Справа № 500/1220/17
Провадження № 2/500/1801/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючий - суддя Швець В.М.,
при секретарі Борчану О.М.,
за участю представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, завданої злочином, -
Відповідач у судове засідання викликався належним чином, але не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило. Враховуючи думку позивача, у відповідності до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.
У відповідності зі ст.11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.
Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що має бути задоволеним.
Згідно до матеріалів кримінальної справи № 500/6815/14-к вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 18 грудня 2015 року та ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 3 березня 2016 року відповідач ОСОБА_5 визнаний винним у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України за вчинення вищезазначених дій (а.с.14-16, акруши кримінального провадження № 500/6815/14-к 111-113, 140-142)
Відповідно до положень ст.ст.23,1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
В п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам розяснено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою та протиправними діями заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В порушення цих вимог відповідачем не надано жодного доказу в заперечення вимог позивача.
За таких обставин, суд доходить висновку, що вимоги позивача ОСОБА_2 базуються на нормах закону, обґрунтовані та доведені дослідженими у судовому засіданні доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується положеннями ст.88 ЦПК України.
Керуючись ст.ст.23,1167 ЦК України, ст.ст.10,11,60,88,209,212-215,224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, завданої злочином задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 1600 (одна тисяча шістсот)грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.
Суддя: ОСОБА_6