Провадження № 2/521/5308/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
Головуючого судді Гуревського В.К.
за секретаря Ардаковська А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Табанжі Шафіка про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Табанжі Шафіка та просив визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 56 в будинку № 25 корп. 2 по вул. Космонавтів у м. Одеса; та встановити порядок виконання судового рішення, відповідно до якого після набрання ним законної сили, це рішення є підставою для зняття з реєстраційного обліку громадянина відповідача, за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на таке.
ОСОБА_1 є власником квартири № 56 в будинку № 25 корп. 2 по вул. Космонавтів у м. Одеса. У даній квартирі зареєстровані: ОСОБА_1 (основний), ОСОБА_2 (син), ОСОБА_3 (дружина), ОСОБА_4 (дочка), Табанжі Шафіка (піднаймач). Табанжі Шафік за адресою реєстрації ніколи не проживав, його речей в спірній квартирі немає, з реєстрації не знявся, проживає у іншій державі й взагалі не мешкає у м. Одеса. Окрім того, 10 серпня 2017 року від громадянина ОСОБА_5 Ліван Табанжі Шафіка надійшла заява-згода із змісту якої слідує, що зазначена особа дає згоду та просить зняти її з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_2,- громадянином України - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Оскільки позивач сплачує всі видатки по квартирі та комунальні платежі, в яких відповідач участі не бере, факт реєстрації відповідача в його квартирі створює позивачу перешкоди в користуванні власністю, тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.
Відповідач у судове засідання не зявився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у звязку з його неявкою та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 169 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, який не зявився, у порядку заочного розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторони, представлених нею письмових доказів.
ОСОБА_1 є власником квартири № 56 в будинку № 25 корп. 2 по вул. Космонавтів у м. Одеса, на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 08 травня 1997 року.
Право власності на вищезазначену квартиру за ОСОБА_1 було зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 19 травня 1997 року за № 89 стор. 100 книга 214 пр.
На підставі довідки (виписка із будинкової книги про склад сімї та реєстрації) №2303 від 21 вересня 2017 року, у квартирі № 56 в будинку № 25 корп. 2 по вул. Космонавтів у м. Одеса зареєстровані: ОСОБА_1 (основний), ОСОБА_2 (син), ОСОБА_3 (дружина), ОСОБА_4 (дочка), Табанжі Шафіка (піднаймач).
На прохання громадянина ОСОБА_5 Ліван - Табанжі Шафіка, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_1 надав свою згоду на реєстрацію його місця проживання за адресою вищевказаного житлового приміщення, яке знаходиться у приватній власності позивача.
Після цього Табанжі Шафіку 31 серпня 2015 року була надана посвідка № ТР129084 на тимчасове проживання в державі Україна, строком дії до 30 серпня 2016 року, який вже сплинув.
Табанжі Шафік, отримавши згоду ОСОБА_1 на реєстрацію свого місця проживання у квартирі, яка належить позивачу, здійснив відповідну з формальних підстав, оскільки на той час мав наміри скористатися наданим йому правом на тимчасове проживання на території України з метою працевлаштування, але, згодом його особисті наміри змінилися та він фактично, так і не вселився у житло, де він є зареєстрованим по теперішній час.
Той факт, що Табанжі Шафік фактично ніколи не проживав за місцем своєї реєстрації підтверджується актом-підтвердження від 20 березня 2017 року, який був складений мешканцями будинку № 25/2 по вул. Космонавтів у м. Одесі.
10 серпня 2017 року від громадянина ОСОБА_5 Ліван Табанжі Шафіка надійшла заява-згода із змісту якої слідує, що зазначена особа дає згоду та просить зняти її з місця реєстрації за адресою: АДРЕСА_2,- громадянином України - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідна заява-згода була складена в Консульстві України в місті Дубай Обєднані Арабські Емірати та належним чином посвідчена третім секретарем з консульських питань Консульства України в місті Дубай ОСОБА_7 і зареєстрована у реєстрі за № 570/1289-17, яка також підтверджує, що Табанжі Шафік проживає у іншій державі й взагалі не мешкає у м. Одеса.
Оскільки розрахунок експлуатаційних платежів і платежів за надання комунальних послуг здійснюється, виходячи з кількості зареєстрованих за адресою житлового приміщення, це створює перешкоди для позивача в користуванні цією жилою площею. Відповідач на вказаній житловій площі не проживає, з реєстрації за вказаною адресою не знявся, чим порушує права та законні інтереси позивача. Також реєстрація відповідача за спірною адресою створює позивачу перешкоди в здійсненні розпорядження цією житловою квартирою.
Згідно ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном. Тому такими діями відповідачів порушені права та законні інтереси позивача у справі.
Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Оскільки з наданих суду доказів вбачається відсутність відповідача в спірному жилому приміщенні понад встановлені законом строки, суд задовольняє позов.
Суд враховує, що відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Згідно зі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Таким чином, рішення суду по справі про задоволення позову після набуття ним законної сили є підставою для скасування реєстрації відповідача за вищевказаною адресою.
Оскільки відповідач за вказаною адресою не проживає, ця житлова квартира не є його місцем проживання або місцем перебування, він має бути визнаний особою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Враховуючи обставини справи, суд вважає за необхідне визнати позов обґрунтованим, та визнати громадянина ОСОБА_5 Ліван Табанжі Шафіка, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 56 в будинку № 25 корп. 2 по вул. Космонавтів у м. Одеса; та встановити порядок виконання судового рішення, відповідно до якого після набрання ним законної сили, це рішення є підставою для зняття з реєстраційного обліку громадянина ОСОБА_5 Ліван Табанжі Шафіка, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобовязання в натурі.
Згідно вимог статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.
Відповідно до ст. 217 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочку або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 29, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст. 72 ЖК України, ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», ст.ст. 10, 11, 88, 169, 209, 212, 214-215, 217, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, СУД
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати громадянина ОСОБА_5 Ліван Табанжі Шафіка, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 56 в будинку № 25 корп. 2 по вул. Космонавтів у м. Одеса.
Встановити порядок виконання судового рішення, відповідно до якого після набрання ним законної сили, це рішення є підставою для зняття з реєстраційного обліку громадянина ОСОБА_5 Ліван Табанжі Шафіка, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою: АДРЕСА_1.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення з заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: Гуревський В.К.