Справа № 574/754/17
Провадження № 2/574/422/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року Буринський районний суд Сумської області

у складі головуючого: судді Бабічевої Л.П.

при секретарі Божок В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Буринь цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 13.06.2014 року відповідно до укладеного договору б/н ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір, про що свідчить її підпис у заяві.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідачка в порушення норм закону та умов договору зобовязання за кредитним договором належним чином не виконала.

Заборгованість відповідачки станом на 23.04.2017 року за кредитними договором б/н від 13.06.2014 року складає 16262 грн. 86 коп., з яких 5156,02 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3266,76 заборгованість по процентам за користування кредитом; 6589,47 грн. заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 750,61 грн. - штраф (процентна складова) .

Тому позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором б/н від 13.06.2014 року у сумі 16262 грн. 86 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн.

У судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» - ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності, не зявився подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с. 31).

Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. У поданому суду запереченні на позов зазначила, що позов визнає в частині тіла боргу в сумі 5156,02 грн. та відсотків за користування кредитом, заперечує проти задоволення позову в частині неустойки (штраф, пеня). Також зазначила, що вона має малолітнього сина, який знаходиться на її утриманні, вона отримує мінімальну заробітну плату. Її чоловік не працює, має хронічну хворобу та постійно потребує лікування. Погашення кредиту вона припинила, оскільки всі кошти йдуть на погашення надмірно великої неустойки, тіло кредиту не зменшується. Вважає, що розмір неустойки значно перевищує її борг, оскільки борг складає 5156 грн. 02 коп. ( тіло кредиту), а неустойка ( штраф, пеня) майже 8000 грн. Просить позов задовольнити частково, згідно ч.3 ст. 551 ЦК України просить зменшити розмір неустойки ( штрафу, пені) до 1000 грн. Справу просить розглянути за її відсутності та без участі її представника (а.с. 59, 74).

Оскільки сторони у судове засідання не зявились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, тому відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, … в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі / ч. 1 ст. 11 ЦПК України/ і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень / ч. 3 ст. 10 ЦПК України/.

Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 13.06.2014 року відповідачка отримала кредитну картку «Універсальна» у ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідачка надала згоду на те, що заява разом Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, вона ознайомлена з договором про надання банківських послуг та згодна з його умовами, зобовязалась виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, також регулярно ознайомлюватись зі змінами на сайті ПриватБанку www.privatbank.ua. Дану згоду відповідачка особисто засвідчила своїм підписом, що є доказом того, що сторони погодилися з умовами договору ( а.с. 7).

Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначити умови такого договору.

Вищевказаний кредитний договір від 13.06.2014 року є дійсним, доказів того, що даний договір визнано недійсним суду надано не було.

Згідно анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 13.06.2014 року відповідачка була ознайомлена та згодна з умовами кредитування, тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна» ( а.с. 8), про що свідчить її підпис на вказаній заяві ( а.с. 7 ).

З розрахунку заборгованості за вищевказаним договором вбачається, що відповідачка належним чином свої зобовязання не виконує і станом на 23.04.2017 року має заборгованість у сумі 16262 грн. 86 коп., з яких 5156,02 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3266,76 заборгованість по процентам за користування кредитом; 6589,47 грн. заборгованість за пенею; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 750,61 грн. - штраф (процентна складова) (а.с.4-6).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установ ( кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

В п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Позивач просить стягнути з відповідачки за порушення умов кредитного договору, зокрема, за порушення зобовязань із погашення кредиту, як пеню, так і штраф, які є одним видом забезпечення виконання зобовязань.

Таким чином, вищевказаним договором передбачена подвійна юридична відповідальність у вигляді пені та штрафу за одне й те саме правопорушення.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Так, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

За таких обставин суд вважає, що неустойка у вигляді штрафу стягненню не підлягає.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 21 жовтня 2015 року в справі №6-2003цс15 та постанові від 11 жовтня 2017 року у справі №6-1374цс17.

Згідно ч.1 ст.360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення штрафу (фіксована частина) у сумі 500,00 грн. та штрафу (процентна складова) у сумі 750,61 грн. є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені у сумі 6589 грн. 47 коп., то суд доходить до наступних висновків.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обовязку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Оскільки розмір неустойки (пені і штрафу) за несвоєчасне виконання зобовязань за кредитом становить 7840 грн. 08 коп. (пеня 6589 грн. 47 коп., сума штрафу 1250 грн. 61 коп.), а заборгованість за основною сумою боргу - 5156,02 грн., тому взявши до уваги ті обставини, що відповідачка має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 63, 77), чоловік відповідачки - ОСОБА_5 з 04.07.2017 року по 02.08.2017 року знаходився на стаціонарному лікуванні в КУ «Сумська міська клінічна лікарня №1», 10.07.2017 року йому було проведено оперативне втручання, має незадовільний стан здоровя ( а.с. 61, 75, 82), в даний час не працює, доходів не має ( а.с. 76, 81), відповідачка отримує мінімальну заробітну плату ( а.с. 64), то суд вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин норму ч.3 ст.551 ЦК України та зменшити розмір пені до 1500 грн..

У даному випадку вищевказані обставини є такими, що мають істотне значення в розумінні ч.3 ст.551 ЦК України, що дає суду право на зменшення заявленої до стягнення суми пені.

Такий висновок узгоджується з правовими позиціями, висловленими Верховним Судом України у постановах від 03 вересня 2014 року у справі № 6-100 цс 14 та від 4 листопада 2015 року у справі № 6-1120цс15.

Таким чином, враховуючи, що відповідачка взяті на себе зобовязання за договором належним чином не виконувала, у звязку з чим має борг по договору, то суд вважає за необхідне стягнути з неї заборгованість за договором у сумі 9922 грн. 78 коп., з яких 5156,02 грн. заборгованість за тілом кредиту; 3266,76 заборгованість по процентам за користування кредитом; 1500 грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, а саме на 61 %, виходячи із заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості 16262,86 грн., то суд вважає на необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача пропорційно до задоволеної частини вимог витрати по сплаті судового збору у сумі 976 грн. 00 коп..

На підставі викладеного,

керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України,

ст.61 Конституції України, ст.ст. 526, 530, 549, 551, 611,1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 «ПриватБанк» (рахунок № 3111, МФО 305299, ) заборгованість по кредитному договору б/н від 13.06.2014 року у сумі 9922 грн. 78 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 976 грн. 00 коп., а всього 10898 грн. 78 коп. ( десять тисяч вісімсот девяносто вісім грн. 78 коп.).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Сумської області через Буринський районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Л.П. Бабічева