Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2851/17 Головуючий у 1 інстанції: Кляшторний В.С.
Є.У. № 336/8175/15-ц Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

за участю секретаря: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2016 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА :

06 листопада 2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Посилалось на те, що відповідно до укладеного 27.07.2006 року договору №DNH4KP89961168 ОСОБА_4 отримав кредит в розмірі 2070 грн. 90 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Згідно умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку - щомісяця в період з 21 по 28 число кожного місяця Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 197 грн. 26 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов.

У порушення умов договору та норм закону, ОСОБА_4 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 23 вересня 2015 року виникла заборгованість в розмірі 47224 грн. 61 коп., яка складається з заборгованості за кредитом в розмірі 1652 грн. 49 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 12165 грн. 77 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 30681 грн. 37 коп., зі штрафів відповідно до пункту 2.4.5.5 Умов та правил надання банківських послуг: в сумі 500 грн. (фіксована частина), в сумі 2224 грн. 98 коп. (процентна складова).

Оскільки добровільно ОСОБА_4 борг не сплачує, позивач просив стягнути з нього 47224 грн. 61 коп. та понесені судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, допущені порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення про стягнення заборгованості в повному обсязі.

Заслухавши у судовому засідання апеляційного суду Запорізької області доповідь судді, вислухавши пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що банк не надав належних доказів, які б підтверджували наявність у ОСОБА_4 заборгованості у розмірі 47224 грн. 61 коп. за кредитним договором від 27.07.2006 року (з урахуванням того, що з відповідача уже стягнуто на користь позивача борг по кредитному договору №DNH4KP89961168 у розмірі 14544 грн. 72 коп.

За обставинами справи, встановленими судом, 27 липня 2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк", правонаступником якого є ПАТ КБ "ПриватБанк", та відповідачем був укладений договір № DNH4KP89961168, на підставі якого відповідач отримав кредит в розмірі 2 070 грн 90 коп. на придбання мобільного телефону вартістю 1 770 грн, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

За умовами договору відповідач зобовязався погасити кредит до 27 липня 2007 року, погашення заборгованості здійснювати щомісяця в період сплати з 21 по 28 число кожного місяця у сумі 197 грн 26 коп. щомісячний платіж.

06 листопада 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором від 27 липня 2006 року № DNH4KP89961168, що утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору, за період з 21 серпня 2006 року станом на 23 вересня 2015 року у сумі 47 224 грн 61 коп., з яких: 1 652 грн 49 коп. заборгованість за кредитом; 12 165 грн 77 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом; 30 681 грн 37 коп. пеня; штрафи 500 грн та 2 224 грн 98 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову. суд першої інстанції виходив з того, що позаяк ПАТ КБ "ПриватБанк" вже зверталося до суду з позовом про стягнення з відповдіача заборгованості за кредитним договором від 27 липня 2006 року № DNH4KP89961168 у розмірі 32 700 грн 09 коп., з яких: 1 652 грн 49 коп. заборгованість за кредитом, 9 858 грн 89 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом, 19 155 грн 37 коп. пеня, штрафи 500 грн та 1 533 грн 34 коп.та в решті позов ПАТ КБ "ПриватБанк" було задоволено частково, то підстав для нового стягнення грошових сум немає.

Так було стягнуто з відповдіача на користь позивача заборгованість за кредитом у сумі 1 652 грн 49 коп., заборгованість за процентами за користування кредитом у сумі 9 858 грн. 89 коп., пеню у сумі 1 000 грн, штраф у сумі 500 грн (фіксована частина), штраф у сумі 1 533 грн 34 коп. (процентна складова), а всього 14 544 грн 72 коп. Під час ухвалення рішення суд прийняв до уваги стан здоровя відповідача, який є інвалідом третьої групи, безробітний, а також розмір кредиту та нараховані санкції, які значно перевищують суму основного боргу.

Суд першої інстанції зазначав, що немає доказів, які свідчили б про невиконання судового рішення, а тому невідомо чи сплатив боржник грошові кошти, а крім того, розрахунок заборгованості за кредитним договором охоплює період з 21 серпня 2006 року по 23 вересня 2015 року, без відрахування сум, вже стягнутих за судовим рішення від 26 березня 2014 року.

При апеляційному розгляді, позивачеві в порядку реалізації положень ст. 10, 11 ЦПК України, було запропоновано усунути неузгодженість у розрахунках.

За наданими банком розрахунками на час звернення до суду заборгованість відповідача становила 2 306,88 гр заборгованість по процентам за користування кредитом, 11 526 пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором та 691,64 гр. штраф.

Такий розрахунок був наданий банком з урахуванням того, що частина боргу вже стягнута попереднім судовим рішенням.

За ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України).

Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

За статтею 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитодавця права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.

Указана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21 вересня 2016 року у справі № 6-1252цс16.

Відтак позивач не позбавлений права навіть після ухвалення судового рішення вимагати стягнення нарахованих процентів та пені до повної сплати боргу.

Разом з тим, вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції враховує, що за п.3 ст. 551 ЦК розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Наразі заборгованість визначена позивачем у розмірі 2 306 гр., тоді як пеня становить 11 526 гр. що значно перевищує розмір заборгованості. Крім того, судова колегія враховує посилання відповідача на те, що він хворіє, є інвалідом, а тому вважає можливим зменшити розмір нарахованої пені до 1000 гр.

У відповідності до положень ст. 88 ЦПК на користь позивача підлягає стягненню з відповідача судовий збір пропорційно задоволеній частині вимог.

Керуючись ст.ст. 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» задовольнити частковою.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2016 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» :

-заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 2 306,88 гр. (дві тисячі триста шість гр. 88 коп.),

-пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором в розмірі 1000 гр. (одна тисяча гр.)

-штраф в сумі 691,64 гр. (шістсот девяносто одна гр. 64 коп.).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» судовий збір у сумі 368, 44 гр. (триста шістдесят вісім гр. 44 коп.)

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: