Провадження № 2/201/2628/2017
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

при секретарі Карнаух І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» (третя особа Міністерство освіти та науки України) про стягнення ненарахованої та недоплаченої суми стипендії та інфляційних втрат,

ВСТАНОВИВ :

21.07.2017р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ДВНЗ «Національний гірничий університет» (треті особи Міністерство освіти та науки України) про стягнення ненарахованої та недоплаченої суми стипендії та інфляційних втрат (а.с. № 3 7).

В обґрунтування позовних вимог, позивач в позовній заяві посилався на те, що він в 01.09.2014р. був зарахований до складу студентів Національного гірничого університету, прийнятих на навчання за державним замовленням за денною формою навчання поза конкурсом за напрямом підготовки «гірництво». Позивача було зарахований до цього вищого навчального закладу на пільгових умовах, як дитину шахтаря, який має стаж підземної роботи більше 15 років. Факт наявності підземного стажу роботи батька позивача, ОСОБА_2, більше 15 років надав позивачу право на отримання з вересня 2014р. соціальної стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, відповідно до статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Але навчальний заклад, всупереч вимогам законодавства, на час навчання виплачував позивачу лише академічну стипендію за успішне навчання, значно меншу за прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб. Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з університету на його користь ненараховану та невиплачену стипендію, враховуючи інфляційні втрати, за період з вересня 2014р. по грудень 2016р. у розмірі 13269 грн. 54 коп.

Представник позивача ОСОБА_3 (діє на підставі довіреності від 03.07.2017р. а.с. № 8) надав у судове засідання заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Крім того, представник позивача зазначив, що належним відповідачем по даній справі є - ДВНЗ «Національний гірничий університет», проти залучення співвідповідачем по справі третю особу - Міністерство освіти та науки України заперечував (а.с. № 47).

Представник відповідача ДВНЗ «Національний гірничий університет» в судове засідання 26.10.2017р. не зявився, проте направив до суду клопотання, в якому просив залучити Міністерство освіти та науки України до участі у розгляді справи в якості співвідповідача (а.с. № 39 40).

Вирішуючи вказане клопотання, керуючись ч. 1 ст. 33 ЦПК України, в якій зазначено, що залучення співвідповідача можливе лише за клопотанням позивача, а представник позивача, в свою чергу, проти вказаного залучення заперечує, а тому суд відмовляє відповідачу у задоволенні заявленого ним клопотання.

Так, в матеріалах справи містяться письмові заперечення відповідача, в яких останній посилається на те, що ОСОБА_1 не звертався до університету з заявою про проведення та виплату йому різниці між сумою прожиткового мінімуму та академічною стипендією.

Таким чином, на думку сторони відповідача, право позивача не було порушене, оскільки він своєчасно не звертався до університету з заявою про виплату йому стипендії у розмірі прожиткового мінімуму на підставі ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а університет не мав законних підстав для нарахування відповідної стипендії.

Державний ВНЗ «НГУ» є вищим навчальним закладом IV рівня акредитації та є вузом державної форми власності, який фінансується з Державного бюджету України. Кошти на виплату соціальної стипендії до 01.01.2017р. надходили з Міністерства освіти і науки України.

Щорічно, Державний ВНЗ «НГУ» подавав до Міністерства розрахунки стипендіального фонду, в які окремим рядком включається розмір стипендії згідно з вимогами статті 5 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» у частині гарантованої виплати стипендії особам, батьки яких є шахтарями та мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами І або II групи в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Однак, міністерство їх не фінансує.

Відповідно до ст. 62 ЗУ «Про вищу освіту» від 01.07.2014р. порядок призначення та розмір стипендії на осіб, які навчаються у вищих навчальних закладах за рахунок коштів державного бюджету визначаються КМУ. В Постанові КМУ від 12.07.2004р. № 882 «Про питання стипендіального забезпечення» стипендія студентам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами І або II групи, до 01.01.2017р. не була визначена. В такому випадку цій категорії студентів виплачувалася звичайна академічна стипендія.

Згідно п.п. 1, 5 Порядку призначення і виплати стипендії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2004р. № 882 «Про питання стипендіального забезпечення», розмір академічних стипендій для студентів денної форми навчання вищих навчальних закладів І-ІУ рівня акредитації, визначалась виходячи з установленого Кабінетом Міністрів України розміру мінімальної ординарної (звичайної) академічної стипендії з урахуванням типу навчального закладу, умов та напряму навчання, успішності стипендіата.

Відповідно до Постанови КМУ «Про деякі питання стипендіального забезпечення» від 05.03.2008р. № 165 мінімальну ординарну (звичайну) академічну стипендію для студентів вищих навчальних закладів 3 4 рівня акредитації, які навчаються за освітньо-кваліфікаційними рівнями «бакалавр», «спеціаліст» або «магістр» визначено з 01.09.2012р. у розмірі 730 грн./місяць; 01.09.2015р. у розмірі 825 грн./місяць. Розмір академічної стипендії, призначеної згідно п. 17 цього Порядку, збільшується на 18 відсотків (мінімальної ординарної (звичайної) академічної стипендії відповідного типу навчального закладу, призначеної згідно з цим Порядком) студентам, які навчаються за відповідними напрямками та спеціальностями, за якими здійснюється підготовка фахівців у вищих навчальних закладах за відповідними освітньо-кваліфікаційними рівнями, затвердженого постановою КМУ від 24.05.1997р. № 507.

