Справа №487/107/17 29.11.2017 29.11.2017 29.11.2017
Провадження №22-ц/784/2365/17
Справа № 487/107/17 Головуючий у 1-ї інстанції Біцюк А.В.
Провадження № 22ц/784/2365/17 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

29 листопада 2017 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Коломієць В.В.,

із секретарем: Тищенком Л.С.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 4 жовтня 2017 року

за позовом

Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз»

(далі - ПАТ «Миколаївгаз»)

до ОСОБА_3

про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2017 року ПАТ «Миколаївгаз» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з газопостачання.

Позивач свої вимоги мотивував тим, що ПАТ «Миколаївгаз» надавав послуги з газопостачання до житлового будинку № 2 по вул. 8 Березня, ОСОБА_5, в місті Миколаєві, що належить на праві власності відповідачу. Однак, ОСОБА_3 не оплатив в повному обсязі надані послуги за період з 1 січня по 30 червня 2015 року, у звязку з чим заборгованість по оплаті споживання за газовим лічильником станом на 1 липня 2015 року становить 7 820 грн. 63 коп..

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 4 жовтня 2017 року, в якому усунуто описку за ухвалою цього ж суду від 12 жовтня 2017 року, позовна заява ПАТ «Миколаївгаз» задоволена та ухвалено про стягнення на його користь з ОСОБА_3 7820грн. 63 коп. заборгованості і 1378 грн. 00 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду.

На думку апелянта, суд першої інстанції дав невірну оцінку письмовим доказам та не врахував тих, що були ним надані, на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає відхиленню із наступних підстав.

Так, із матеріалів вбачається, що договір на газопостачання до житлового будинку №2 по вул. 8 Березня, ОСОБА_5, у місті Миколаєві укладено шляхом відкриття особистого рахунку та надання абонентської і розрахункових книжок на імя попереднього власника ОСОБА_6, яка померла 2 жовтня 2013 року (а.с.55-75).

Відповідач як єдиний спадкоємець прийняв спадщину з часу її відкриття, але свідоцтво про право на спадщину за законом отримав тільки 9 вересня 2015 року, та про ці обставини своєчасно не повідомив позивача у відповідності до пунктів 3-5 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 9 грудня 1999 року (з наступними змінами та доповненнями) (а.с.52).

Тому новий договір на газопостачання на час спірних обставин, які виникли між сторонами укладено не було, але відповідач ОСОБА_3 як правонаступник прав та обовязків померлої ОСОБА_6 повинен був своєчасно вносити оплату за спожитий ним газ, та невідкладно повідомляти газопостачальну організацію про можливі аварійні ситуації у належному йому спадковому майні житловому будинку № 2 по вул. 8 Березня, ОСОБА_5 (а.с.52, 78-79).

Вказаний будинок обладнано газовим лічильником, за показами якого його власниками оплачується спожитий газ.

22 травня 2015 року за заявкою споживача ОСОБА_3 проведено технічний огляд газового лічильника працівниками позивача, та на місці огляду усунуто виток газу на крані, розташованому після лічильнику, встановленому у будинку (а.с.57).

За період споживання газу з 1 січня по 30 червня 2015 року відповідачу нарахована сума до оплати в розмірі 7 820 грн. 63 коп. (а.с.4), яка ним не сплачена.

Заперечуючи проти розміру суми, що нарахована до оплати за споживання газу за газовим лічильником, апелянт посилався на те, що у нього мав місце виток газу і тому покази лічильника є завищеними, та підлягають зменшенню за середнім показником, за якими ним сплачувався газ за увесь період часу (а.с.47-51, 57).

Між тим, із копії абонентської книжки, тарифів за спожитий газ та запису контролера про здійснення техогляду 22 травня 2015 року слідує, що недоліків у споживанні газу відповідачем до дати техогляду лічильника не було, його покази зауважень з боку споживача не викликали, і виток газу мав місцем на крані, який розташований після лічильника, внаслідок чого такий газ ним облікований.

За змістом пунктів 10-15, 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №2246 від 9 грудня 1999 року, ( з наступними змінами та доповненнями) споживач повинен своєчасно вносити плату за спожитий ним газ на підставі показів газового лічильнику у відповідності до тарифів, встановлених на час зняття показів та здійснення споживачем оплати. Підстав для здійснення перерахунку оплати за спожитий газ за середніми показниками, при відсутності порушень у здійсненні обліку обсягу спожитого природного газу індивідуальним газовим лічильником, немає.

Пунктами 29, 33 вищезазначених Правил надання населенню послуг з газопостачання передбачена обовязок власника виконувати вимоги Правил безпеки систем газопостачання України, та невідкладно повідомляти про всі недоліки в її роботі, а обовязок газорозподільного підприємства надавати такі послуги, в тому числі з технічного обслуговування газових приладів, лічильників газу тощо, тільки за заявкою споживача.

Таким чином, 22 травня 2015 року відповідач, виявив порушення в роботі своєї газової системи, надав відповідну заявку до газорозподільного підприємства, працівник якого усунув таке порушення у той же день, а тому підстав для перерахування оплати за спожитий газ за увесь період його споживання, немає.

Посилання відповідача на порушення позивачем свого обовязку щодо надання якісних послуг не заслуговують на увагу, так як скарг з приводу погіршення якісних показників газу та зниження його тиску ним як споживачем не надавалося, а обсяги газу, що споживаються, повинні бути оплачені за показами лічильника та у відповідності до встановлених тарифів.

За такого, доводи апелянта ґрунтуються на особистому тлумаченні змісту нормативних актів, якими регулюються правила постачання газу споживачам, та особистої бездіяльності щодо своєчасності зняття показів приладу обліку та утримання належного йому газового обладнання.

Отже, вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями самих сторін.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів, незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм права.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню.

В звязку з чим, апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 4 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуюча

Судді