АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/1907/16-ц Номер провадження 22-ц/786/2930/17Головуючий у 1-й інстанції Крючко Н. І. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого-судді Прядкіної О.В.,

суддів: Обідіної О.І., Пікуля В.П.,

при секретарі Лимар О.М.,

за участі:представника позивача ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк»

на рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 24 травня 2017 року

за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_4 про повернення безпідставно набутих коштів,

третя особа - ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2016р. ПАТ«Альфа-Банк» звернувся до суду з даним позовом. На обґрунтування вимог вказував, що відповідачу 15 липня 2015р. при отриманні грошових коштів з двох кредитних карток касиром банку помилково було видано зайвих 30 000грн., які просили стягнути з ОСОБА_4

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 24 травня 2017 року задоволенні позову відмовлено.

Рішення оскаржив позивач, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення і ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що касиром відділення «Полтавське» ПАТ «Альфа-Банк» ОСОБА_3 15.07.2015 року о 16 год.17 хв. було виконано операції з видачі готівки клієнтці ОСОБА_4 на суму 20000 грн., та на суму 5000 грн., на підтвердження чого було видано квитанції.

Згідно до акту ревізії цінностей, що знаходяться у підзвіті касового працівника ОСОБА_3 у відділення «Полтавське» ПАТ «Альфа-Банк», проведеної на підставі розпорядження № 25 від 15 липня 2015 року, що у грошовому сховищі відділення «Полтавське» ПАТ «Альфа-Банк» виявлено нестачу у розмірі 30000 грн. (т.1 а.с.8-9).

Відповідно до акту моніторингу відеоспостереження по факту рахункової помилки касира ОСОБА_3 при видачі грошей у сумі 50 000 грн. з каси № 2 на відділенні «Полтавське» ПАТ «Альфа-Банк» за адресою м. Полтава. вул. Куйбишева, 19-а клієнту ОСОБА_4 від 15 липня 2015 року, встановлено, що касир ОСОБА_3 станом на 15 липня 2015 року працювала на робочому місці каси №2 за адресою м. Полтава, вул. Куйбишева, 19-а. Зазначене робоче місце каса №2 спостерігається двома камерами відеоспотереження: камера №11 фіксує робоче місце касира, камера № 06 фіксує клієнта перед касою в залі. Відеоспостереженням було виявлено: з камери №11 15 липня 2015 року о 16 год. 17 хв. касир оформила видаткові документи про зняття коштів з карток клієнта ОСОБА_4, після цього поклала на касовий лоток пачку грошових купюр запаяну у прозорий поліетиленовий пакет, яка складалася з 10 корінців, обандеролених бандерольними кільцями з полосами фіолетового кольору, якою передбачено відрізняти різний номінал купюр гривні за кольорами бандерольок), що відрізняє 50 гривневі купюри від інших, порахувала пальцем кожний корінець і видала описану пачку клієнту ОСОБА_4 через касовий лоток. На цей час з камери №6 зафіксовано клієнтку ОСОБА_4, яка взяла з вихідного лотка пачку, що описана вище (10 корінців по 5 тис. грн. у фіолетових бандерольних кільцях) і не відкриваючи для перерахування отримані кошти поклала до своєї сумки в сумі 50 тис. грн., номіналом по 50 грн. по 5 тис. грн. у кожному корінці. Зазначена інформація підтверджена підписами контрольно-ревізійної групи та матеріально-відповідальними особами (т.1 а.с.10).

Згідно акту службового розслідування по факту рахункової помилки касири ОСОБА_3 відділення «Полтавське» ПАТ «Альфа-Банк», 15 липня 2015 року о 16 год. 17 хв. У відділенні ПАТ «Альфа-Банк» ОСОБА_4, при отриманні готівки в касі незаконно отримала на 30 000 грн. більше, ніж зазначено у видаткових документах, про що було повідомлено Октябрський РВ ПМУ УМВС України у Полтавській області (т.1 а.с.97).

Постановою від 28 вересня 2015 року старшого слідчого СВ Октябрського РА ПМУ УМВС України в Полтавській області, за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0002081 від 03 серпня 2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, встановлено, що ОСОБА_3 допустила розрахункову помилку при видачі коштів у сумі більшій від запитуваної ОСОБА_4, а ОСОБА_4 не висловлювала наміру на передачу їй більше, ніж запитуваної суми, та не мала умислу на заволодіння даними грошовими коштами. На підставі наведеного кримінальне провадження закрито у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення (т.1 а.с.17).

Відповідно до квитанцій 15 липня 2015 року касиром ПАТ «Альфа-Банк» ОСОБА_5 в касі банку було видано ОСОБА_4 готівкою грошові кошти у розмірі 20 000 грн. і 5 000 грн., що засвідчено підписами клієнта і касира (т.1 а.с.95-96).

Покладаючи в основу свого рішення про відмову у задоволенні позову про стягнення грошових коштів, як помилково виданих ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що факт безпідставності набуття відповідачкою грошових коштів в сумі 30 000 грн. не встановлений, а будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження даного факту суду надано не було.

Колегія суддів погоджується з такими висновками місцевого суду.

За змістом ч. 1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Стаття 1215 ЦК України встановлює випадки, коли набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню.

Так, не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ч. 1 ст.1215 ЦК України ).

Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст.1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Обгрунтовуючи позовні вимоги та доводи апеляційної скарги, позивач посилається на акт моніторингу відео спостереження записів камери касира ОСОБА_3 та клієнта ОСОБА_4, як доказ помилково виданих касиром грошових банкнот обандеролених кільцями з полосами фіолетового кольору, що відповідає купюрам номіналом 50 гривень, а не пачки обандеролених кільцями з полосами жовтого кольору, що відповідає купюрам номіналом 20 гривень, які підлягали видачі відповідачу.

Даючи оцінку вказаним доводам апеляційної скарги та відеодоказам, колегія суддів виходить з приписів, визначених ч.3 ст.60 ЦПК України про те, що доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно з ч.1 ст.179 цього ж Кодексу предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими

засобами доказування.

В рішенні районний суд зазначив, що сам факт безпідставної видачі касиром надлишкової суми не може свідчити про безпідставне отримання клієнтом банку надлишкової суми без відповідних касових роздруківок на вказану суму. Вказане свідчить про допущення рахункової помилки касиром, котра є матеріально - відповідальною особою, що призвело до нестачі коштів, які частково ОСОБА_3 ( в розмірі 15 тис.грн.) добровільно відшкодувала банку. При цьому недобросовісності з боку набувача не встановлено.

Таким чином, позивачем не доведено, що набувач зобов'язаний повернути банку безпідставно набуте майно в заявленому розмірі.

З приводу доводів апеляційної скарги щодо неналежної оцінки судом відеодоказів, колегія суддів зауважує, що відео з камери № 11 фіксує дії касира 15 липня 2015 року о 16 год. 17 хв.21-27 сек. по перерахунку грошових коштів в пачках грошових купюр у прозорому поліетиленовому пакеті. Проте, достеменно встановити колір бандерольних кілець з наданого відео неможливо, бо їх колір є недостатньо вираженим і коливається від темно-сірого до світло-блакитного. Також неможливо категорично стверджувати колір бандерольних кілець на пачках грошових купюр і у роздруківці цього моменту відео на кольоровому принтері ( т.2, а.с. 143-144 ).

Відео з камери № 6 з боку клієнта фіксує особу жіночої статі, яка стоїть спиною до камери, а тому твердження, як акту моніторингу відеоспостереження, так і апеляційної скарги не спростовують висновків районного суду про те, що не можливо ідентифікувати особу клієнта, оскільки дане відео не зафіксувало обличчя та дій клієнта банку в момент обслуговування біля каси та в момент передачі коштів клієнту, за допомогою якого можливо було б ідентифікувати особу - клієнта банку, саме ОСОБА_4

Між тим, рішення суду згідно положень ч.4 ст.60 ЦПК України не може ґрунтуватись на припущеннях, а позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б беззаперечно вказували колір бандерольних кілець в пачках грошових купюр,які видавала ОСОБА_3 , а також на особу їх одержувача.

Крім того, позивачем не надано також доказів щодо видачі ОСОБА_4 100 доларів США та здійснення відповідних дій по продажу цій фізичній особі іноземної валюти за готівкові гривні.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає,що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303,307,308,315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 24 травня 2017 року

залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий-суддя /підпис/ О. В. Прядкіна

Судді: /підпис/ О. І. Обідіна

/підпис/ В. П.Пікуль

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області О. В. Прядкіна