Справа № 183/3005/17
№ 2/183/2293/17
17 листопада 2017 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді Сороки О.В.,
секретаря Дем'яненка Р.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - служба у справах дітей виконкому Новомосковської міської ради, служба у справах дітей Кам'янської міської ради, служба у справах дітей адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради, про позбавлення батьківських прав, -
ОСОБА_1 звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В обґрунтуваннях позовних вимог позивач посилається на те, що в період з 2009 року по 2012 рік вона знаходилася у шлюбних стосунках з відповідачем - ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_5 року у них народилася донька - ОСОБА_3. До народження дитини позивач проживала у АДРЕСА_1, за місцем реєстрації відповідача. Одразу після народження дитини, разом з донькою позивач переїхала проживати до м. Камянське Дніпропетровської області. Протягом двох років після народження дитини відповідач періодично приїздив до неї з дитиною, однак при цьому ніякої матеріальної та моральної підтримки від відповідача позивач з дитиною не отримувала. Протягом п'яти років відповідач грошима або продуктами харчування взагалі не допомагає, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, доступу до культурних та інших духовних цінностей. Донька не отримує від батька жодного подарунку, жодної іграшки на день народження. Фактично шлюбні відносини та спільне проживання з відповідачем було припинено з у 2012 році.
Малолітня ОСОБА_3 проживає разом з матір'ю ОСОБА_1 та перебуває на її повному матеріальному забезпеченні та утриманні, яка вважає себе такою, що належним чином виконує свої батьківські обовязки, а відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини, життям, здоров'ям не цікавиться, ніяких стосунків з дитиною не підтримує, матеріально її не утримує.
У зв'язку з зазначеним, ОСОБА_1 просить позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Представник позивача ОСОБА_4 надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи.
В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд, у відповідності до ст. 224 ЦПК України, з погодження представника позивача, вирішив заочно розглядати справу на підставі доказів, що є у справі.
Представник служби у справах дітей виконкому виконавчого комітету Новомосковської міської ради Ушкварок М.В. в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, а також надала суду висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, у якому зазначають наступне. Після припинення шлюбних відносин з ОСОБА_1, ОСОБА_2 ухиляється від своїх обов'язків по вихованню дитини, не спілкується з донькою взагалі, не піклується про її здоров'я, фізичний і духовний розвиток, соціальне благополуччя. З метою всебічного розгляду справи, ОСОБА_2 був запрошений до служби у справах дітей, останній проігнорував виклики та на засідання Комісії з питань захисту прав дитини, яке відбулося 07.11.2017 року також не з'явився. ОСОБА_2 виявляє байдужість до своєї дитини, повністю свідомо самоусунувся від виховання та матеріального утримання малолітньої доньки. Всю турботу щодо виховання та матеріального забезпечення дитини взяла на себе матір ОСОБА_1 та її цивільний чоловік ОСОБА_6. Ними створені належні умови для проживання та виховання ОСОБА_3. Відповідно до акту обстеження умов проживання дитини за адресою: АДРЕСА_1, складеного спеціалістами служби у справах дітей Кам'янької міської ради 28.08.2017 року, дівчинка забезпечена всім необхідним для повноцінного розвитку та виховання, має достатньо сезонного одягу, речей, особистого вжитку. Рідний батько дитини, знаючи про місце проживання своєї доньки, не відвідує її, не виявляє бажання спілкуватися із дитиною, матеріально не утримує, тобто повністю самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, у зв'язку з чим, виконавчий комітет Новомосковської міської ради, в інтересах малолітньої дитини, вважає за можливе позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітньої доньки ОСОБА_3.
Представник служби у справах дітей Кам'янської міської ради також звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у їх відсутність.
Представник служби у справах дітей адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного.
Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3, остання народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 року, і її батьками значаться сторони по справі (а.с.6).
У відповідності до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування, ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами, вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Аналіз всіх поданих позивачем письмових доказів свідчить про те, що ОСОБА_2 свідомо ухиляється від своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини.
До такого висновку суд дійшов, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
Таким чином, вимоги ст.150 СК України, свідчать про спільний обов'язок батьків виховувати дитину.
Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р. №3, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття та ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Виключний перелік підстав позбавлення батьківських прав, визначений ст. 164 Сімейного кодексу України. Мати (батько) можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він):
- не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини й протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;
- ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини;
- жорстоко поводяться з дитиною;
- є хронічними алкоголіками або наркоманами;
- вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;
- засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, такий перелік має виключний характер.
Разом з тим, зазначені чинники, повинні мати системний та постійний характер, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.
Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.
Згідно правил, викладених у ч. 6 ст. 19 Сімейного кодексу України стосовно того, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер.
Суду надано висновок повноважного органу опіки та піклування за місцем проживання відповідача, який є достатньо обґрунтованим і не суперечить інтересам дитини, тому суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, точки зору позитивного впливу на малолітню дитину, оскільки батько свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку в особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікую і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.
У період з 2012 року і до сьогоднішнього дня батько жодних обов'язків щодо виховання та утримання своєї доньки не виконує, про що також свідчать довідки щодо відвідування дошкільного закладу та спортивної секції тенісу КП СК «Прометей» (а.с.7.9).
В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що всі обов'язки, визначені ст. 150 СК України, майже з моменту народження дитини і до цього часу виконує позивач, відповідач свої обов'язки щодо виховання дитини не виконує, а дитина фактично росте під опікою, моральною та матеріальною забезпеченістю однієї матері.
Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав обґрунтовані та підлягають задоволенню, ОСОБА_2 повинно бути позбавлено батьківських прав відносно своєї неповнолітньої дитини -ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
На підставі вищевикладеного керуючись ст. 164 СК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи - служба у справах дітей виконкому Новомосковської міської ради, служба у справах дітей Кам'янської міської ради, служба у справах дітей адміністрації Заводського району Кам'янської міської ради, про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, відносно його неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати в Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд у десятиденний термін після його проголошення.

Суддя Сорока О.В.