22-ц/775/754/2017(м)
Головуючий в 1 інстанції Скрипниченко Т.І.
Доповідач Пономарьова О.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2017 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Пономарьової О.М.,

суддів Зайцевої С.А., Кочегарової Л.М.,

секретар судового засідання Сидельнікова А.В.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

представника відповідача ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист честі та гідності, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1, в інтересах якої на підставі нотаріально посвідченої довіреності діє Горбачова Ганна Михайлівна, на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 вересня 2017 року,

в с т а н о в и в:

30 серпня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до відповідачів та зазначала, що 12 червня 2016 року на установчих зборах її обрано головою правління ОСББ «Троїцька 63», яке складається з мешканців будинку АДРЕСА_1 і в цей же день ОСББ було зареєстровано. Вона проживає у квартирі 48 вказаного будинку з дитинства, усі сусіди її знають, підтримує дружні стосунки, тому мешканці будинку запропонували їй займатися оформленням ОСББ з наступним обранням головою, на що вона погодилася. 21 червня 2016 року вона отримала лист від мешканців будинку з пропозицією в триденний строк ознайомити їх із змістом протоколу установчих зборів, протоколами голосування, листами опиту, статутом. 23 червня 2016 року нею надано відповідь та запрошено усіх бажаючих ознайомитися із документами 31 липня 2016 року з 15.00 год. до 15.15 год. В зазначений час у дворі будинку АДРЕСА_1 відбулися збори мешканців будинку, членів правління та її, як голови ОСББ, під час яких виникла сварка і відповідачі стали виказувати на її адресу образливі висловлювання та повідомляли відомості, які не відповідають дійсності, звинувачували її у скоєнні кримінальних правопорушень, підробці документів - протоколів зборів, підписів мешканців будинку. Вказаними діями відповідачі принизили її честь та гідність, оскільки будь-яких кримінальних злочинів вона не скоювала. Просила зобов'язати відповідачів на зборах жильців ОСББ «Троїцька 63» спростувати перед мешканцями будинку розповсюджену недостовірну інформацію відносно неї.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 вересня 2017 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про захист честі та гідності відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_1, в інтересах якої на підставі нотаріально посвідченої довіреності діє Горбачова Ганна Михайлівна, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та суттєві порушення норм процесуального права, просила рішення суду скасувати, як незаконне та необгрунтоване і ухвалити нове, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 заперечували проти доводів апеляційної скарги, вважали рішення суду першої інстанції правильним та обґрунтованим і просили залишити його без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до протоколу зборів мешканців буд. АДРЕСА_2 від 12 червня 2016 року прийняте рішення про створення ОСББ та затверджено Статут ОСББ «Троїцька 63», головою правління ОСББ обрано ОСОБА_1

Відповідачі мешкають за адресою: АДРЕСА_2, ОСОБА_3 - у квартирі № 58, ОСОБА_4 - у квартирі № 79, ОСОБА_5 - у квартирі № 68.

Листом голови правління ОСББ ОСОБА_1 від 21 липня 2016 року на адресу ОСОБА_3 повідомлено про можливість ознайомитися із документами щодо створення ОСББ 31 липня 2016 року з 15.00 год. до 15.15 год. за адресою: АДРЕСА_2.

31 липня 2016 року у дворі буд. АДРЕСА_1 відбулися збори мешканців будинку з метою ознайомитися із зазначеними документами.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про захист честі та гідності, суд першої інстанції виходив з того, що на ґрунті недосягнення взаєморозуміння з приводу утворення ОСББ між сторонами склалися неприязні відносини і відповідачі під час зборів 31 липня 2016 року прилюдно висловлювали на адресу позивача, як особи, що займає посаду голови ОСББ, критичні зауваження, оскільки бажали ознайомитися із змістом документів щодо утворення ОСББ, робили припущення щодо наявності порушень законодавства. А тому намагання позивача спростувати інформацію не про самі факти її поведінки, а лише окремі висловлювання відповідачів, не відповідають самій меті «спростування недостовірної інформації», оскільки в даному випадку інформація, на яку звертає свою увагу позивач є висловлювання людей, які надають характеристику діяльності позивача, тобто є оціночними судженнями, які базуються на фактичних обставинах та індивідуальній оцінці вчинків позивача.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Відповідно до Конституції України життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Згідно зі статтями 297 та 299 ЦК України честь, гідність та ділова репутація фізичної особи є недоторканими.

