Справа № 357/5770/17 Головуючий у І інстанції Бондаренко О. В.
Провадження № 22-ц/780/5360/17 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 47 23.11.2017
УХВАЛА

Іменем України

23 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів: Волохова Л.А., Мельника Я.С.,

при секретарі: Вергелес О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми індексації розміру аліментів,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом та просила ухвалити рішення про його задоволення, посилаючись на те, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2006 року з ОСОБА_2 було стягнуто на її користь на утримання їхньої спільної неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 245 грн. щомісячно і до повноліття дитини.

На підставі виконавчого листа, виданого на виконання вищевказаного рішення суду, у травні 2007 року Білоцерківським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було відкрито виконавче провадження по примусовому стягненню з ОСОБА_2 аліментів.

В період з травня 2007 року по жовтень 2013 року відповідач сплачував аліменти шляхом перерахування більших сум, ніж ті, що стягнуті рішенням суду. Однак після 2013 року ОСОБА_2 перестав сплачувати аліменти, в звязку з чим за ними утворилась заборгованість, розмір якої згідно довідки-розрахунку по аліментам від 24.03.2017 року за №В-21/273 станом на лютий 2017 року становить 5374,99 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Оскільки заборгованість по аліментам виникла з вини відповідача ОСОБА_2, позивач ОСОБА_3 просила суд стягнути з нього на свою користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з травня 2015 року по 01 квітня 2017 року в розмірі 20 565,30 грн.

Крім того, позивач просила стягнути з відповідача на свою користь 25 910,00 грн. індексації розміру аліментів за період з травня 2007 року по березень 2017 року згідно вимог ч. 2 ст. 184 СК України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

В судовому засіданні позивачем було зменшено розмір позовних вимог і остаточно позивач просила суд розглянути та задовільнити лише її вимогу про стягнення з відповідача суми індексації аліментів в розмірі 25 910,00 грн. та судових витрат в розмірі 640,00 грн.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму індексації аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, в розмірі 25 910,00 грн. та судові витрати у розмірі 640,00 грн., а всього 26 550,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням, ОСОБА_2 подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити по справі нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, від якого сторони мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 жовтня 2006 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 245 грн. щомісячно до повноліття дитини.

На підставі виконавчого листа, виданого на виконання вищевказаного рішення суду, у травні 2007 року Білоцерківським міським відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було відкрито виконавче провадження по примусовому стягненню з ОСОБА_2 аліментів.

В період з травня 2007 року по жовтень 2013 року відповідач сплачував аліменти шляхом перерахування більших сум, ніж ті, що стягнуті рішенням суду. Однак після 2013 року ОСОБА_2 перестав сплачувати аліменти, в звязку з чим за ними утворилась заборгованість, розмір якої згідно довідки-розрахунку по аліментам від 24.03.2017 року за №В-21/273 станом на лютий 2017 року становив 5374,99 грн. (а.с.16).

Згідно довідки-розрахунку по аліментам від 25.09.2017 року за № В-21/46715 станом на 19.08.2017 року заборгованість по аліментам становить 645 грн. 25 коп. (а.с.52-54).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову та стягнення суми індексації, суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та доведеності, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов»язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім»я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

За змістом статті 180 СК України батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов»язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій формі.

Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою, визначеною судом на утримання дитини до її повноліття.

Частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі (ст. 2 Закону).

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону № 1282-XII (в редакції від 03.07.1991 року), індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Законом № 911-VIII від 24.12.2015 року в частину першу статті 4 Закону було внесено зміни та вказано, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 17.05.2016 року за № 1368-VIII, внесено зміни до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 19.10.2016 року) та передбачено, що державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

Стаття 71 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції від 17.02.2017 року положення щодо обчислення суми індексації розміру аліментів не містить.

Судом встановлено, що державним виконавцем в порушення вимог законодавства не було проведено розрахунок розміру аліментів з урахуванням індексації за весь період їхнього стягнення, починаючи з травня 2007 року, що підтверджується наданими державним виконавцем довідками розрахунками.

Оскільки спеціального закону про індексацію аліментів не прийнято, а в Україні діє Закон України «Про індексацію грошових доходів населення», суд першої інстанції, встановивши, що за рішенням суду з відповідача стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі, проте за весь період прострочення сплати аліментів індексація ні органом державної виконавчої служби, ні судом не провадилась, обґрунтовано задовільнив позовні вимоги ОСОБА_3 про стягнення індексації в обчисленому нею розмірі, застосувавши аналогію закону.

Аналогічний правовий висновок міститься в Постанові Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року по справі № 6-113цс13.

Доводи апеляційної скарги відповідача, в яких він не погоджується з наведеними позивачем розрахунками, колегією суддів відхиляються, оскільки ці розрахунки відповідачем належними та допустимими доказами спростовані не були. При цьому, судом першої інстанції в рішенні наведено детальний розрахунок суми індексації аліментів, який суд здійснив з урахуванням офіційних даних індексів споживчих цін в Україні та наростаючим підсумком за формулою: А х І : 100, а в подальшому Аі х І : 100, де А - розмір аліментів; І - індекс споживчих цін; Аі розмір аліментів, проіндексованих за попередній період.

Інших доводів, які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення, апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить.

Оскільки судом першої інстанції повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи, дана належна правова оцінка доказам, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: