Провадження № 2/522/8475/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2017 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Кравчук Т.С.,

при секретарі Антонецькому С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати договір оренди житлової площі, а саме: квартири, що розташована за адресою АДРЕСА_1, від 30 травня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, стягнути з ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 11 600 гривень.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 30 травня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір оренди квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Оренда плата згідно умов договору складала 5 800 гривень в місяць не пізніше 30 числа кінця місяця, здійснювалася наперед місяця. Вказаний договір оренди було укладено на 1 рік - з 30 травня 2017 року до 30 травня 2018 року.

Так, на вимогу ОСОБА_2 позивачка 30 травня 2017 року внесла як передоплату 11600 грн.00 коп. за перший місяць та останній місяць проживання.

Однак, враховуючи те, що позивачкою було знайдено інше житло, вона на третій день, а саме: 02 червня 2017 року повідомила відповідачці про намір розірвати договір оренди та зобов'язання повернути сплачені кошти у сумі 11 600 гривень.

Враховуючи, що відповідачкою на даний час не повернені позивачці кошти у розмірі 11 600,00 гривень, ОСОБА_1 просить її позов задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка просила справу розглядати за її відсутності, просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі з підстав викладених у запереченнях на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 30 травня 2017 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір оренди квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Оренда плата згідно умов договору складала 5 800 гривень в місяць не пізніше 30 числа кінця місяця, здійснювалася наперед місяця. Вказаний договір оренди було укладено на 1 рік - з 30 травня 2017 року до 30 травня 2018 року.

Позивачка зазначає, що ОСОБА_2 взяла в неї 11600,00 грн. за оренду квартири, яку вона відмовилася орендувати та ОСОБА_2 зобов'язана повернути їй вказані грошові кошти. Однак, доказів на підтвердження власних слів позивачкою не надано.

Також, суд вважає, що виписка ПАТ КБ "ПриватБанк" не є доказом перерахування грошових коштів в означеному позивачкою розмірі на користь відповідачки, вказаний документ не містить жодний згадувань про ОСОБА_2 або про укладений договір оренди.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (стаття 10 ЦПК України). Згідно із ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнанні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Договір оренди був укладений з 30.05.2017 по 30.05.2018 рр., орендна плата визначена на рівні 5800 грн. на місяць.

Договір оренди житлової площі був підписаний сторонами, однак він не може вважатися розірваним в порядку п. 3 Договору, згідно якого у разі розірвання договору кожна зі сторін зобов'язується попередити іншу не менш ніж за 14 днів. Відповідно до п. 5 Договору при достроковому розірванні договору за ініціативою орендатора при умові дотримання умов договору орендодавцем, орендатор не вправі вимагати компенсації частини раніше внесеної орендної плати за фактично не прожитий час.

Таким чином, враховуючи, що позивачкою не доведено передачу відповідачці суми у розмірі 11 600,00 гривень, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів з ОСОБА_2

Щодо розірвання договору оренди, то суд також відмовляє у його задоволенні, так як вже на момент звернення до суду договір оренди був розірваний, так як позивачка в орендованій квартирі не проживала та не сплачувала орендну плату.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору оренди та стягнення коштів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя: 14.11.2017