У відповідності з положеннями ч.1 ст.277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Цивільно-правова відповідальність у вигляді покладення обов'язку спростування та відшкодування моральної шкоди настає лише при одночасній наявності трьох складових:

інформації, що не відповідає дійсності, або викладеній неправдиво, факту її поширення та наслідків поширення такої інформації - опорочена честь, гідність, ділова репутація особи або спричинено шкоду її інтересам.

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Як зазначено у пункті 19 Постанови №1 Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на свободу вираження поглядів.

У відповідності з Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини та основних свобод, Рішеннями Європейського суду з прав людини право на поширення власних поглядів, оцінок, суджень має кожна особа. При цьому свобода вираження поглядів є однією з основ демократичного суспільства і її здійснення по формі та змісту може навіть викликати почуття образи, обурення, переживання (такими є вимоги плюралізму). Крім того, необхідно розмежовувати факти, наявність яких можна доказувати, та оціночних суджень, правдивість яких доказати неможливо, а вимога доказування правдивості оціночних суджень є порушенням самої свободи поглядів.

Пленум Верховного Суду України в постанові № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» у пункті 18 роз'яснив, що, відповідач повинен довести, що поширена інформація є достовірною, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

З урахуванням встановлених у справі обставин та норм закону, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що за своїм змістом висловлена на зборах відповідачами позиція щодо діяльності голови ОСББ ОСОБА_1, яку позивач вважає завідомо недостовірними відомостями та такими, що підлягають спростуванню, фактично являються їх оціночними судженнями, висновками та припущеннями.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що суд не дав оцінки тим обставинам, що відсутні докази підробки підписів жителів будинку позивачем і що вислови відповідачів є фактичними твердженнями, а не оціночними судженнями, не можна визнати обґрунтованими. Суд правильно зробив висновок про те, що висловлювання відповідачів, які є мешканцями будинку № 63, де створено ОСББ, на адресу позивача, як посадової особи ОСББ, було викликано наміром захистити свої права та законні інтереси, пов'язані із створенням ОСББ у будинку, в якому вони мешкають, про що свідчить і звернення ОСОБА_3 до суду з позовом про визнання рішення установчих зборів від 12 червня 2016 року про створення ОСББ недійсним.

Крім того, суд першої інстанції підставно врахував особливий статус позивача як посадової особи юридичної особи на час виникнення правовідносин, у зв'язку з чим межа допустимої критики щодо публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

Посилання в апеляційній скарзі на неправильність висновку суду про відсутність доказів брутальної, принизливої чи непристойної форми висловлювань з боку відповідачів на адресу позивачки, оскільки це підтвердили свідки, не можна визнати обґрунтованим, оскільки

суд розглядав справу в межах заявлених вимог, в яких позивач просила спростувати розповсюдження недостовірних відомостей щодо неї, а саме, що вона «займається криміналом», «фіктивним шляхом підробила документи: протоколи зборів, підробили в них підписи жителів», «здійснила фальсифікацію документів».

Щодо образливих висловлювань відповідачів на адресу позивача, то згідно із п. 19 вищевказаної постанови, якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду. Проте докази щодо брутальної, принизливої чи непристойної форми висловлювань з боку відповідачів по справі відсутні.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції в достатньому обсязі встановив обставини справи за позовними вимогами ОСОБА_1, відповідні їм правовідносини, поясненням сторін та наданим доказам дав належну оцінку.

Суд правильно застосував матеріальний закон, вимоги ст.ст. 212-214 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вимог позивача про захист честі та гідності.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та рішення суду позивачем в суді апеляційної інстанції не надано.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення, відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, Апеляційний суд Донецької області

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1, в інтересах якої на підставі нотаріально посвідченої довіреності діє Горбачова Ганна Михайлівна, відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 вересня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: О.М. Пономарьова

Судді С.А. Зайцева

Л.М. Кочегарова