Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.12.2017 Справа №607/15704/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливка Л. М.,

присяжних - ОСОБА_1-М. Є.,ОСОБА_2

за участю секретаря судового засідання Зарічної О. П.,

за участю прокурора Воловник М. В.,

представника ТОККПНЛ, лікаря-психіатра ОСОБА_3,

особи, щодо якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги ОСОБА_4, законного представника особи, щодо якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги ОСОБА_5, розглянувши у судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за заявою представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні лікаря-психіатра ОСОБА_3 про госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_4, без його згоди,

ВСТАНОВИВ:

Представник Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні (далі ТОККПНЛ ) ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про примусову госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_4. В обґрунтування заявлених вимог покликається на те, що у ОСОБА_4 наявний психічний розлад, який обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби. Останній раз він перебував на стаціонарому лікуванні в червні 2016 року. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації станом на даний час є відомості про поведінку ОСОБА_4, які надійшли від його брата ОСОБА_5. На підставі цих відомостей ОСОБА_4 був оглянутий лікарем-психіатром ОСОБА_3, який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації ОСОБА_4. ОСОБА_6 ОСОБА_4 був оглянутий комісією лікарів-психіатрів ТОККПНЛ, яка підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію ОСОБА_4 згідно ст. 14 Закону України Про психіатричну допомогу. Згода ОСОБА_4 на госпіталізацію відсутня, тому просить винести рішення про його примусову госпіталізацію.

У судовому засіданні представник ТОККПНЛ, лікар-психіатр ОСОБА_3 заяву підтримала і пояснила, що лікування ОСОБА_4 можливе лише в закритому психіатричному стаціонарі, однак, внаслідок психічного розладу він не може усвідомити необхідність проходження лікування та надати згоду на лікування у ТОККПНЛ, у звязку із чим просить заяву задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні підтримала заяву про госпіталізацію у примусовому порядку ОСОБА_4 в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню без його згоди.

Законний представник ОСОБА_4 його опікун - брат ОСОБА_5 у судовому засіданні вказав, що брат упродовж останнього часу починає проявляти агресію у своїх діях, не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби, відмовляється приймати призначене лікування, тому потребує лікування в умовах стаціонару.

Особа, щодо якої розглядається питання, пов'язане з наданням психіатричної допомоги ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення заяви, оскільки вважає, що він не потребує лікування в умовах стаціонару у Тернопільській обласній комунальній клінічній психоневрологічної лікарні.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного:

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2 поступив на стаціонарне обстеження та лікування в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню 05 грудня 2017 року по направленню амбулаторно-поліклінічного відділення ТОККПНЛ, в супроводі брата, з діагнозом помірна розумова відсталість, синдром емоційно-вольової нестійкості.

Направлення на госпіталізацію було видане 05 грудня 2017 року лікарем-психіатром амбулаторно-поліклінічного відділу, який після особистого огляду ОСОБА_4 зробив висновок про необхідність його госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження або лікування у зв'язку з наявністю у нього психічного розладу, який обумовлює його безпорадність і неможливість самостійно задовольнити основні життєві потреби. Підставою для висновку про необхідність госпіталізації є відомості про поведінку ОСОБА_4, які надійшли від його брата ОСОБА_5. На підставі цих відомостей ОСОБА_4 був оглянутий лікарем-психіатром ОСОБА_3, який підтвердив висновок про необхідність госпіталізації ОСОБА_4.

ОСОБА_6 Павлович був оглянутий комісією лікарів-психіатрів Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні, у складі: голови комісії ОСОБА_7, та членів комісії ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_9

Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно Закону України Про психіатричну допомогу та прийшла до висновку, що ОСОБА_4 потребує примусової госпіталізації в психіатричний стаціонар для обстеження та лікування.

Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_2 поступив на стаціонарне обстеження та лікування в Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню 05 грудня 2017 року по направленню амбулаторно-поліклінічного відділення ТОККПНЛ, в супроводі брата. Діагноз помірна розумова відсталість, синдром емоційно-вольової нестійкості.

З амнезу хвороби встановлено, що ОСОБА_4 хворіє від народження. З раннього дитинства відставав у фізичному і психічному розвитку від своїх однолітків, говорити в 5 років, в школу пішов у 7 років, проте зразу ж був оформлений на навчання в Підгаєцьку школу-інтернат, ніде більше не навчався. Перебуває вдома разом із сімєю брата, нічим практично не займається. Періодично дратівливий, імпульсивний в діях, різко відреаговує, у звязку із чим практично постійно перебуває під контролем, опікою брата. Стаціонарно обстежувався і лікувався в умовах 8-9 та 7-го психіатричних відділень ТОККПНЛ, встановлена II група інвалідності по даному захворюванню довічно. У 1970 році переніс ВГ, в анамнезі злукова хвороба очеревини, оперований з приводу пахової кили. Остання виписка з стаціонару 17 червня 2015 року. Поступив повторно на обстеження та лікування, у звязку з погіршенням психічного стану - в останні тижні вдома не спокійний, збудливий, озлоблений, різко відреаговує по найменшій причині, неадекватно та з агресивністю себе поводить, конфліктний в стосунках з рідними, не реагує, не виконує їх інструкцій, важко піддається корекції з боку рідних, агресивно висловлюється, словесно погрожує брату. В психічному статусі в свідомості. Мовному контакту доступний формально. На поставлені запитання відповідає після паузи, обдумування, відповіді вкрай прості, примітивні, часто взагалі не в змозі дати відповідь на те чи інше запитання, не розуміє зміст звернених до нього запитань. Не орієнтується в часі, грубо в місці перебування. Увага нестійка. Завдання на узагальнення та виключення не виконує. Відмічається зниження в інтелектуально- мнестичній сфері. Вольові процеси ослаблені. Емоційно неврівноважений, нестійкий, легко збудливий, схильний до афективних та імпульсивних реакцій. Інструкції виконує вибірково, при спонуканні персоналу. Психомоторно розгальмований, неспокійний, метушливий, постійно поривається кудись йти. Немає усвідомлення, критики до скоєних ним вчинків, до госпіталізації байдужий. Перебуває і потребує контролю рідних в його діях, вчинках, критика значно знижена.

Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу", особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини, досліджені докази та вимоги законодавства, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для примусової госпіталізації ОСОБА_4 до психіатричного закладу, а тому заяву представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 215, 279 - 282, ч. 1 ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву представника Тернопільської обласної комунальної клінічної психоневрологічної лікарні лікаря-психіатра ОСОБА_3 про госпіталізацію до психіатричного закладу ОСОБА_4 без його згоди задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у Тернопільську обласну комунальну клінічну психоневрологічну лікарню в примусовому порядку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_10