_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/9539/17
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01.11.2017 року

Суддя Київського районного суду м. Одеси Гниличенко М.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут», Приватного підприємства «Прогрес-Риелт», Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський1», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресбуд» про визнання майнових прав у незавершеному будівництві,-

ВСТАНОВИВ:

30.10.2017 року до Київського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут», Приватного підприємства «Прогрес-Риелт», Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський1», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресбуд» про визнання майнових прав у незавершеному будівництві.

Відповідно до ч.1 ст. 122 ЦПК України суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому цим Кодексом.

Позивачем надано до позову дублікат платіжного доручення Р24393502J498821515 від 20 жовтня 2017 року про сплату судового збору в сумі 2065 гривень 00 копійок та дублікат платіжного доручення Р24393502J498821402 від 20 жовтня 2017 року про сплату судового збору в сумі 1500 гривень 00 копійок.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення звязку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Оригінал такої квитанції додається до всіх позовних заяв, апеляційних та касаційних скарг, інших судових документів, що направляються до судової інстанції.

Крім того, відповідно до п.26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року за № 10, законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)).

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Із наданих до суду платіжного доручення Р24393502J498821515 від 20 жовтня 2017 року про сплату судового збору в сумі 2065 гривень 00 копійок та платіжного доручення Р24393502J498821402 від 20 жовтня 2017 року про сплату судового збору в сумі 1500 гривень 00 копійок, вбачається, що це є дублікатами, а також при перевірці зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України по вказаним платіжним дорученням не підтверджено, що судовий збір в сумі 2065 гривень 00 копійок та 1500 гривень 00 копійок сплачений саме від імені ОСОБА_1 Так само і в дублікатах платіжних доручень відсутня інформації, що судовий збір сплачений саме за позовом ОСОБА_1

Під час перевірки зарахування судового збору по платіжним дорученням Р24393502J498821515 від 20 жовтня 2017 року про сплату судового збору в сумі 2065 гривень 00 копійок та копію платіжного доручення Р24393502J498821402 від 20 жовтня 2017 року до спеціального фонду Державного бюджету України було виявлено, що вищевказані платіжні доручення приєднані до іншої цивільної справи № 520/12808/17, яка знаходиться в провадженні Київського районного суду м.Одеси.

Враховуючи вищевикладене, суд не приймає дублікати вказаних платіжних доручень Р24393502J498821515 від 20 жовтня 2017 року про сплату судового збору в сумі 2065 гривень 00 копійок та Р24393502J498821402 від 20 жовтня 2017 року про сплату судового збору в сумі 1500 гривень 00 копійок, як доказ сплати судового збору від імені ОСОБА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст. 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

Керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Добробут», Приватного підприємства «Прогрес-Риелт», Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Морський1», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресбуд» про визнання майнових прав у незавершеному будівництві залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків поданої заяви - пять днів з дня отримання копії ухвали, в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гниличенко М. В.