Справа №: 398/3519/17
провадження №: 4-с/398/87/17
УХВАЛА

Іменем України

"01" грудня 2017 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Бугайченко Т.А., за участі секретаря Величко Т.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Олександрія скаргу Публічого акціонерного товариства «Родовід Банк» на рішення державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 про повернення виконавчого документу стягувачеві, де заінтересованою особою є ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в :

Представник Публічого акціонерного товариства «Родовід Банк» звернувся до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 в якій просить , визнати незаконними дії державного виконавця при винесенні постанови від 15.09.2017 року про повернення виконавчого документу стягувачеві, скасувати вказану постанову та зобов»язати державного виконавця відновити виконавче провадження. Свої вимоги мотивує тим, що 01.04.2014 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь Публічого акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 171 419,09 грн , який був поданий банком на виконання. Не здійснивши всіх необхідних дій для виконання рішення суду, державним виконавцем 15.09.2017 року було винесено оскаржувану постанову. Про вказану постанову представник банку дізнався 25.09.2017 року та звернувся до суду за захистом прав банку з даною скаргою.

Представник ПАТ «Родовід Банк» в судове засідання не з»явився, надіслав клопотання про розгляд скарги у його відсутність.

Державний виконавець в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні скарги, посилаючись на те, що всі необхідні дії для виконання виконавчого документу нею були здійснені. Але у зв»язку з відсутністю у боржника майна, була винесена оскаржувана постанова. Пояснила, що при виконанні рішення суду здійснювались запити до Фіскальної служби, Пенсійного фону, бунківських установ, сервісного центру УМВС з метою виявлення майна боржника, але вказані заходи виявились безрезультатними. Не заперечувала тих обставин, що із запитом до БТІ з метою виявлення майна боржника не зверталась. Підстав для оголошення в розшук боржника нею виявлено не було, оскільки місце проживання ОСОБА_2 їй відоме. Вона проживає за адресою зазначеною у виконавчому листі. Під час виходу на місце проживання боржника ніякого майна виявлено не було, про що було складено акт від 12.07.2017 року, але яке саме майно було виявлено під час складання акту, чому на нього неможливо звернути стягнення та чи було воно виявлено взагалі не пам»ятає. Кому належить квартира у якій проживає ОСОБА_2 не перевіряла та місце реєстрації боржника не встановила, оскільки УДМС відповіді на її запит не надало.

ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду скарги повідомлялась належним чином.

Суд, заслухавши державного виконавця, дослідивши матеріали скарги та матеріали виконавчого провадження, дійшов висновку про необхідність вимоги за скаргою задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до статей 57-60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, ща на виконанні у Олександрійському міськрайонному відділі ДВС перебував виконавчий документ №2/1118/736/13, виданий 01.04.2014 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області, про стягнення із ОСОБА_2 на користь Публічого акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 171 419,09 грн .

15.09.2016 року постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження № 52193451 та запропоновано боржнику до 22.09.2016 року виконати рішення суду у добровільному порядку .

З метою з»ясування майнового стану боржника та виявлення її майна державним виконавцем здійснювались запити до Фіскальної служби, Пенсійного фону, бунківських установ, сервісного центру УМВС, але майно боржника на яке можливо звернути стягнення виявлено не було.

26.05.2017 року державним виконавцем було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, яка мотивована тим, що у боржника відсутнє майно на яке може бути звернено стягнення (а.с.6).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Дійсно, державний виконавець виконав значний обсяг заходів щодо виявлення майна боржника, використовуючи права і обов"язки передбачені ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» , але матеріали справи та виконавчого провадження, оглянутого судом, свідчать про те, що ці заходи для виявлення майна боржника не можна вважати вичерпними.

Зокрема, 12.07.2017 року державним виконавцем складено акт про те, що за місцем проживання боржника майно, яке належить боржнику та на яке можливо звернути стягнення відсутнє. При цьому в акті так і не зазначено, яке саме майно виявлене і чому на нього неможливо звернути стягнення. Кому належить квартира, в якій мешкає боржник, державним виконавем не перевірялось, із запитом до БТІ, місцевих органів влади з метою виявлення власника квартири державний виконавець не зверталась.

Наявність у боржника нерухомого майна виконавцем перевірялось лише шляхом отримання інформації з Реєстру права власності на нерухоме майно, до БТІ виконавець не звертався, хоча формування Реєстру шляхом внесення інформації з БТІ ще не завершено.

Крім того , місце реєстрації боржника також не встановлено та належність їй майна за адресою реєстрації , не перевірено.

За таких обставин дії державного виконавця щодо винесення оскаржуваного рішення та повернення стягувану виконавчого листа слід визнати неправомірними, а постанову про повернення виконавчого листа слід скасувати.

Разом з тим підстави для задоволення вимог щодо зобов"язання державного виконавця відновити виконавче провадження відсутні, оскільки ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено порядок відновлення виконавчого провадження у разі скасування судом постанови державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу та вказані дії являються обов"язком державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 383, 384 ЦПК України, суд ,-

Ухвалив :

Вимоги за скаргою задовольнити частково.

Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу ДВС Головного терироіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 при винесені постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві від 15.09.2017 року по виконавчому провадженню № 52193451.

Постанову державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області ОСОБА_1 від 15.09.2017 року, винесену в межах виконавчого провадження № 52193451 про повернення виконавчого документу стягувачеві - скасувати.

В задоволенні решти вимог за скаргою відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції протягом п»яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення у той же строк, починаючи з дати отримання копії ухвали.

Суддя Т.А.Бугайченко