Університетом нарахована та виплачена стипендія позивачу в повному обсязі. З 01.01.2017р. вступив в дію Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для виплати соціальних стипендій студентам (курсантам) вищих навчальних закладів, затверджений постановою КМУ № 1045 від 28.12.2016р. «Про деякі питання виплати соціальних стипендій студентам (курсантам) вищих навчальних закладів». Даний Порядок визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати соціальних стипендій студентам (курсантам) вищих навчальних закладів, які навчаються за денною формою за державним замовленням. Відповідно до п. 2 Порядку головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.

Згідно п. 4 Порядку право на соціальні стипендії мають студенти (курсанти), які не отримують академічних стипендій, не перебувають на державному утриманні (крім дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, а також студентів (курсантів) вищого навчального закладу, які в період навчання у віці від 18 до 23 років залишилися без батьків) та не перебувають в академічній відпустці, із числа осіб, батьки яких є шахтарями, що мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами І або II групи, відповідно до статті 5 ЗУ "Про підвищення престижності шахтарської праці" протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти.

Для отримання соціальної стипендії студенти (курсанти) повинні звернутися до вищого навчального закладу за місцем їх навчання із заявою та документами, що відповідають вимогам даного Порядку.

Соціальна стипендія призначається на весь період навчання починаючи з місяця звернення за її наданням та виплачується щомісяця в такому розмірі: студентам (курсантам) вищих навчальних закладів IIIIV рівня акредитації, які мають право на призначення соціальних стипендій - 1000грн.

Фінансування, порядок виплати та розмір стипендії для студентів з числа осіб, батьки яких є шахтарями, що мають стаж підземної роботи не менш як 15 років врегульовано КМУ лише з 01.01.2017р. Таким чином, порушень прав позивача зі сторони університету в даному випадку не було (а.с. № 35 38).

Представник третьої особи - Міністерство освіти та науки України в судове засідання 26.10.2017р. не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням з відміткою про вручення (а.с. № 34), про причини неявки суд не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернувся.

За таких обставин, суд розглянув справу за відсутністю сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України з винесенням по справі рішення суду на загальних засадах відповідно до глави 7 розділу III ЦПК України, оскільки заперечення відповідача будуть враховані судом під час розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014р. № 1556-VII (з наступними змінами та доповненнями), особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008р. № 345-VI, шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Судом встановлено, що з 01.09.2014р. ОСОБА_1 був зарахований до складу студентів Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет», прийнятих на навчання за державним замовленням за денною формою навчання поза конкурсом за напрямом підготовки «гірництво».

ОСОБА_1 був зарахований до цього вищого навчального закладу на пільгових умовах, як дитина шахтаря, який має стаж підземної роботи більше 15 років. Даний факт підтверджується зокрема, довідкою від 13.06.2014р. та копією трудової книжки ОСОБА_2 (а.с. № 11, 12 16).

Відповідач обумовлені вище факти не спростовує, а отже, ці обставини в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 2 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014р. № 1556-VII особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендій у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 цього ж Закону України «Про вищу освіту» особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання, можуть отримувати інші стипендії, призначені фізичними (юридичними) особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008р. № 345-V1, шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач був зарахований до Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» поза конкурсом та відповідно до наданих пільгових документів, як дитина, батько якої має стаж підземної роботи не менш як п'ятнадцять років, відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

У звязку з чим та у відповідності до вимог норми ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», позивач має право на отримання стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, встановлених законом для працездатних осіб.

З огляду на те, що ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (в редакції від 05.07.2012р.), передбачено що особам, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи, не менш як 15 років, гарантовано виплату за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, то суд вважає дії відповідача щодо відмови в нарахування стипендії саме в цьому розмірі неправомірними, оскільки вони ґрунтуються на зробленому хибному висновку.

