Справа № 203/4012/17
Провадження № 2-н/0203/112/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року суддя Кіровського районного суду м.Дніпропетровська Католікян М.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

у с т а н о в и в:

26 жовтня 2017 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_1, як повнолітньої дитини, що продовжує навчання в розмірі 1/6 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26 жовтня 2017 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання або до досягнення останнім 23-річного віку.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Згідно до п.п. 4, 4-1 ч.1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб; заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 цього Кодексу.

Як розяснено судам в п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» від 23.12.2011 року №14, Перелік вимог, визначених частиною першою статті 96 ЦПК, які можуть розглядатися в порядку наказного провадження, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Із заяви про видачу судового наказу вбачається, що заявник звертається з вимогами про стягнення аліментів на утримання

повнолітньої дитини, що продовжує навчання в розмірі 1/6 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 26 жовтня 2017 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання або до досягнення останнім 23-річного віку, тобто з вимогами, які не передбачені ст. 96 ЦПК України.

Відтак, враховуючи викладене, зазначені вимоги не можуть бути розглянуті у наказному проваджені. А тому, у відповідності до п.2 ч.3, ч.4 ст.100 ЦПК України, слід відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу, та розяснити заявнику його право на звернення до суду в позовному порядку з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Керуючись ст.ст. 95, 96-100 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_1 у прийнятті заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - відмовити.

Розяснити заявнику його право на звернення з тими самими вимогами до суду в порядку позовного провадження з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя М.О. Католікян