Справа № 2-6359/11
Провадження № 2/522/3857/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(вступна та резолютивна частини)

17 листопада 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.

при секретарі Іскрич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підприємства «Теплопостачання м. Одеси», Публічного акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ», третя особа: Департамент комунальної власності про визнання неправомірними дій щодо неналежного виконання зобовязань з опалення квартири та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Керуючись: ст. ст. 3, 10,11, 57, 60, 61, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії КП «Теплопостачання м. Одеси» щодо неналежного виконання зобовязання з опалення квартири за адресою м. Одеса провулок Північний буд. 14. кв.54 неправомірними.

Стягнути з КП «Теплопостачання м. Одеси» що знаходиться за адресою м. Одеса вул. Балківська 1б на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання його копії апеляційної скарги.

Суддя: А. Ю. Бойчук

Справа № 2-6359/11

Провадження № 2/522/3857/17

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Бойчука А. Ю.

при секретарі Іскрич В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підприємства «Теплопостачання м. Одеси», Публічного акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ», третя особа: Департамент комунальної власності про визнання неправомірними дій щодо неналежного виконання зобовязань з опалення квартири та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2010 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (далі КП «Теплопостачання м. Одеси»), Публічного акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» (далі ПАТ «Одеська ТЕЦ»), по якому, з урахуванням уточнень, просила:

- визнати неправомірними дії відповідачів щодо неналежного виконання зобовязань з опалення її квартири належним теплоносієм відповідно до графіків температури повітря в належній їй квартирі в опалювальний сезон;

- відшкодувати шкоду за неправомірний демонтаж співробітниками ПАТ «Одеська ТЕЦ» полотенцесушителя у її квартирі;

- зобовязати відповідачів провести ремонт внутрішньо будинкових систем опалення, відремонтувати систему опалення у її квартирі та укласти з нею договори на послуги опалення квартири; визнати неправомірними дії ПАТ «Одеська ТЕЦ» щодо не проведення ремонту пішохідної доріжки біля будинку;

- стягнути з ПАТ «Одеська ТЕЦ» на її користь витрати на купівлю ліків за період 01 січня 2005 року по 01 серпня 2008 року у розмірі 40000 грн., упущену вигоду, повязану із невиконанням рішення Київського районного суду м. Одеси від 31 грудня 2004 року у розмірі 34684 грн., пеню у розмірі 3% за кожний день ненадання послуг за період з 24 липня 2007 року по 01 березня 2012 року у розмірі 2191 грн., частину сплачених грошових коштів за комунальні послуги за період з 25 травня 2007 року по 01 березня 2012 року з урахуванням інфляції у розмірі 1385 грн., грошової кошти, витраченні нею на установку лічильника холодної води у розмірі 434 грн., витрати понесенні нею на купівлю у 2007, 2008 роках двох халатів, двох піжам, восьми пар носків на суму 1600 грн., витрати, понесені нею на купівлю в 2011 році подушки з овечої шерсті та соляної лампи в розмірі 1700 грн., а також моральну шкоду за неналежне виконання з боку відповідача комунальних послуг, відсутності ремонту теплопостачання, неправомірний демонтаж співробітниками ПАТ «Одеська ТЕЦ» полотенцесушителя в квартирі та не проведення ремонту пішохідної доріжки біля будинку в розмірі 100000 грн.

Усього позивач просила суд стягнути на її користь з ПАТ «Одеська ТЕЦ» 181466 грн. на відшкодування майнових та моральних збитків.

Також, ОСОБА_1 просила стягнути з КП «Теплопостачання м. Одеси» витрати, повязані із купівлею ліків за період з 01 січня 2005 року по 01 серпня 2011 року з урахуванням інфляції у розмірі 40000 грн., упущену вигоду, повязану з невиконанням рішення Київського районного суду м. Одеси від 31 грудня 2004 року в розмірі 7454,00 грн., понесенні нею збитки у вигляді оплати зайво нарахованих відповідачем сум за ненадані послуги теплопостачання, відсутності опалення деяких приміщень квартири за період з 25 травня 2007 року по 01 серпня 2011 року з урахуванням інфляції у розмірі 5040,00 грн., пеню в розмірі 3% за кожний день ненадання належних послуг за період з 25 травня 2009 року по 26 травня 2011 року в розмірі 3100,00 грн., збитки, повязані з оплатою щомісяця в опалювальний сезон 3 куб гарячої води та водовідведення за період з 25 травня 2009 року по 26 травня 2011 року, з урахуванням інфляції у розмірі 1239,00 грн., збитки у звязку із нарахуванням боргів на особовий рахунок із урахуванням інфляції у розмірі 1259,00 грн., грошові кошти, які витрачені нею на купівлю та установку лічильника гарячої води з урахуванням інфляції у розмірі 434,00 грн., витрати, понесені на купівлю у 2007-2008 роках двох халатів, двох піжам, восьми пар носків на суму 1600,00 грн., витрати, понесені позивачем на купівлю в 2011 році подушки з овечої шерсті та соляної лампи в розмірі 1700,00 грн., а також 100000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди за неналежне виконання з боку відповідача комунальних послуг та відсутності ремонту теплопостачання. Всього позивач просила стягнути з КП «Теплопостачання м. Одеси» 158886,00 грн. на відшкодування майнових та моральних збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є власником та проживає в квартирі № 54, що розташована по пров. Північному, 14 у м. Одесі, який знаходиться на балансі ПАТ «Одеська ТЕЦ», а постачальником тепла та гарячої води є КП «Теплопостачання м. Одеси». На думку позивача, з 1998 року відповідачі неналежно виконують свої зобовязання з опалення ії квартири належним теплоносієм відповідно до графіків температури води, у звязку із чим не забезпечена належна температура повітря в квартирі в опалювальний сезон. Крім того, взагалі не проводився ремонт внутрішньо будинкових систем опалення, не ремонтувалася система опалення в квартирі, унаслідок чого в її квартирі в зимовий період температура повітря не піднімалась вище 12-14 градусів по Цельсію. Унаслідок зазначених неправомірних дій відповідачів, вона постійно хворіла, що підтверджується копіями чеків на купівлю ліків.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 16 вересня 2015 року, у позові відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 березня 2016 року скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 16 вересня 2014 року в частині позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підприємства «Теплопостачання м. Одеси», Публічного акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» про визнання неправомірними дій щодо неналежного виконання зобовязань з опалення квартири та моральної шкоди, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2016 року, було прийнято до провадження цивільну справ за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 підприємства «Теплопостачання м. Одеси», Публічного акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» про визнання неправомірними дій щодо неналежного виконання зобовязань з опалення квартири та моральної шкоди».

У судовому засіданні позивач та його представник позов пітримали та просили суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник ПАТ «Одеська ТЕЦ» позов не визнала, просила відмовити в повному обсязі посилається на те, що неналежне опалення помешкання позивача відбувається саме з вини самого позивача, адже жодна норма законодавства не передбачає за відповідачем обовязку здійснення гідропромивання радіаторів в помешканні споживача послуг, якщо витрати на дану процедуру не закладені в тарифі на отримані послуги. Крім того, ПАТ «Одеська ТЕЦ» сумлінно виконує всі зобовязання, як балансоутримувач будинку, у якому мешкає позивач, про що свідчить відсутність будь-яких претензій від ОСОБА_1 на адресу ПАТ «Одеська ТЕЦ» за період з 2005 по 2012 роки.

Представник КП Теплопостачання м. Одеси позов не визнала, просила суд відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що нарахування КП Теплопостачання м. Одеси по оплаті за теплову енергію проводилися прямо пропорційно фактично спожитим послугам. Також відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обовязки по обслуговуванню й контролю за технічним змістом внутрішньо будинкової системи централізованого опалення, у тому числі налагодження й регулювання, покладені на організації, які надають послуги з утримання будинків і прибудинкових територій, у даному випадку на ПАТ «Одеська ТЕЦ». Що стосується моральної шкоди, вона є необґрунтованою, так як нанесення моральної шкоди позивачу ОСОБА_2 підприємством «Теплопостачання м. Одеси» не доведено, докази суду не надані.

Прокурор Тарєєв С.А. у судовому засіданні позов підтримував, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник Департаменту комунальної власності в судове засідання не зявився, заяви про розгляд справи без його участі не надавав.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, зясувавши всі суттєві обставини, приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частина 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що позивач мешкає у будинку за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з п.1 рішення Одеської міської ради №1173-V від 05 квітня 2007 року, визначити виконавцями послуг у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Одеси підприємства та організації, незалежно від форм їх власності та підпорядкування, що виробляють чи постачають комунальні послуги для потреб споживачів, а саме з постачання теплової енергії на опалення та гарячої води підприємства та організації, які виробляють теплову енергію в м. Одесі.

Відповідно до ч.4 ст.19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для обєктів усіх форм власності є субєкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

КП «Теплопостачання м. Одеси» не заперечувало, що є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Отже суд дійшов висновку, що виконавцем з постачання теплової енергії та гарячої води в АДРЕСА_2 є КП «Теплопостачання м. Одеси».

Позивач неодноразово звертався до КП «Теплопостачання м. Одеси» із скаргами на якість централізованого опалення в належній їй квартирі, які були перевірені та за результатами перевірки згідно з п. 23 Правил надання послуг з централізованого опалення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 були складені акти-претензії.

Згідно з актами-претензіями причиною відхилення показників опалення від активної температури є незадовільний стан внутрішньобудинкових мереж будинку, зокрема, залишковість систем ПО», зашлакованість радіаторів».

Відповідно до ст. ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуг» передбачено права та обовязки виконавця та споживача житлово-комунальних послуг. При цьому і виконавець, і споживач зобовязані укласти договір на надання послуг з визначенням відповідальності за дотримання його умов, своєчасно проводити підготовку житлового будинку, помешкання (в якому він проживає або яке належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Аналогічні обовязки передбачені і для виконавця, який, окрім іншого, зобовязаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень.

Згідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, за якими виконавець послуг зобовязаний проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобдинковових систем багатоквартирного будинку із складанням відповідного акта; утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт; усувати аварійні ситуації, також виконувати заявки споживачів у строк, установлений законодавством та договором.

Згідно з п.59 Постанови КМУ № 869 від 01 червня 2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» до складу виробничої собівартості включаються витрати на утримання, експлуатацію, ремонт, страхування, оренду основних засобів та інших необоротних активів загальновиробничого призначення, пожежної і сторожової охорони об'єктів виробничого призначення, утримання санітарних зон, оплату робіт сторонніх організацій, пов'язаних з наданням послуг з централізованого опалення, освоєння нових потужностей, проведення планованих перевірок стану обладнання, виконання регламентних робіт, передбачених проектно-технічною документацією.

Відповідно до рішення ОМР №307 від 15.08.2013 року до тарифів та послуг включають технічне обслуговування внтрішньобудинкової системи тепло, водопостачання, водовідведення й зливання каналізації; поточний ремонт конструктивних елементів інженерних систем і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього благоустрою, розташованих на прибутковій території.

Згідно з п.1.1. Договору №05-11-09 від 5 листопада 2009 року про поставку теплової енергії у вигляді гарячої води на потреби опалення, згідно з умовами договору ТЕЦ виробляє і поставляє в теплові сітки КП «Теплопостачання м. Одеси» теплову енергію у вигляді гарячої води для потреб опалення й гарячого водопостачання населенню, бюджетних установ та інших організацій, а КП «Теплопостачання м. Одеси» приймає теплову енергію і оплачує її.

Виходячи з вищевикладеного суд дійшов висновку, що обовязок вчинення дій з гідропромивки мереж центрального опалення покладений на КП «Теплопостачання м. Одеси» як виконавця послуг з постачання теплової енергії та гарячої води, а не на ПАТ Одеська ТЕЦ» як балансоутримувачем.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦКУ кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.2 ст.16 ЦКУ передбачені способи захисту прав та інтересів.

Проте згідно з ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року в справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

З огляду на викладене суд вважає за можливе захистити права позивача шляхом визнання дій неправомірними щодо неналежного виконання зобовязань.

Таким чином, позовні вимоги про визнання неправомірними дій щодо неналежного виконання зобовязань з опалення квартири підлягають частковому задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень статті 1167 ЦК України компенсація моральної шкоди здійснюється за наявності всіх загальних умов відповідальності за завдання шкоди, а саме: протиправної поведінки, моральної шкоди, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та завданою моральною шкодою та вини заподіювача.

Судова практика при цьому виходить із положення, що "відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору" (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди").

Так, відповідно до чинного законодавства України моральна (немайнова) шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі. При цьому, якщо дії винної особи заподіяли як майнову, так і моральну (немайнову) шкоду, то відшкодування майнової шкоди не звільняє таку особу від обов'язку відшкодувати моральну шкоду.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що в позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджено.

Оскільки моральна шкода є наслідком порушення абсолютного блага (життя, здоровя) така шкода завжди виникає як самостійна підстава нового недоговірного зобовязання. Вона може бути відшкодована виключно за правилами главами 82 ЦК України, незалежно від попередньої наявності чи відсутності між сторонами договірних відносин.

Відповідно до висновків судово-медичної експертизи № 493 від 07.02.2013 року (далі мовою оригіналу): установить наличие прямой причинной связи между проживанием ОСОБА_3 в течении 14 лет в квартире АДРЕСА_3 в условиях неблагоприятных по температурному (12-15 градусов по Цельсию) фактору в холодные периоды года и ухудшением состояния ее здоровья не представляется возможным.

Снижение температуры воздуха в квартире истицы могла оказать определенное, но не решающее влияние на заболеваемость ОРВИ и обострение хронической бронхолёгочной патологии истицы. Установить влияние на весь остальной комплекс хронических заболеваний истицы сниженной температурой воздуха в квартире в холодный период года невозможно.

Виходячи з вищевказаного суд дійшов висновку, що позивачу внаслідок неправомірних дій КП «Теплопостачання м. Одеси» щодо неналежного виконання зобовязань з опалення квартири завдано моральну шкоду.

Позивач ОСОБА_1 просить за завдану їй моральну шкоду стягнути з відповідачів грошову суму в розмірі 150 000,00 грн з кожного.

Надавши оцінку доказам, які були надані позивачем, суд зазначає, що оцінка позивачем моральної шкоди в 150 000,00 грн. не відповідає моральним стражданням позивача, а тому суд задовольняє вимоги позивача в частині стягнення моральної шкоди КП «Теплопостачання м. Одеси» на суму 20 000,00 (двадцять тисяч) грн.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності й підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Розглянувши справу повно, всебічно, обєктивно та неупереджено, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково.

Керуючись: ст. ст. 3, 10,11, 57, 60, 61, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії КП «Теплопостачання м. Одеси» щодо неналежного виконання зобовязання з опалення квартири за адресою м. Одеса провулок Північний буд. 14. кв.54 неправомірними.

Стягнути з КП «Теплопостачання м. Одеси» що знаходиться за адресою м. Одеса вул. Балківська 1б на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20 000,00 (двадцять тисяч).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня отримання його копії апеляційної скарги.

Суддя: А. Ю. Бойчук