Справа № 242/2212/17
Провадження № 2/242/1049/17
м. Селидове 22 серпня 2017 року
Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Капітонова В. І., при секретарі Нарижній О. Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Донецької міської ради, треті особи: ОСОБА_2, Перша Донецька державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно
Позовні вимоги мотивовані тим, що вона разом з батьком ОСОБА_3, матірю ОСОБА_2, бабою ОСОБА_4, та дідом ОСОБА_5 отримали 25 січня 1994 року свідоцтво про право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. 09 листопада 1998 року помер батько позивача ОСОБА_3 . Після його смерті ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 відмовилися від спадщини на користь позивача. 17 листопада 2004 року помер ОСОБА_5, а 15 квітня 2011 року ОСОБА_4. Свідоцтва про право на спадщину позивач не отримував та право власності на спадкове майно належним чином оформлено не було. Від моменту приватизації квартири та на момент відкриття спадщини вона постійно мешкала у вказаній квартирі разом зі спадкодавцями. Навесні 2014 року вона була вимушена виїхати в звязку із проведенням АТО. Тітка позивача ОСОБА_6, донька ОСОБА_4 та ОСОБА_5, у встановлений шестимісячний термін не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 12 липня 2012 року в позовних вимогах ОСОБА_6 про поновлення строку на прийняття спадщини було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 14 січня 2012 року рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 12 липня 2012 року залишено без змін. Наразі позивач отримати свідоцтва про право на спадщину не може, оскільки спадкові справи були відкриті на території м. Донецька, та архіви нотаріальних контор залишилися на території населеного пункту, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Просить суд визнати за нею право власності на 1/5 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 17 листопада 2004 року, та на 1/5 частину вказаної квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла 15 квітня 2011 року.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви з проханням розглядати справу у їх відсутність.
Представник відповідача Донецької міської ради - в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомив. Згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом, за згодою позивача на розгляд справи в порядку заочного провадження.
Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, в якій зазначила, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечує.
Представник третьої особи Першої Донецької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву з проханням розглядати справу без участі представника.
Суд, дослідивши матеріали справи та законодавство, що регулює данні правовідносини, дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця, до інших осіб (спадкоємців).
Згідно з копією свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) № 1383 від 25 січня 1994 року, квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та членам його сімї - ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_1.
ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження VII-НО № 348116, виданого 08 грудня 1987 року Ворошиловським райбюро ЗАГС м. Донецька.
ОСОБА_3 є сином ОСОБА_5 та ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження УЖ № 250927 від 02 червня 1944 року.
Згідно з копією свідоцтва про укладення шлюбу IV-НО № 384505 , виданого 26 жовтня 1984 року Калінінським відділом ЗАГС м. Донецька, 26 жовтня 1984 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_8, після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_3.
Як вбачається з копії свідоцтва про смерть І-НО № 347639, виданого 09 листопада 1998 року Ворошиловським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька ОСОБА_3 помер 09 листопада 1998 року.
Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 20 грудня 2011 року, ОСОБА_1 успадкувала 1/5 частину квартири АДРЕСА_2, після смерті ОСОБА_3.
17 листопада 2004 року помер ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про смерть 1-НО № 836817, виданого 23 листопада 2004 року Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції.
15 квітня 2011 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-НО № 530174, виданого 18 квітня 2011 року Донецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з ч. 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
12 липня 2012 року Ворошиловським районним судом м. Донецька було винесено рішення, відповідно до якого у задоволенні позову ОСОБА_9 до ОСОБА_10, Ворошиловської районної у м. Донецьку ради, ОСОБА_11, ОСОБА_12 про поновлення строку на прийняття спадщини відмовлено.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 14 січня 2012 року рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 12 липня 2012 року залишено без змін.
Частиною 1 ст. 1266 ЦК України визначено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Частиною 3 ст. 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з довідкою , виданою 19 травня 2011 року № 379, ОСОБА_1 з 03 липня 1987 року зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно з копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 31360353 від 14 серпня 2012 року 14 серпня 2012 року була зареєстрована спадкова справа № 347/2012 після смерті ОСОБА_5.
Крім того, відповідно до копії Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 31358363 від 14 серпня 2012 року, 27 травня 2011 року була зареєстрована спадкова справа № 22 після смерті ОСОБА_4.
Постановами державного нотаріуса Першої до ненецької державної нотаріальної контори ОСОБА_13 від 28 липня 2017 року № № 46/02-31 та 47/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , в звязку із тим, що оскільки спадкові справи № 22/2011 та 347/2012 знаходяться на непідконтрольній території, у приміщенні Першої донецької державної нотаріальної контори, у м. Донецьку.

Згідно з листом Міністерства юстиції України № 15387/326-0-0-17/19 від 21 квітня 2017 року, доступ архівів державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів, що були розташовані в населених пунктах, в яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, відсутній в звязку із тим, що архіви залишились у приміщеннях, які розташовані на таких територіях. Тому видати свідоцтва про право на спадщину за спадковими справами, які заведені у зазначених нотаріальних конторах, є неможливим.

Частинами 1, 3 ст. 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право власності на спадок видається за письмовою заявою спадкоємцям, які прийняли спадок в порядку встановленому цивільним законодавством; у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадок особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження.

Судом встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_4, але отримати свідоцтва про право на спадщину не може, та підтвердити право власності на спадкове майно можливе шляхом звернення до суду.

З огляду на вищезазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись 1216, 1217, 1261, 1276 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 212-215, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Донецької міської ради, треті особи: ОСОБА_2, Перша Донецька державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/5 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_5, який помер 17 листопада 2004 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/5 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_4, яка померла 15 квітня 2011 року.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги, а в разі відсутності у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. І. Капітонов