Справа № 442/8412/17
У Х В А Л А

04 грудня 2017 року місто Дрогобич

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі

головуючої судді Курус Р.І.,

з участю секретаря Тацишин Г.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_2, 600000,00 (шістсот тисяч) гривень заборгованості за договором позики від 01 листопада 2016 року.

З метою забезпечення позовних вимог позивачем подано заяву про забезпечення позову до вирішення спору по суті шляхом арешту (заборони відчуження) на все рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3, яку мотивує тим, що невжиття заходів забезпечення позову надасть відповідачам можливість відчужити належне їм майно, що зможе призвести до неможливості поновлення порушених прав та інтересів позивача чи утруднить їх поновлення.

Заява розглядається у відсутності та без виклику сторін, а відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до переконання, що заява позивача підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Перелік видів забезпечення позову передбачений у ст. 152 ЦПК України, яка передбачає можливість забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії (п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій по вжиттю судом, на прохання осіб, які беруть участь у справі, передбачених законом заходів, які гарантують в майбутньому реальне виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб'єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов'язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника). Інститут забезпечення позову в цивільному процесі дозволяє гарантувати дійсне і ефективне виконання судового рішення, а тим самим і здійснення реального захисту порушених, оспорюваних і невизнаних прав, свобод та інтересів осіб. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача.

Як роз'яснено в п.п. 1 і 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно із роз'ясненням, яке міститься в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи встановлено, що 29.11.2017 року позивачем до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області подано позовну заяву до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, по якій 04.12.2017 року відкрито провадження.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову позивач зазначав, що відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчиняються дії щодо відчуження належного їм майна. При таких обставинах позивач вважає, що невжиття заходів по забезпеченню позову у даній справі зможе утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що мотиви вжиття заходів забезпечення позову, зазначені у матеріалах справи, дають підстави припускати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки може бути заподіяна реальна шкода правам, свободам та інтересам позивача і призвести до ускладнення виконання рішення суду,

А від так, заяву ОСОБА_1 слід задоволити, наклавши арешт (заборону відчуження) на все рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в межах суми позову 600000 (шестисот тисяч) гривень.

Враховуючи вище наведене та керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву задоволити.

До вирішення спору по суті:

-накласти арешт (заборону відчуження) на все рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачам ОСОБА_2, ІПН - НОМЕР_1, яка зареєстрована на ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІПН НОМЕР_2, який зареєстрований на ІНФОРМАЦІЯ_2, в межах суми позову 600000,00 (шестисот тисяч) гривень.

Ухвала набуває чинності з дати її винесення та підлягає негайному виконанню Дрогобицьким міськрайонним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, якому таку надіслати.

Копію ухвали негайно після її виконання направити відповідачам.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Р.І. Курус