Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/3590/17 Головуючий у 1 інстанції: Кіяшко В.О.
Є.У. № 314/2936/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

ОСОБА_2,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області про визнання права власності на ? частку спадкового майна в порядку спадкування за законом,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 02 серпня 2017 року,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2017 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначала, що 13.01.2016 р. помер батько сторін ОСОБА_5, після смерті якого залишилася спадщина у вигляді квартири №36 в будинку 81а по вулиці Іванова в місті Запоріжжі; гараж, площею 20,4 кв.м, і земельної ділянки, площею 0,0075 га по вулиці Високовольтна (Тельмана), №23 в м. Запоріжжі, житлового будинку №85 і земельної ділянки, площею 0,3324 га, розташованих по вулиці Миру в селі Сергіївка, Вільнянського району, Запорізької області, земельної ділянки, площею 4,50 га та території Михайлівської сільської ради. 11.03.2017 року померла мати сторін ОСОБА_5, після смерті якої залишився будинок №15 по вулиці Чекістів, в місті Запоріжжі. Посилаючись на те, що між сторонами, які є спадкоємцями першої черги, виник спір з приводу поділу спадкового майна, що залишилося після смерті батьків, просила суд визнати за нею право власності на ? частку вищевказаного нерухомого майна.

Ухвалою судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 02 серпня 2017 року відкрито провадження у справі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу передати до суду першої інстанції для вирішення питання у відповідності до п.4 ч.2 ст. 307 ЦПК України.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати ухвалу і передати питання на новий розгляд суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позов предявлено з дотриманням правил виключної підсудності.

Проте такі висновки суду є передчасними і не ґрунтуються на доданих до позовної заяви письмових доказах.

Територіальна підсудність визначається колом цивільних справ у спорах, вирішення яких віднесено до повноваження суду першої інстанції (статті 108-114 ЦПК).

Згідно ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Як роз'яснено в п.п. 41, 42 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

У п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що спори, пов'язані із захистом права власності та інших речових прав, розглядаються судами відповідно до визначеної процесуальним законом юрисдикції.

Відповідно до частини першої статті 114 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) позови, що виникають з приводу захисту права власності та інших речових прав на нерухоме майно пред'являються за місцем знаходження майна або основної його частини (виключна підсудність).

Якщо пред'явлено позов про право власності на кілька жилих приміщень (квартир), розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох квартир (об'єктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто наявні вимоги, для кожної з яких частиною першою статті 114 ЦПК встановлено виключну підсудність, то позов пред'являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Як вбачається із матеріалів справи, позовні вимоги ОСОБА_3 стосуються нерухомого майна, розташованого як на території Шевченківського району м. Запоріжжя, так і на території Вільнянського району Запорізької області. Місцем відкриття спадщини після обох спадкодавців є Шевченківський район м.Запоріжжя.

Вартість спірного нерухомого майна у позовній заяві позивачкою не зазначена, ціна позову не визначена.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції не переконався, що вартість нерухомого майна, розташованого на території Вільнянського району, перевищує вартість майна, розташованого в м.Запоріжжі, і справа підсудна Вільнянському районному суду.

Разом з тих, із доданих до апеляційної скарги письмових доказів вбачається, що ринкова вартість спірного майна, розташованого в м. Запоріжжі, становить 606 700 грн., вартість нерухомості, що знаходиться в Вільнянському районі 260 000 грн.

Крім того, у червні 2017 року ОСОБА_3 двічі зверталася до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з аналогічним позовом, проте її заява була залишена без руху, а згодом повернута як така, що за формою і змістом не відповідала вимогам ст.119 ЦПК України та не була сплачена судовим збором.

За вказаних обставин висновки суду першої інстанції про дотримання позивачем при предявленні позову правил виключної підсудності є передчасними та такими, що не ґрунтуються на доданих до позовної заяви письмових доказах, а тому оскаржувана ухвала на підставі ст.312 п.3 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.307, 312 п.3 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 02 серпня 2017 року по цій справі скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: