Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/3579/17 Головуючий у 1-й інстанції: Степаненко Ю.А.
Є.У.№ 311/3281/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

ОСОБА_2,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк», Приватного акціонерного товариства «Ренесанс Життя», про захист прав споживачів та розірвання кредитного договору,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 31 липня 2017 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вищевказаним позовом. Зазначала, що 16 травня 2016 року уклала з відповідачами кредитний договір зі страхуванням життя позичальника та можливістю перенесення платежу (рахунку)Договір №165/10114ЕСКА36Т11. Ознайомившись вдома з текстом договору, зрозуміла, що він укладений на вкрай невигідних для позичальника умовах, у звязку із чим одразу звернулася до працівників відділення Банку з вимогою про розірвання договору, проте останні запропонували зателефонувати на «гарячу лінію». Пізніше протягом травня і червня 2016 року неодноразово телефонувала на «гарячу лінію», письмово зверталася до Банку із заявами про відкликання своєї згоди на отримання кредиту, проте останній повідомив, що вона пропустила строк розірвання договору. Враховуючи, що кредитними коштами взагалі не користувалась, страховик розірвав 14.06.2016 року договір страхування на її вимогу і 05.07.2016 року повернув банку страховий платіж у повному розмірі, просила суд на підставі ст.ст. 651,652 ЦК України, ст.ст.18-22 Закону України «Про захист прав споживачів» розірвати вищевказаний кредитний договір з моменту її фактичного звернення до банківської установи 24.05.2016 року.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області 31 липня 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В засідання апеляційного суду належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи сторони не зявилися, причини неявки суду не повідомили. Колегія суддів визнала причини неявки сторін неповажними і такими, що не перешкоджають розгляду справи по суті.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно п. 1 ч. 1 ст.ст. 307, 308 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що передбачених ст.651 ЦК України підстав для розірвання кредитного договору по справі не встановлено, позивачем не доведений факт письмового звернення до Банку у відповідності з вимогами ч.6 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» із заявою про відкликання своєї згоди на укладання кредитного договору у передбачені законом строки і повернення кредитних коштів установі Банку.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та ґрунтується на доказах, яким дана правильна оцінка.

Встановлено, що 16 травня 2016 року сторони уклали кредитний договір зі страхування життя позичальника та можливістю перенесення платежу (рахунок) № 165/10114ECLKA36T11 (Перенесення платежу Поточний), за умовами якого Банк надає позичальнику грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на таких умовах: сума кредиту 22 446 грн. 60 коп., строк кредитування 39 платіжних періодів, фіксована процентна ставка за користування кредитом 12,0000% річних, комісія за надання кредиту 675грн., комісія за обслуговування кредиту 415грн., цільове призначення поточні потреби, дата повернення кредиту 12 серпня 2019 року.

За вищезазначеним Кредитним договором позивачка отримала від Банку кошти, які згідно п.2.1. Кредитного договору були надані шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок № 8601, що підтверджується випискою по особовому рахунку, меморіальним ордером, які є в справі.

На виконання ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» та п.2.1. Постанови Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168 «Про затвердження Правил надання банкам України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» до підписання кредитного договору позичальник була ознайомлена з умовами кредитування, наявними формами кредитування з описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача, перевагами та недоліками пропонованих схем кредитування, зокрема щодо можливої суми кредиту, строку, на який кредит може бути одержаний, мети, для якої кредит може бути використаний, варіантами повернення, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги, можливістю та умовами дострокового повернення кредиту, формами та видами його забезпечення, із орієнтованою сукупною вартістю кредиту (з урахуванням процентної ставки за кредитом, вартості всіх супутніх послуг, в тому числі послуги страхування тощо), про що вона поставила свій підпис в Заяві/Анкеті від 16 травня 2016 року. В додатку №1 до кредитного договору (Графік платежів), який підписано позивачкою, викладено графік повернення кредиту, який містить детальну інформацію про суму кредиту, термін користування кредитом, а також детально розраховано суму платежу за розрахунковий період, погашення основної суми кредиту (щомісячний платіж) та проценти за користування кредитом у відповідності до умов, визначених оскаржуваним договором.

За положенням ст.ст.525,527 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч.2 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів», підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору.

Відомості стосовно умов кредитування були повідомлені позивачці для здійснення свідомого вибору. Вказані відомості були повідомлені ОСОБА_3 письмово, перед укладанням Кредитного договору, для запобігання непорозуміння та належного укладання Договору.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості . У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Вказані положенням закону позивачці ОСОБА_3 було розяснено при укладені кредитного договору, що засвідчено її підписом .

Відповідно до ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (частина 3).

Таким чином, положеннями коментованої статті передбачено розірвання договору судом за умови дотримання певних умов, а саме: істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Згідно визначеного поняття, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Підставою, на думку позивачки, для розірвання кредитного договору, став намір ОСОБА_3 в установлений Законом України «Про захист прав споживачів» строк скористатися правом на відмову від укладення договору та подальшого використання кредитних коштів.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» (в редакції, чинній на момент укладення договору), споживач має право протягом чотирнадцяти календарних днів відкликати свою згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин. Перебіг цього строку розпочинається з моменту передачі споживачеві примірника укладеного договору. Відкликання згоди оформлюється письмовим повідомленням, яке споживач зобов'язаний подати особисто чи через уповноваженого представника або надіслати кредитодавцю до закінчення строку, зазначеного в абзаці першому цієї частини. З відкликанням згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту споживач повинен одночасно повернути кредитодавцю кошти або товари, одержані згідно з договором. Споживач також сплачує відсотки за період між моментом одержання коштів та моментом їх повернення за ставкою, встановленою в договорі. Споживач не зобов'язаний сплачувати будь-які інші збори у зв'язку з відкликанням згоди. Кредитодавець зобов'язаний повернути споживачеві кошти, сплачені ним згідно з договором про надання споживчого кредиту, але не пізніше, ніж протягом семи днів. За кожний день затримки повернення споживачу коштів, сплачених ним згідно з договором про надання споживчого кредиту понад установлений строк (сім днів), споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка суми, належної до повернення кредитодавцем.

В порушення вимог ст. 60 ЦПК України позивачкою суду не надано належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження дотримання нею вищевикладених умов, наявність яких забезпечує можливість відкликати свою згоду на укладення договору, а саме: подання/направлення письмового повідомлення ОСОБА_4 на адресу кредитодавця до закінчення 14-денного терміну з моменту отримання примірника укладеного договору; одночасного повернення кредитодавцю коштів, одержаних згідно з договором; сплати ОСОБА_3 на користь банку відсотків за період між моментом одержання коштів та моментом їх повернення за ставкою, встановленою в договорі.

Стосовно інших мотивів позивачки для задоволення позову, в т.ч., введення споживача в оману, зайняття відповідачем нечесною підприємницькою практикою та ін., суд зазначає, що аналіз вказаних доводів проводився судом при розгляді цивільної справи за позовом: ОСОБА_3 до ПАТ «Платинум Банк», ПрАТ «Ренесанс Життя», у порядку захисту прав споживача, про визнання договору недійсним, в задоволенні якого Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 08.11.2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 25.01.2017 року, копії яких є в справі, відмовлено. Предметом спору був Кредитний договір, який є предметом даного судового розгляду. Отже, вищевказаний Кредитний договір зі страхування життя позичальника та можливістю перенесення платежу (рахунок) № 165/10114ECLKA36T11 (Перенесення платежу Поточний) на даний час не змінено, не скасовано, не визнано недійсним, а отже, він має законну силу та обовязковий до виконання всіма сторонами.

Таким чином, належні та достатні докази на підтвердження своїх позовних вимог, позивачка суду не надала, а тому, проаналізувавши вищевикладені обставини справи та законодавчі норми, виходячи з принципів законності, обєктивності, розумності та справедливості, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Оскільки судом правильно вирішена справа, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, є правильним і обґрунтованим, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому колегія не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову, як про це вимагає позивач.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Оскаржуване рішення відповідає вимогам закону і матеріалам справи, підстав для його скасування судова колегія не вбачає.

Керуючись ст. ст.307,308,313,317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 31 липня 2017 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: