Провадження № 2/263/2188/2017
Справа № 263/9567/17
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2017 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області ОСОБА_1, розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувшись до суду з вищевказаним позовом, просив розірвати укладений із відповідачем шлюб та стягнути з останньої аліменти на утримання дитини.

Ухвалою суду від 04 серпня 2017 року позов залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

18 серпня 2017 року на адресу суду на виконання ухвали від 04 серпня 2017 року позивачем надано пакет документів на усунення зазначених недоліків. При цьому позивач змінив позовні вимоги, просив розірвати шлюб та визначити місце проживання дитини.

Подана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 119, 120 ЦПК України.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України в позовній заяві повинні бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначені докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Позивач, між іншим, звертається до суду з позовними вимогами про визначення місця проживання малолітніх доньок сторін.

Так, позивач просить залишити сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживати з ним.

При цьому, позивач жодним чином не обґрунтовує дану вимогу.

Так, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів.

Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Відповідно до ст. 161 СК України зазначене питання вирішується судом або органом опіки та піклування в разі якщо між сторонами існує спір.

З тексту позовної заяви вбачається, що між сторонами відсутній спір щодо визначення місця проживання дітей.

Між тим, позивач звертається до суду з вимогою про визначення місця проживання дитини.

При цьому, позивач в позовній заяві не зазначив в чому спірність правовідносин, що склалися між сторонами щодо визначення місця проживання їх малолітньої дитини, чим це підтверджується і чому не може бути вирішено сторонами у безспірному порядку.

Таким чином, позивачем позовні вимоги в цій частині жодним чином не обґрунтовані. Виходячи з наведеного, позивачеві необхідно визначитися зі своїми позовними вимогами, навести обґрунтування цих позовних вимог та зазначити докази на підтвердження кожної обставини.

Позивачем також не обґрунтовані підстави об`єднання в одному провадженні позовних вимог про розірвання шлюбу і про визначення місця проживання дитини, оскільки розгляд цих вимог в одному провадженні може безпідставно затягнути розгляд справи в частині розірвання шлюбу, оскільки для вирішення питання про місце проживання дитини, між іншим, необхідно подати суду висновок органу опіки та піклування щодо вирішення питання про те, з ким саме доцільно залишити проживати дитину після розірвання шлюбу, якому передує збір ряду документів, обстеження житлових умов обох батьків, засідання опікунської ради тощо.

Крім цього, вирішення спору щодо визначення місця проживання малолітньої дитини впливає на права та обов'язки служби у справах дітей за місцем проживання дитини.

Разом з цим, позивачем в позовній заяві не зазначено, де саме проживає дитина на даний час.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_2 не обґрунтовані в частині вимог про визначення місця проживання малолітньої дитини та не наведені докази на підтвердження кожної обставин, а тому дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини - залишити без руху і надати позивачеві термін для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали.

Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків, шляхом подання до суду позовної заяви в новій редакції. Роз`яснити позивачеві, що у разі не виправлення недоліків в зазначений строк заява вважатиметься не поданою та буде їй повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.О. Мельник