Заперечення представника відповідача щодо відмови в задоволені позову з тих підстав, що розмір стипендії цьому студенту визначено з урахуванням п. 1, п. 5 «Порядку призначення та виплати стипендії»? затвердженого Постановою КМУ № 882 від 12.07.2004р., п. 17 Порядку (з урахуванням постанови КМУ № 507 від 24.05.1997р.), Постанови КМУ № 165 від 05.03.2008р., тобто вона і так є підвищеною на 18% від ординарної у 730 грн., а тому виплата позивачу стипендії у встановленому Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» розмірі не передбачена, суд оцінює критично, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Таким чином, Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008р. № 345-V1 має вищу юридичну силу ніж Постанова КМУ від 12.07.2004р. № 882 про затвердження «Порядку призначення і виплати стипендії», Постанови КМУ від 05.03.2008р. № 165, а невнесення відповідних змін до Постанов КМУ після прийняття Закону України не є підставою для порушення прав позивача на отримання стипендії у розмірі, встановленому Законом.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи, а з огляду на те, що на день винесення рішення редакція ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не змінена та не виключена із Закону, то ОСОБА_1 має право на призначення йому стипендії у розмірі, визначеному Законом, тобто у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Посилання відповідача на те, що Бюджетом України на 2014-2016р.р. не передбачено коштів на виконання вимог ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» суд також оцінює критично, оскільки обовязок Держави, передбачений Законом щодо виплати стипендії в певному розмірі не може ставитися у залежність до наявності у бюджеті коштів.

Крім того, відповідач проти прав позивача щодо отримання стипендії з урахуванням норми ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» не заперечує, посилається лише на те, що позивач мав звернутися до університету з відповідною заявою про виплату йому стипендії у розмірі прожиткового мінімуму, проте дані заперечення представника відповідача суд оцінює критично.

Отже, вирішуючи позовні вимоги в частині визначення періоду, за який має бути стягнута з відповідача на користь позивача недоплачена стипендія з урахуванням інфляційних втрат, встановлено, що позивач заявив вимоги в межах строку позовної давності.

Відповідно до довідки про доходи позивачу було виплачено стипендію з вересня по грудень 2014р. 3445 грн. 60 коп.; з січня по грудень 2015р. 10785 грн. 20 коп.; з січня по червень 2016р. 5841 грн. та з вересня 2016р. по грудень 2016р. 3894 грн. (а.с. № 18 - 20).

Таким чином, сума недоплаченої стипендії складає:

-за період з вересня 2014р. по грудень 2014р. (включно) 1426 грн. 40 коп.;

-за період з січня 2015р. по грудень 2015р. (включно) 4470 грн. 80 коп.

- за період з січня 2016р. по грудень 2016р. (включно) (за винятком липня та серпня 2016р.) 4627 грн., що в загальному розмірі складає 10524 грн. 20 коп.

Сума недоплаченої стипендії розраховувалась з урахуванням встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб: в 2014р. з 01.01. 1218 грн.; в 2015р. з 01.01.-1218 грн., з 01.09. 1378 грн.; в 2016р. з 01.01.- 1378 грн., з 01.05. 1450 грн.

Сума інфляційних втрат розрахована судом в такому розмірі:

-за період з вересня 2014р. по грудень 2014р. (включно) 1050 грн. 89 коп.

-за період з січня 2015р. по грудень 2015р. (включно) 1098 грн. 08 коп.

-за період з січня 2016р. по грудень 2016р. (включно) (за винятком липня та серпня 2016р.) 477 грн. 64 коп., що в загальному розмірі складає 2626 грн. 61 коп.

Сума інфляційних втрат розраховувалась з урахуванням наступних індексів інфляції: 2014р. 124,9%; 2015р. 143,3%, 2016р. 112,4%.

Таким чином, загальна сума ненарахованої та невиплаченої стипендії, разом з інфляційними втратами складає 13150 грн. 81 коп.

Загальна сума заборгованості 13150 грн. 81 коп., з яких недоплачена стипендія 10524 грн. 20 коп. та інфляційні втрати в розмірі 2626 грн. 61 коп.

Розраховуючи суму інфляційних витрат за період з вересня 2014р. по грудень 2016р. представником позивача було допущено арифметичну помилку та вказано, що інфляційні витрати за вказаний період складають 2745 грн. 34 коп., тоді як вірною є сума у розмірі 2626 грн. 61 коп., яка й присуджується судом до стягнення з відповідача на користь позивача (а.с. № 23 29).

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 частково, а саме на загальну суму 13150 грн. 81 коп., оскільки останні є законними та обґрунтованими.

Оговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, з урахуванням результату розгляду справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судовий збір у розмірі 640 грн., оскільки це мінімальний розмір судового збору за вимогами майнового характеру щодо стягнення недоплаченої стипендії.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014р. (зі змінами та доповненнями), ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008р. № 345-VI, ст. ст. 8, 10, 11, 57-60, 61, 74-76, 88, 169, ч. 2 ст. 197, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» (третя особа Міністерство освіти та науки України) про стягнення ненарахованої та недоплаченої суми стипендії та інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» (ідентифікаційний код за СДРПОУ 02070743, що знаходиться за адресою: 49027, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд.19) на користь ОСОБА_1 ненараховану та невиплачену стипендію, з урахуванням інфляційних втрат, за період з вересня 2014 року по грудень 2016 року включно у розмірі 13150 грн. 81 коп. (тринадцять тисяч сто пятдесят грн. 81 коп.), з яких недоплачена стипендія - 10524 грн. 20 коп. та інфляційні втрати в розмірі 2626 грн. 61 коп.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Державного вищого навчального закладу «Національний гірничий університет» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя: Ткаченко Н.В.