АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва у складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКравець В.А., Мазурик О.Ф.
при секретаріПотапьонок К.В.,
представника позивача ОСОБА_5,

відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 27 червня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, третя особа Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності в порядку спадкування,

за зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8 про визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Солом'янського суду м. Києва від 27 червня 2017 року позов ОСОБА_8 задоволено, визнано за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на квартиру АДРЕСА_1. У задоволенні зустрічного позову про визнання заповіту недійсним відмовлено, вирішено питання про судові витрати. / т. 2 а.с. 86- 93/

№ справи 760/26297/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/8990 /2017
Головуючий у суді першої інстанції: Букіна О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу на рішення суду посилаючись на його незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема не вирішено питання відповідності заповіту від 07.08.2008 р., складеного ОСОБА_10 на користь ОСОБА_8 дійсному волевиявленню заповідача. Вказувала на те, що судом не встановлено факту особистого знайомства спадкодавця зі спадкоємцем, заповіт не було оглянуто в оригіналі, у витребуванні оригіналу безпідставно відмовлено, не встановлено місце знаходження другого примірника. Також вказувала, що поза увагою суду першої інстанції залишилась обставина алкоголізму спадкодавця, невмотивовано відхилено покази свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, які особисто знали померлого, надано безпідставну перевагу свідкам зі сторони ОСОБА_8 Також безпідставно відмовлено у проведенні комплексної експертизи рукописного тексту заповідача на заповіті. Крім того, зазначала, що висновок судової посмертної психіатричної експертизи, повинен бути оцінений у сукупності з іншими доказами, оскільки є неоднозначним та базується лише на довідці КМПНД №5 про проведення психіатричного огляду від 09.10.2008 р. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просила рішення суду скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічних позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та відповідача, які з'явились у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення залишенню без змін на підставі наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 від 23.06.2000 р. встановлено, що ОСОБА_6 є донькою ОСОБА_10 / а.с. 34/.

22.03.2014 року ОСОБА_10 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 /а.с. 32; 87/.

Після смерті ОСОБА_10 відкрилась спадщина на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 / а.с 39/.

Встановлено, що за свого життя ОСОБА_10 склав заповіт на користь позивача ОСОБА_8, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 08.07.2008 року та зареєстрований в реєстрі за № 961 /а.с.4,5/.

З заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_10 звернулася відповідач ОСОБА_6, як спадкоємець за законом першої черги та позивач ОСОБА_8, як спадкоємець за заповітом / а.с. 28, 31/.

Постановою державного нотаріуса Дев'ятої Київської нотаріальної контори Русіної Н.О. від 15.09.2014р. ОСОБА_6 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_10, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно /а.с.39/.

Постановою державного нотаріуса Дев'ятої Київської нотаріальної контори Русіної Н.О. від 19.09.2014 р. ОСОБА_8 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_10 в зв'язку із тим, що ним не було надано правовстановлюючих документів на спадкове майно /а.с.6/.

Квартира АДРЕСА_1 належала спадкодавцю - ОСОБА_10 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.09.2008 року /а.с.39/.

25.04.2016 року Київським міським центром судово-психіатричної експертизи Департаменту охорони здоров'я Київської міської державної адміністрації проведено експертизу та складено Висновок судово-психіатричного експерта № 315.

За результатами експертного дослідження експертом надано відповіді, що на період укладання заповіту 08.07.2008 р. ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 не виявляв ознак будь-якого психічного розладу; за своїм психічним станом ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними.

Визнаючи за ОСОБА_8 право власності на спірну квартиру в порядку спадкування за заповітом, суд першої інстанції вірно керувався вимогами ст. 1217 ЦК України про те, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом, ст.ст.1233,1234 ЦК України про те, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті, а право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, про те, що не знайшло своє підтвердження посилання відповідача на те, що на момент складання спірного заповіту ОСОБА_10 не міг усвідомлювати значення своїх дій та керуватися ними.

З досліджених судом першої інстанції доказів вбачається, що волевиявлення заповідача було вільним, оскільки згідно з показами свідків ОСОБА_15, ОСОБА_16 позивач ОСОБА_8 підтримував близькі дружні відносини із заповідачем та допомагав йому, що створювало підґрунтя до складання заповіту на користь позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції невмотивовано відхилено покази свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, колегією суддів не приймаються до уваги, оскільки вказане спростовується викладеними висновками у рішенні суду першої інстанції. Доводи зазначених свідків враховані та оцінені у сукупності з показами інших свідків. В чому саме полягають суперечності у показах свідків, на думку апелянта, вона не вказує, покази свідків, зазначені в апеляційній скарзі / т. 2 а.с.99/ у повні мірі відображені судом першої інстанції. / т. 2 а.с. 91/

Доводи апеляційної скарги щодо не встановлення місцезнаходження другого примірника заповіту та відмови у витребуванні його оригіналу, колегією суддів також не приймаються до уваги, оскільки судом першої інстанції досліджувалась спадкова справа /т. 1 а.с. 27-38/ посвідчена копія якою приєднана до справи.

Доводи апеляційної скарги щодо відмови у проведенні комплексної експертизи рукописного тексту заповідача на заповіті, колегією суддів також не приймаються до уваги, оскільки судова експертиза у справі проводилась за клопотанням ОСОБА_6 на предмет наявності у заповідача ОСОБА_10 психічних захворювань чи розладів та усвідомлення ним своїх дій під час вчинення заповіту. / т. 1 а.с. 216, 221-232/ У справі наявний висновок, яким керувався суд першої інстанції. Звертаючи з зустрічним позовом про визнання заповіту недійсним, ОСОБА_6 обґрунтовувала свої вимоги ч. 1 ст. 225 ЦК України. В даному випадку не є підставою зустрічних позовних вимог вчинення заповіту під тиском, або те, що вказаний заповіт був підписаний іншою особою, а не спадкодавцем, у зв'язку з чим, судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у клопотанні про призначення судової експертизи рукописного тексту заповіту, оскільки у предмет доказування такі обставини не входять, а обставини, якими обґрунтовувати вимоги позову визначаються самим позивачем.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що померлий ОСОБА_10 при підписанні заповіту 08.07.2008 року мав повну цивільну дієздатність, в силу цього мав в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій при прийнятті цього рішення, а тому підстави для визнання заповіту складеного 08.07.2008 року ОСОБА_10 недійсним, в порядку ст.225 ЦК України відсутні у зв'язку з чим зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Солом'янського суду м. Києва від 27 червня 2017 року - відхилити.

Рішення Солом'янського суду м. Києва від 27 червня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: