Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №310/6156/16 Головуючий у 1 інстанції: Прінь І.П.
Провадження №22-ц/778/1152/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Кримської О.М.,

суддів: Кочеткова І.В.

ОСОБА_2,

секретаря Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 грудня 2016 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2016 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із вказаним позовом в обґрунтування якого зазначало що 21.02.2013 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4 був укладений договір про надання банківських послуг, відповідно до якого ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 3800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов договору, договір складається з Заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, ОСОБА_5. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредит встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку у будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідно до п. 2.1.1.12.6 Правил банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому «Тарифами банку», як викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік.

В порушення умов кредитного договору, ОСОБА_4 взяті на себе зобовязання не виконала, внаслідок чого станом на 30.06.2016 року має заборгованість в загальній сумі 36665,71 грн., яка складається з наступного: 3800,00 грн. - заборгованість за кредитом; 27643,53 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3000,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи 500,00 грн. (фіксована частина); 1722,18 грн. (процентна складова).

Посилаючись на викладене, просило суд стягнути з ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором в сумі 36665,71 грн., та понесені судові витрати.

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 грудня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 21.02.2013 року у сумі 12423,25 грн., із яких: 3800,00грн. - заборгованість за кредитом; 4555,05 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3000,00 грн. пеня і комісія; 1067,75 грн. штрафи; а також стягнути судові витрати у розмірі 796,87 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду змінити в частині незадоволених вимог про стягнення відсотків та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 27643грн.53 коп. задовольнити, в іншій частині рішення залишити без змін.

Відповідно до ст.. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідачка ОСОБА_4 до суду апеляційної інстанції не зявилась.

У відповідності до вимог ст.. ст.. 74-76 ЦПК України повідомлялась про місце та час розгляду справи за адресами, яка міститься в матеріалах справи.

Причини неявки в судове засідання не повідомила.

Судові повістки про виклик відповідачки у судові засідання, призначені на 07 червня 2017 року, на 18 липня 2017р. повернулись із зазначенням причини невручення «закінчення терміну зберігання» ( а.с. 115-116;133-134; 137-138; 145-149).

Працівники виконкому Бердянської міської ради неодноразово намагались вручити судову повістку ОСОБА_4 за адресами: АДРЕСА_1 та м. Бердянськ, вул.. К.Маркса ( Центральна)АДРЕСА_2, але двері квартири ніхто не відчинив ( а.с.174-181).

Проте, згідно поштового рекомендованого повідомлення, судова повістка ОСОБА_4 особисто вручена 18.10.2017року за адресою: АДРЕСА_1 ( а.с.165).

Згідно зі ст.. 303-1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом двох місяців з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом пятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду.

У виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може подовжити строк розгляду справи, але не більш як на пятнадцять днів, про що постановляє відповідну ухвалу.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Частиною 3 статті 27 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки. За змістом статті 305 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст.ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності відповідачки, яка не прибула в судове засідання.

Згідно положень ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.10.2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» розяснено, що у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскарженої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується.

З цих підстав предметом апеляційного перегляду є рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про стягнення з відповідачки заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 27643грн.53 коп.

В іншій частині судове рішення сторонами не оскаржується, а тому судовою колегією не переглядається.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 21 лютого 2013 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 3800 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Договір був укладений у формі анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПраватБанку (а.с.5).

Згідно змісту вказаної заяви, підписаної ОСОБА_4, остання погодилась, що вказана заява разом із памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку становлять між сторонами договір про надання банківських послуг.

Частково задовольняючи позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем належним чином взяті на себе зобовязання за спірним кредитним договором не виконано, унаслідок чого наявні підстави для стягнення заборгованості за цим договором. Проте, банком проценти на поточну і прострочену заборгованість обчислено невірно.

Проте, погодитись із висновком суду першої інстанції щодо визначення розміру процентів за користування кредитом, колегія суддів не може з огляду на наступне.

Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_4 взятих на себе зобовязань, станом на 30 червня 2016 року виникла заборгованість за кредитним договором у розмірі 36 665 грн. 71 коп., з яких: заборгованість за кредитом 3 800 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом 27 643 грн. 53 коп.; пеня та комісія у розмірі 3 000 грн.; штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн.; штраф (процентна складова) у розмірі 1 722 грн. 18 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» для клієнтів передбачений пільговий період до 55 днів, що діє за умови погашення боргу до 25 числа наступного місяця з дати виникнення заборгованості (а.с.6).

Розмір та строки внесення щомісячних мінімальних обовязкових платежів зазначені в довідці про умови кредитування, а саме: розмір щомісячного мінімального платежу складає 7% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше решти заборгованості; строк внесення щомісячного платежу до 25 числа місяця наступного за звітним.

Платіж включає плату за користування кредитом, передбачену тарифами і частину заборгованості по кредиту (п. 2.1.1.12.4 Умов та правил надання банківських послуг).

Пунктом 1.1.3.2.3 Умов передбачено право банка проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому, банк, за виключенням випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобовязаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, а саме у виписці по картрахунку відповідно до п. 1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, вважається, що клієнт прийняв нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою в односторонньому порядку, за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта.

Під час укладання кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 2,5% в місяць або 30,00% на рік (а.с.6).

Надалі відсоткова ставка підвищувалася: з 01.09.2014 року до 34,80%, з 01.04.2015 року до 43,20%, про що відповідача повідомлялося у вигляді смс-повідомлення (а.с.88-89).

Судом установлено, що до квітня 2014 року діяла наступна формула нарахування відсотків на поточну заборгованість: N*M/365*Y=Z; N поточне тіло кредиту; М відсоткова ставка; 365 кількість днів у році; Y кількість днів; Z сума нарахованих відсотків. Нарахування відсотків на прострочену заборгованість: N*M/365*Y=Z; N прострочене тіло кредиту; М відсоткова ставка; 365 кількість днів у році; Y кількість днів; Z сума нарахованих відсотків.

Проте у квітні 2014 року банком були внесені зміни до Умов та правил надання банківських послуг та тарифів у частині розрахунку відсотків, які затверджені Наказом №СП-2014-6635230 від 02.04.2014 року, а саме у разі виникнення прострочених зобовязань відсотки нараховуються у подвійному розмірі на всю суму заборгованості.

Отже, з квітня 2014 року діяла наступна формула нарахування відсотків на поточну заборгованість: (N+A)*M/365*(2 або 1)*Y=Z; N поточне тіло кредиту, використане клієнтом до підвищення відсоткової ставки; А нараховані відсотки (в попередньому місяці); М відсоткова ставка; 365 кількість днів у році; 2 або 1 коефіцієнт відсоткової ставки; 1 застосовується у разі належного виконання зобовязання; 2 підвищення відсоткової ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості; Y кількість днів. Нарахування відсотків на прострочену заборгованість: (N+A)*M/365*2*Y=Z; N прострочене тіло кредиту; А виставлені до сплати та не погашені відсотки станом на перше число попереднього місяця; М відсоткова ставка; 365 кількість днів у році; 2 коефіцієнт підвищення відсоткової ставки за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості; Y кількість днів.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції у порушення вищевказаних положень закону не звернув увагу на те, що до тарифів, Умов та правил надання банківських послуг були закладені умови щодо порядку внесення змін, з чим була ознайомлена та погодилася ОСОБА_4, що підтверджується її підписом у кредитному договорі та виконанням нею умов цього договору (ст. 642 ЦК України). Крім того, суд першої інстанції самостійно визначаючи умови кредитного договору та здійснюючи розрахунок відсотків за власною формулою вийшов за межі своїх повноважень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів прийшла до висновку, що судом першої інстанції рішення в частині задоволення позовних про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом ухвалено з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення, з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 317 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 26 грудня 2016 року у цій справі змінити в частині стягнення процентів за користування кредитом, стягнувши з ОСОБА_4 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» заборгованість по процентам за користування кредитом 27 643 (двадцять сім тисяч шістсот сорок три) грн. 53 коп..

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: І.В.Кочеткова

ОСОБА_2