Справа № 346/5339/17
Провадження № 2/346/2386/17
УХВАЛА

21 листопада 2017 р. м. Коломия

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Бирич Н.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею, ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Гринчук) та ОСОБА_2, який зареєстрований відділом №2 Балашихинського управління ЗАГС Головного управління ЗАГС Московської області, актовий запис №323.

За загальними правилами підсудності, передбаченими ч.1 ст.109 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Документально не підтверджений факт зареєстрованого постійного або тимчасового проживання чи перебування на території України відповідача ОСОБА_2

Відповідно до ст.414 ЦПК України, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Статтею 415 даного Кодексу передбачено, що у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено, - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Статтею 80 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що у разі якщо при розгляді справи з іноземним елементом у суду виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд може направити відповідне доручення компетентному органу іноземної держави в порядку, встановленому процесуальним законом України або міжнародним договором України.

Згідно п.2.3 розділу ІІ Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та ДСА України від 27 червня 2008 року № 1092/5/54, доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором України. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову. У відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи.

Судом встановлено, що до позовної заяви не додано завіреного перекладу позову з додатками на мову запитуваної сторони (російську).

Крім того, позивачем неправильно вказано по батькові відповідача ОСОБА_2, оскільки в перекладі на українську мову має бути Ігорович.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, та надається строк для усунення цих недоліків.

У зв'язку з наведеним, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу час для усунення вказаних недоліків.

На підставі наведеного, ст. 119, 120, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз'яснити позивачу, що у випадку неусунення недоліків у встановлений судом строк заява буде вважатися неподаною та підлягає поверненню особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Бирич Н. В.