03.10.2017 Єдиний унікальний номер 205/6117/16-ц
Єдиний унікальний номер 205/6117/16-ц
Номер провадження 2/205/698/17
03 жовтня 2017 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючого судді Остапенко Н.Г.
при секретарі Шевцовій М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_4 житлово-експлуатаційного підприємства № 34 про визнання права користування житлом та зміну договору найму житлового приміщення,
Позивачі 12 серпня 2016 року звернулися до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_4 житлово-експлуатаційного підприємства № 34 про визнання права користування житлом та зміну договору найму житлового приміщення.
В обґрунтування позовних вимог, згідно останніх уточнень, зазначили, що в квартирі АДРЕСА_1, були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1, її чоловік ОСОБА_5 та син ОСОБА_2. Основним квартиронаймачем являвся ОСОБА_5.
Квартира АДРЕСА_1 складається з трьох кімнат, житловою площею 50,3 кв.м., загальною площею 66,7 кв.м.
Дві інші кімнати зазначеної комунальної квартири займала сімя ОСОБА_7, а саме ОСОБА_7, який був зареєстрований за вказаною адресою до 12.01.1996.
На підставі наказу Управління житлового господарства Акціонерного товариства «Дніпроважмаш» від 12.04.1997, комунальна квартира АДРЕСА_2 була обєднана в одну з єдиним квартиронаймачем ОСОБА_5.
14 січня 2007 року ОСОБА_5 помер.
Після смерті ОСОБА_5 позивачі продовжують проживати у вищезазначеній квартирі, сплачують комунальні послуги.
У 2016 році позивачі вирішили приватизувати квартиру та звернулися до КЖЕП № 34 з проханням надати необхідний пакет документів для приватизації житла. При отриманні документів зясувалося, що відсутній документ, що підтверджує обєднання комнуальних кімнат у єдину квартиру, а саме: наказу Управління житлового господарства Акціонерного товариства «Дніпроважмаш» від 12.04.1997.
Згідно відповіді ПАТ «Дніпроважмаш» за № 9 від 08.03.2016 запитуваної документації на даному підприємстві немає у звязку з передачею житлового фонду до комунальної власності, куди були передані особові картки мешканців житла, тобто до обслуговуючої організації КЖЕП № 34.
Також позивачі зверталися з аналогічним запитом до Державного архіву Дніпропетровської області, де також вказали на відсутність запитуваної інформації.
У звязку із відсутністю необхідних документів про обєднання квартири для переоформлення особистого рахунку на імя позивачів, Новокодацька районна у місті Дніпрі рада відмовила у вирішенні данного питання.
На підставі вищевикладеного просять визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право користування квартирою № 35 в будинку № 42 по пр. Івана Мазепи в м. Дніпро та зобовязати Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство № 34 змінити договір найму житлового приміщення квартири АДРЕСА_1, житловою площею 50,3 кв.м., загальною площею 66,7 кв.м. з ОСОБА_5, померлого 14 січня 2007 року на ОСОБА_1.
В судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_8 уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, участі в судових дебатах не приймала, письмово просила справу розглянути у її відсутність.
В судове засідання представник відповідача ОСОБА_3 міської ради не зявився, про день місце та час проведення судового засідання сповіщені належним чином. Причини неявки суду невідомі, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило.
В судове засідання представник відповідача ОСОБА_4 житлово-експлуатаційного підприємства № 34 не зявився, про день місце та час проведення судового засідання сповіщені належним чином. Причини неявки суду невідомі, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило.
У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочну форму розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення представника позивачів, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
В квартирі АДРЕСА_1, були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 з 26.09.1995, ОСОБА_5 з 04.12.1990 по день смерті 14.01.2007 та ОСОБА_2 з 30.10.2010 по теперішній час. Основним квартиронаймачем являвся ОСОБА_5. (а.с. 5, 6)
ОСОБА_2, 16 травня 1988 року являється сином ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про народження серії V-КИ № 462439. (а.с. 21)
ОСОБА_9 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі з 26 травня 1995 року, після реєстрації шлюбу дружині присвоєне прізвище «Петрикова», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КИ № 318885. (а.с. 20)
Квартира АДРЕСА_1 складається з трьох кімнат, житловою площею 50,3 кв.м., загальною площею 66,7 кв.м. (а.с. 5,7)
Дві інші кімнати зазначеної комунальної квартири займала сімя ОСОБА_7, а саме ОСОБА_7, який був зареєстрований за вказаною адресою до 12.01.1996, що підтверджується довідкою Управління житлового господарства Акціонерного товариства «Дніпроважмаш» № 459/07 від 21.06.2007. (а.с. 23)
На підставі наказу Управління житлового господарства Акціонерного товариства «Дніпроважмаш» від 12.04.1997, комунальна квартира АДРЕСА_2 була обєднана в одну з єдиним квартиронаймачем ОСОБА_5, що підтверджується довідкою № 449/07 від 19.06.2007 виданною Управлінням житлового господарства Акціонерного товариства «Дніпроважмаш». (а.с. 22)
14 січня 2007 року ОСОБА_5 помер, про що в Книзі реєстрації смертей 19 січня 2007 року зроблено відповідний актовий запис № 591. (а.с. 19).
Після смерті ОСОБА_5 позивачі продовжують проживати у вищезазначеній квартирі, сплачують комунальні послуги. (а.с. 71-76)
У 2016 році позивачі вирішили приватизувати квартиру та звернулися до КЖЕП № 34 з проханням надати необхідний пакет документів для приватизації житла. При отриманні документів зясувалося, що відсутній документ, що підтверджує обєднання комнуальних кімнат у єдину квартиру, а саме: наказу Управління житлового господарства Акціонерного товариства «Дніпроважмаш» від 12.04.1997. (а.с. 24)
Згідно відповіді ПАТ «Дніпроважмаш» за № 9 від 08.03.2016 запитуваної документації на даному підприємстві немає у звязку з передачею житлового фонду до комунальної власності, куди були передані особові картки мешканців житла, тобто до обслуговуючої організації КЖЕП № 34. (а.с. 18)
Також позивачі зверталися з аналогічним запитом до Державного архіву Дніпропетровської області, де також вказали на відсутність запитуваної інформації. (а.с. 25)
Відповідно до ст. 61 ЖК України, користування жилим приміщенням в будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається в письмовій формі на підставі ордеру на жиле приміщення між наймодавцем і наймачем, на ім'я якого видано ордер.
Предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду, згідно ч. 1 ст. 63 ЖК УРСР, є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.
Відповідно до ч. 2 ст. 63 ЖК УРСР, не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора тощо).
У осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обовязки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім'ї наймача (чч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ч. 2 ст. 65 ЖК УРСР). (Правова позиція. (постанова Верховного Суду України від 11 липня 2012 року № 6-60цс12).
В статті 106 Житлового кодексу України вказано, що член сім'ї наймача вправі вимагати визнання його наймачем житлового приміщення замість попереднього наймача уразі смерті або втрати ним права на житлове приміщення.
Зважаючи на викладене, розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв'язку у сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2законні та обґрунтовані, а, отже, підлягають задоволенню.
Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15-16 ЦК України, ст.ст. 61, 63, 64, 65, 103, 106 Житлового Кодексу України, 10, 11, 60, 88, 159, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 міської ради, ОСОБА_4 житлово-експлуатаційного підприємства № 34 про визнання права користування житлом та зміну договору найму житлового приміщення задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право користування квартирою № 35 в будинку № 42 по пр. Івана Мазепи в м. Дніпро.
Зобов'язати Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство № 34 змінити договір найму житлового приміщення квартири АДРЕСА_1, житловою площею 50,3 кв.м., загальною площею 66,7 кв.м. з ОСОБА_5, померлого 14 січня 2007 року на ОСОБА_1.
Судові витрати віднести за рахунок позивачів.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Суддя Н.Г. Остапенко