1Справа № 335/3968/17 2/335/1113/2017
06 грудня 2017 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., за участю секретаря Барсукової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики, -
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики, посилаючись на наступне.
25.10.2017 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, згідно якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 1210,00 грн. на споживчі потреби, зі строком виплати боргу до 08.11.2016 року. Відповідач умови договору не виконав, грошові кошти у встановлений умовами договору строк у розмірі 1210,00 грн. не повернув.
21.12.2016 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, згідно якого відповідач отримав грошові кошти в сумі в сумі 1 450,00 грн., що станом на день укладання цього договору складає 54 (пятдесят чотири) Доларів США за офіційним курсом НБУ, на споживчі потреби, зі строком виплати боргу до 04.01.2017 року. Відповідач умови договору не виконав, не повернув грошові кошти у встановлений умовами договору строк у гривні, еквівалентній сумі позики у доларах США за офіційним курсом НБУ, що складає 1 449,95 грн.
26.12.2016 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, згідно якого відповідач отримав грошові кошти в сумі в сумі 2070,00 грн., що станом на день укладання цього договору складає 76 (сімдесят шість) Доларів США за офіційним курсом НБУ, на споживчі потреби, зі строком виплати боргу до 09.01.2017 роки. Відповідач умови договору не виконав, не повернув грошові кошти у встановлений договором строк у гривні, еквівалентній сумі позики у доларах США за офіційним курсом НБУ, що складає 2040,68 грн.
17.11.2016 року між позивачем та відповідачем укладено договір позики, згідно якого відповідач отримав грошові кошти в сумі в сумі 2000,00 грн. та зобовязався повернути їх до 01.12.2016 року. Відповідач умови договору не виконав, грошові кошти у встановлений умовами договору строк у розмірі 2000,00 грн. не повернув.
Сума позики, за чотирма договорами, що залишилася відповідачем неповернутою, у гривні, складає 6700,63 грн.
Умовами Договорів (пункт 4) передбачено, що при неповерненні суми позики своєчасно (тобто до 08.11.2016 року, 04.01.2017р., 09.01.2017 р.) або порушенні Позичальником термінів сплати платежів Позикодавець вправі буде предявити цей договір до стягнення в строки і у порядку, передбачені чинним законодавством України, та вимагати при цьому повернення йому частини позики, що залишилась несплаченою, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати чотирьох відсотків неустойки від простроченої суми за кожний день прострочки.
В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, причину неявки в судове засідання суду не повідомила, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
У звязку з чим, на підставі ст. 197,224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.
Зясувавши обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.
Судом встановлено, 25 жовтня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір позики.
Згідно з п. 1.1 даного Договору, Позикодавець передав у власність Позичальникові, а Позичальник отримав від Позикодавця грошові кошти готівкою в сумі 1210,00 грн. на споживчі потреби, зі строком виплати боргу до 08.11.2016 р. Сторони встановили, що останній розрахунок здійснюється позичальником не пізніше 08.11.2016 року.
Факт одержання грошей підтверджується підписом Позичальника та підписами двох свідків в момент передачі йому суми позики (п. 1.3 Договору).
Відповідач умови договору не виконав, грошові кошти у встановлений умовами договору строк у розмірі 1210,00 грн. не повернув.
Також, 21.12.2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір Позики.
Згідно з п. 1.1 даного Договору, Позикодавець передав у власність Позичальникові, а Позичальник отримав від Позикодавця грошові кошти готівкою в сумі 1 450,00 грн., що станом на день укладання цього договору складає 54 (пятдесят чотири) Доларів США за офіційним курсом НБУ, на споживчі потреби, зі строком виплати боргу до 04.01.2017р. Сторони встановили, що останній розрахунок здійснюється позичальником не пізніше 04.01.2017 року.
Пунктом 1.2 Договору визначено, що сума позики зазначена в п. 1.1 цього Договору одержана Позичальником при підписанні цього договору, про що він свідчить своїм підписом на тексті цього договору.
Факт одержання грошей підтверджується підписом Позичальника та підписами двох свідків в момент передачі йому суми позики (п. 1.3 Договору).
Пунктом 2.3 Договору встановлено, що при повернені позики сума, що підлягає поверненню Позикодавцю Позичальником, Повинна бути в національній валюті України, гривні та повинна бути еквівалентна сумі 54 доларів США за офіційним курсом НБУ на день повернення.
Сума позики, що залишилася відповідачем неповернутою, у гривні, еквівалентній сумі позики у доларах США за офіційним курсом НБУ складає 1 449,95 грн. (розраховується як 54х26.851060 = 1 449.95, де 26.851060 офіційний курс НБУ гривень за один долар США станом на день складання позовної заяви.
Також, 26.12.2016 року між ОСОБА_1, та ОСОБА_2 укладений договір Позики.
Згідно з п. 1.1 даного Договору, Позикодавець передав у власність Позичальникові, а Позичальник отримав від Позикодавця грошові кошти готівкою в сумі 2 070,00 грн., що станом на день укладання цього договору складає 76 (сімдесят шість) Доларів США за офіційним курсом НБУ, на споживчі потреби, зі строком виплати боргу до 09.01.2017р. Сторони встановили, що останній розрахунок здійснюється позичальником не пізніше 09.01.2017 року.
Пунктом 1.2 Договору визначено, що сума позики зазначена в п. 1.1 цього Договору одержана Позичальником при підписанні цього договору, про що він свідчить своїм підписом на тексті цього договору.
Факт одержання грошей підтверджується підписом Позичальника та підписами двох свідків в момент передачі йому суми позики (п. 1.3 Договору).
Отже, сума позики, що залишилася відповідачем неповернутою, у гривні, еквівалентній сумі позики у доларах США за офіційним курсом НБУ складає 2 040,68 грн. (розраховується як 76 х26.851060 = 2 040,68, де 26.851060 офіційний курс НБУ гривень за один долар США станом на день складання позовної заяви.
Також, 17.11.2016 року, між ОСОБА_1, та ОСОБА_2 було укладено договір позики, оформлений розпискою яка фактично посвідчує передання йому визначеної грошової суми та встановлює умови повернення суми позики.
Відповідно до умов даної угоди ОСОБА_2 отримав у власність від ОСОБА_1 грошові кошти у позику в розмірі 2 000,00 грн. та зобовязався повернути їх до 01.12.2016 року.
Проте, позика у розмірі 2000,00 грн. не повернута.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином.
Однак, на теперішній час відповідач грошові кошти позивачу за договорами позики не повернув.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлений договором.
Таким чином, сума позики, за чотирма договорами, що залишилася відповідачем неповернутою, у гривні, складає 6 700,63 грн.
Умовами Договорів (пункт 4) передбачено, що при неповерненні суми позики своєчасно (тобто до 08.11.2016 року, 04.01.2017р., 09.01.2017 р.) або порушенні Позичальником термінів сплати платежів Позикодавець вправі буде предявити цей договір до стягнення в строки і у порядку, передбачені чинним законодавством України, та вимагати при цьому повернення йому частини позики, що залишилась несплаченою, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати чотирьох відсотків неустойки від простроченої суми за кожний день прострочки.
Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Аналогічне вимоги міститься у частині першій статті 1050 ЦК України, згідно з якою позичальник, який своєчасно не повернув суму позики, зобовязаний сплати грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.
Згідно із вимогами ч.2 ст.625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
За наведених норм, суд рахує, що за договором позики від 25.10.2016 року заборгованість складається з: 1210,00 грн. - сума основного боргу; 13,29 грн. - сума трьох процентів річних; 6 485,60 грн. - сума чотирьох процентів неустойки; 59,10 грн. сума інфляційного збільшення; 2) за договором позики від 21.12.2016 року заборгованість складається з: 1 449,95 грн. - сума основного боргу; 9,15 грн. - сума трьох процентів річних; 4 465,84 грн. - сума чотирьох процентів неустойки 3) за договором позики від 26.12.2016 року заборгованість складається з: 2040,68 грн. - сума основного боргу; 12,04 грн. - сума трьох процентів річних; 5 877,15 грн. - сума чотирьох процентів неустойки; 4) за договором позики від 17.11.2016 року заборгованість складається з: 2000,00 грн. - сума основного боргу; 18,20 грн. - сума трьох процентів річних; 60,59 грн. сума інфляційного збільшення, що підтверджується розрахунком.
З урахуванням наведеного, суд вважає, позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають задоволенню.
Згідно зі ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 640,00 грн..
Керуючись ст.ст. 526, 549, 625 ЦК України, ст.ст.215-218,224-225 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договорами позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору у розмірі 640,00 (шістсот сорок) грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.І. Рибалко