Справа №461/3870/17>
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 листопада 2017 року
Галицький районний суд м. Львова
головуючого судді Юрківа О.Р.,
секретаря судового засідання Кузьми Д.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові питання ухвалення додаткового рішення суду, -
рішенням Галицького районного суду м. Львова від 19.10.2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 08.09.2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрований в реєстрі за № 2896, в частині відчуження та набуття права власності на приміщення ІІІ (вбиральні) площею 7,3 кв. м; визнано недійсною та скасовано реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності ОСОБА_3 на квартиру АДРЕСА_2 П., у м. Львові, здійснену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_2 на підставі рішення про державну реєстрацію права власності індексний номер 31380291 від 14.09.2016 року, номер запису про право власності: 16379302, в частині реєстрації права на приміщення ІІІ (вбиральні) площею 7,3 кв. м.

На рішення суду було подано апеляційну скаргу відповідачем ОСОБА_3

Ухвалою судді Апеляційного суду Львівської області від 13.11.2017 року справа повернута до суду І інстанції для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти вирішення питання про стягнення судового збору заперечила.

Інші учасники справи до суду не прибули, хоча були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

При поданні позову та відкриття провадження у справі позивачем ОСОБА_4 судовий збір сплачений не був. Ухвалою суду від 06.06.2017 року позивачу сплата судового збору була відстрочена до ухвалення рішення по справі.

У звязку із задоволенням двох позовних вимог ОСОБА_1 з відповідачів на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірах, передбачених ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з положеннями ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (далі Закон), ставка судового збору за подання позову немайнового характеру фізичною особою складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (ч. 3 ст. 7 Закону).

Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про ухвалення додаткової постанови, якою необхідно вирішити питання стягнення судових витрат з бюджету на користь позивача.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

винести додаткове рішення у справі.

Стягнути з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ДСА України 1280,00 грн. судового збору.

Додаткове рішення може бути повністю або частково оскаржено сторонами до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня проголошення постанови.

Суддя О.Р. Юрків