспортного засобу від 02 серпня 2012 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, перейшло до ТОВ «Українська факторингова компанія».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч.1, 2 ст.15 ст. 8 Закону сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обовязковими тією мірою, якою вони були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до положень ч.1 ст.37 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Частиною 1 ст. 378 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про заміну сторони виконавчого провадження, невірно витлумачив вищезазначені положення закону та дійшов помилкового висновку про те, що заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником має відбуватися лише у відкритому виконавчому провадженні та залишив поза увагою те, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення i заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

За таких обставин ухвала підлягає скасуванню, а заява ТОВ «Українська факторингова компанія» про заміну стягувача підлягає задоволенню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Керуючись ст.ст. 307ч.2п.2, 312ч.1п.2, 313, 314ч.1п.6, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 28 серпня 2017 року скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити стягувача з виконання рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2016 року по справі №639/6029/16-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зазначивши стягувачем Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» замість Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк».

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: