У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція інформації та аналітики «ГАЛ-ІНФО», публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» про захист гідності, честі та ділової репутації, зобов'язання вчинити певні дії за касаційними скаргами публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» на рішення апеляційного суду Львівської області від 5 квітня 2017 року та додаткове рішення апеляційного суду Львівської області від 24 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк» (далі - ПАТ «ВіЕс Банк») у друкованому періодичному виданні - тижневику за ІНФОРМАЦІЯ_2 щоденної газети «ВИСОКИЙ ЗАМОК», в інтернет-виданнях «ГАЛІНФО», «ЛЬВІВСЬКИЙ ПОРТАЛ», «ЗАХІД-НЕТ», на сайті http://www.vsbank.ua та товариством з обмеженою відповідальністю «Агенція інформації та аналітики «ГАЛ-ІНФО»(далі - ТОВ «Агенція інформації та аналітики «ГАЛ-ІНФО») в інтернет-виданні «ГАЛІНФО» поширено інформацію, яка є недостовірною, принижує його честь, гідність і ділову репутацію, а саме:

- «ВіЕс Банк» звернувся до ОСОБА_3 - віддайте кредит»;

- «в сумі основного боргу за тілом кредиту, що становить 1 млн 900 тис. доларів США»;

- «Банк не має наміру набути у власність будівлю фізкультурно-оздоровчого комплексу з вбудованим підприємством торгівлі на АДРЕСА_1, а ініційовані банком судові спори з приводу врегулювання заборгованості приватного підприємства «ШИВА» за кредитом спрямовані виключно на недопущення безконтрольного продажу предмета іпотеки, що спричинило б банку збитки»;

- «Поширювана окремими особами інформація про небажання банку отримати погашення приватного підприємства «ШИВА» за кредитом грошовими коштами та про наявність у банку та/або його керівників наміру «нажитися» на перепродажу будівлі фізкультурно-оздоровчого комплексу з вбудованим підприємством торгівлі на АДРЕСА_1, є надуманою та не відповідає справжнім цілям і намірам банку»;

- «Приватне підприємство «ШИВА» не сплачує банку кредит з березня 2015 року до сьогодні, хоча протягом зазначеного часу підприємство отримує доходи від здачі будівлі в оренду».

Зазначав, що не є кінцевим бенефіціарним власником приватного підприємства «ШИВА» (далі - ПП «ШИВА»), тому не володіє реальним механізмом впливу на діяльність даного підприємства, оскільки йому належить лише опосередкована участь, а він особисто не здійснює жодного впливу на діяльність вказаного підприємства, не є суб'єктом жодних договірних відносин, які виникли між ПАТ «ВіЕс Банк», ПП «ШИВА» та іншими особами. Вважав, що оприлюднена відповідачем сума заборгованості ПП «ШИВА» є недостовірною, оскільки заборгованість за тілом кредиту складає 1 686 345 доларів 85 центів США, а не 1 млн 900 тис. доларів США. Крім того, 10 серпня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу МикитченкоО.В. в інтересах відповідача прийнято рішення про зняття арешту з будівлі фізкультурно-оздоровчого комплексу з вбудованим підприємством торгівлі по АДРЕСА_1, однак арешт було накладено Шевченківським районним судом м. Львова. У свою чергу державним реєстратором Реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції Корнєєвою Є.Ю. на підставі заяви ПАТ «ВіЕс Банк» прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким у незаконний спосіб зареєстровано за ПАТ «ВіЕс Банк» право власності на вищезазначену будівлю. Останній також у свою чергу оскаржує в усіх можливих судових інстанціях судові рішення щодо банкрутства ПП «ШИВА». Також позивач зазначав, що орендар вищевказаного приміщення фактично припинив свою діяльність та у зв'язку з цим припинив сплачувати ПП «ШИВА» орендну плату, а сплачує лише комунальні послуги. Вважав, що поширенанедостовірна інформація порушує його особисті немайнові права, ганьбить його честь, гідність та завдає шкоди його діловій репутації, дана інформація не є оціночним судженням, а тому підлягає спростуванню.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_3 просив суд: визнати вищевказану інформацію недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію; зобов'язати ПАТ «ВіЕс Банк» за власні кошти опублікувати у друкованому періодичному виданні - тижневику щоденнї газети «ВИСОКИЙ ЗАМОК», а також розмістити в інренет-виданнях «ГАЛІНФО», «ЛЬВІВСЬКИЙ ПОРТАЛ», «ЗАХІД-НЕТ» та на сайті http://www.vsbank.uaвступну та резолютивну частину рішення суду в даній справі не пізніше одного календарного місяця з дня набрання рішенням законної сили та публічні вибачення ПАТ «ВіЕс Банк», адресовані йому, з приводу розповсюдження ІНФОРМАЦІЯ_1 недостовірної та такої, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію інформації не пізніше одного календарного місяця з на набрання рішенням суду у даній справі законної сили; зобов'язати ТОВ «Агенція інформації та аналітики «ГАЛ-ІНФО» за власний кошт надати йому право на відповідь та спростування недостовірної інформації шляхом її оприлюднення в інтернет-виданні «ГАЛІНФО» не пізніше одного календарного місяця з дня набрання рішенням у даній справі законної сили та оприлюднити в інтернет-виданні «ГАЛІНФО» вступну та резолютивну частини рішення суду по даній справі не пізніше одного календарного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 12 січня 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 5 квітня 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано. Позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнанотакою, що є недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію ОСОБА_3 інформацію, яка поширена ПАТ«ВіЕс Банк» ІНФОРМАЦІЯ_1 у друкованому періодичному виданні - тижневику за ІНФОРМАЦІЯ_2 щоденної газети «ВИСОКИЙ ЗАМОК», в інтернет-виданнях «ГАЛІНФО», «ЛЬВІВСЬКИЙ ПОРТАЛ», «ЗАХІД-НЕТ», на сайті http://www.vsbank.ua; та ТОВ «Агенція інформації та аналітики «ГАЛ-ІНФО» ІНФОРМАЦІЯ_1 в інтернет-виданні «ГАЛІНФО», а саме:

- «ВіЕс Банк» звернувся до ОСОБА_3 - віддайте кредит»;

- «в сумі основного боргу за тілом кредиту, що становить 1 млн 900 тис. доларів США»;

- «Банк не має наміру набути у власність будівлю фізкультурно-оздоровчого комплексу з вбудованим підприємством торгівлі на АДРЕСА_1, а ініційовані банком судові спори з приводу врегулювання заборгованості приватного підприємства «ШИВА» за кредитом спрямовані виключно на недопущення безконтрольного продажу предмета іпотеки, що спричинило б банку збитки»;

- «Поширювана окремими особами інформація про небажання банку отримати погашення приватного підприємства «ШИВА» за кредитом грошовими коштами та про наявність у банку та/або його керівників наміру «нажитися» на перепродажу будівлі фізкультурно-оздоровчого комплексу з вбудованим підприємством торгівлі на АДРЕСА_1, є надуманою та не відповідає справжнім цілям і намірам банку»;

- «Приватне підприємство «ШИВА» не сплачує банку кредит з березня 2015 року до сьогодні, хоча протягом зазначеного часу підприємство отримує доходи від здачі будівлі в оренду».

Зобов'язано ПАТ«ВіЕс Банк» за власні кошти опублікувати у друкованому періодичному виданні - тижневику щоденнї газети «ВИСОКИЙ ЗАМОК», а також розмістити в інренет-виданнях «ГАЛІНФО», «ЛЬВІВСЬКИЙ ПОРТАЛ», «ЗАХІД-НЕТ» та на сайті http://www.vsbank.ua вступну та резолютивну частину рішення суду в даній справі не пізніше одного календарного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Зобов'язано ПАТ «ВіЕс Банк» за власні кошти опублікувати у друкованому періодичному виданні - тижневику щоденнї газети «ВИСОКИЙ ЗАМОК», а також розмістити в інренет-виданнях «ГАЛІНФО», «ЛЬВІВСЬКИЙ ПОРТАЛ», «ЗАХІД-НЕТ» та на сайті http://www.vsbank.ua публічні вибачення публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», адресовані ОСОБА_3, з приводу розповсюдження ІНФОРМАЦІЯ_1 недостовірної та такої, що принижує його честь, гідність та ділову репутацію інформації не пізніше одного календарного місяця з на набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

Зобов'язано ТОВ «Агенція інформації та аналітики «ГАЛ-ІНФО» за власний кошт надати ОСОБА_3 право на відповідь та спростування недостовірної інформації шляхом її оприлюднення в інтернет-виданні «ГАЛІНФО» не пізніше одного календарного місяця з дня набрання рішенням у даній справі законної сили.

Зобов'язано ТОВ «Агенція інформації та аналітики «ГАЛ-ІНФО» за власний кошт оприлюднити в інтернет-виданні «ГАЛІНФО» вступну та резолютивну частини рішення суду по даній справі не пізніше одного календарного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Додатковим рішенням апеляційного суду Львівської області від 24 квітня 2017 року стягнуто на користь ОСОБА_3: з ПАТ «ВіЕс Банк» 6 945 грн 12 коп. на відшкодування судових витрат, з ТОВ «Агенція інформації та аналітики «ГАЛ-ІНФО» - 8 102 грн 64 коп. на відшкодування судових витрат.

У касаційних скаргах ПАТ «ВіЕс Банк» просить оскаржувані рішення та додаткове рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом, чинності.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції правильно виходив із того, що позивач не довів, що поширена відповідачами інформація є недостовірною, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження порушення такою інформацією його особистих немайнових прав, не довів у чому виражається завдання шкоди його діловій репутації.

Такі висновки суду першої інстанції є правильними, відповідають матеріалам справи й вимогам закону, наданим доказам дана належна правова оцінка (ст. 212 ЦПК України).

Скасовуючи рішення місцевого суду та задовольняючи позов ОСОБА_3, суд апеляційної інстанції виходив із того, що поширена відповідачами інформація не відповідає дійсності, стосується позивача, оскільки звернення адресовані ОСОБА_3, є негативною, недостовірною і порушує його особисті немайнові права, які підлягають судовому захисту з наданням можливості реалізувати право на відповідь та спростувати зазначену інформацію.

При цьому правовідносини, які виникли між банком і ПП «ШИВА» мають перебдачений законом спосіб врегулювання, а звернення до позивача, який не є розпорядником майна ПП «ШИВА», щодо якого порушено процедуру про банкрутство, у формі відкритого листа у засобах масової інформації не є таким способом. Поширена інформація є втручанням в приватне життя фізичної особи, оскільки ОСОБА_3 не є публічною особою.

Проте погодитись із такими висновками апеляційного суду не можна.

Судом установлено, що 27 липня 2012 року між публічним акціонерним товариством «Фольксбанк», правонаступником якого є ПАТ «ВіЕс Банк», та ПП «ШИВА») укладено кредитний договір, предметом якого є грошові кошти в розмірі 2 млн 630 тис. доларів США. На забезпечення виконання кредитних зобов'язань відповідно до іпотечного договору від 31 жовтня 2013 року ПП «ШИВА» передало в іпотеку банку нерухоме майно, вартість якого приблизно вдвічі перевищує суму кредиту. У зв'язку з неналежним виконанням умов договору позичальником, утворилася заборгованість.

Рішенням господарського суду Львівської області від 24 березня 2016 року, що набрало законної сили, стягнуто з ПП «ШИВА» на користь ПАТ «ВіЕс Банк» 1 916 498 доларів 39 центів США, 148 293 грн 40 коп. пені та судові витрати.

Засновниками ПП «ШИВА» зі статутним капіталом 3 млн 800 тис. грн є ОСОБА_6 (внесок до статуного фонду - 1 млн 900 тис. грн), товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Оптіма - Капітал» (внесок до статуного фонду - 1 млн 900 тис. грн), у якому ОСОБА_3 належить 9,9 % активів.

Відповідно до витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань кінцевими бенефіціарними власниками (контролерами) ПП «ШИВА» є ОСОБА_6 і ОСОБА_3

31 грудня 2015 року до реєстраційних документів внесено судове рішення про порушення провадження у справі про банкрутство юридичної особи - ПП «ШИВА».

30 червня 2016 року внесено судове рішення про визнання юридичної особи - ПП «ШИВА», банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Відповідно до наказу від 17 серпня 2016 року № 10/вк внесено відомості про органи управління юридичної особи - ПП «ШИВА», та вказано керівником ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 ПАТ «ВіЕс Банк» у друкованому періодичному виданні - тижневику за ІНФОРМАЦІЯ_2 щоденної газети «ВИСОКИЙ ЗАМОК», в інтернет-виданнях «ГАЛІНФО», «ЛЬВІВСЬКИЙ ПОРТАЛ», «ЗАХІД-НЕТ», на сайті http://www.vsbank.ua та ТОВ «Агенція інформації та аналітики «ГАЛ-ІНФО» в інтернет-виданні «ГАЛІНФО» поширено інформацію, яка є недостовірною, принижує його честь, гідність і ділову репутацію, а саме:

- «ВіЕс Банк» звернувся до ОСОБА_3 - віддайте кредит»;

- «в сумі основного боргу за тілом кредиту, що становить 1 млн 900 тис. доларів США»;

- «Банк не має наміру набути у власність будівлю фізкультурно-оздоровчого комплексу з вбудованим підприємством торгівлі на АДРЕСА_1, а ініційовані банком судові спори з приводу врегулювання заборгованості приватного підприємства «ШИВА» за кредитом спрямовані виключно на недопущення безконтрольного продажу предмета іпотеки, що спричинило б банку збитки»;

- «Поширювана окремими особами інформація про небажання банку отримати погашення приватного підприємства «ШИВА» за кредитом грошовими коштами та про наявність у банку та/або його керівників наміру «нажитися» на перепродажу будівлі фізкультурно-оздоровчого комплексу з вбудованим підприємством торгівлі на АДРЕСА_1, є надуманою та не відповідає справжнім цілям і намірам банку»;

- «Приватне підприємство «ШИВА» не сплачує банку кредит з березня 2015 року до сьогодні, хоча протягом зазначеного часу підприємство отримує доходи від здачі будівлі в оренду».

Конституцією України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань (ст. 34).

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Праву на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснив судам, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Згідно з положеннями ст. 277 ЦК України і ст. 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Так, відповідно до витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань кінцевими бенефіціарними власниками (контролерами) ПП «ШИВА» є ОСОБА_6 і ОСОБА_3

При цьому на час виникнення спірних правовідносин чи розгляду справи, ні ОСОБА_3, ні ПП «ШИВА», ні інші особи не оспорювали та не заперечували факту наявності у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань інформації відносно позивача як кінцевого бенефіціарного власника ПП «ШИВА».

У п. 20 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» надано визначення кінцевого бенефіціарного власника (контролера) - фізична особа, яка незалежно від формального володіння має можливість здійснювати вирішальний вплив на управління або господарську діяльність юридичної особи безпосередньо або через інших осіб, що здійснюється, зокрема, шляхом реалізації права володіння або користування всіма активами чи їх значною часткою, права вирішального впливу на формування складу, результати голосування, а також вчинення правочинів, які надають можливість визначати умови господарської діяльності, давати обов'язкові до виконання вказівки або виконувати функції органу управління, або яка має можливість здійснювати вплив шляхом прямого або опосередкованого (через іншу фізичну чи юридичну особу) володіння однією особою самостійно або спільно з пов'язаними фізичними та/або юридичними особами часткою в юридичній особі у розмірі 25 чи більше відсотків статутного капіталу або прав голосу в юридичній особі.

Судом установлено, що ОСОБА_3 є кінцевим бенефіціарним власником ПП «ШИВА».

Таким чином, банк використав офіційну інформацію про кінцевого бенефіціарного власника ПП «ШИВА», офіційно зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, тому такі відомості вважаються достовірними.

Крім того, юридичний факт того, що ОСОБА_3 є кінцевим бенефіціарним власником ПП «ШИВА» був встановлений у рішенні Галицького районного суду м. Львова від 23 березня 2016 року, залишеному без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 4 липня 2017 року, у справі за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «ВіЕс Банк» про захист честі, гідності та ділової репутації щодо спростування інформації, поширеної ПАТ «ВіЕс Банк» у листі від 25 серпня 2015 року №01-3/17156, та за зустрічним позовом ПАТ «ВіЕс Банк» до ОСОБА_3 про захист ділової репутації, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 та зустрічного позову ПАТ «ВіЕс Банк» відмовлено.

Частиною ч. 3 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Проте апеляційний суд на зазначене уваги не звернув та не врахував, що поширена відповідачами оспорювана інформація стосується ПП «ШИВА» та ПАТ «ВіЕс Банк», між якими укладені кредитний та іпотечні договори, та жодним чином не порушує прав позивача й не завдає шкоди його честі, гідності та діловій репутації, не навів при цьому у мотивувальній частині рішення аргументів і доводів, які б свідчили про недостовірність поширеної інформації.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати те, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Також апеляційний суд зазначив, що діючим цивільним законодавством закріплена презумпція добропорядності особи.

Разом з тим апеляційний суд не врахував, що така норма була закріплена у ч. 3 ст. 277 ЦК України, яка виключена на підставі Закону України від 27 березня 2014 року № 1170-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв'язку з прийняттям Закону України «Про інформацію» та Закону України «Про доступ до публічної інформації» і на момент виникнення спірних правовідносин у цивільному законодавстві не існувала.

Згідно зі ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

У ст. 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Проте апеляційний суд, надаючи правову оцінку оспорюваній інформації, залишив поза увагою характер та мету публікації, яка є публічним зверненням банку до позивача та не містила ні заклику, ні вимоги, ні пропозиції щось вчинити особисто позивачем. При цьому банк лише доводив до відома ОСОБА_3 про власне ставлення та позицію стосовно врегулювання питання про погашення боргу перед банком ПП «ШИВА», в якому він є кінцевим бенефіціарним власником.

Крім того, суд не вправі зобов'язувати відповідача вибачатись перед позивачем у тій, чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено у ст. ст. 16, 277 ЦК України.

Отже, рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст. 339 ЦПК України, установивши, що апеляційним судом було скасовано судове рішення, ухвалене згідно із законом, суд касаційної інстанції скасовує судове рішення суду апеляційної інстанції і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 339 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» задовольнити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 5 квітня 2017 року та додаткове рішення апеляційного суду Львівської області від 24 квітня 2017 року скасувати, рішення Галицького районного суду м. Львова від 12 січня 2017 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

С.Ф.Хопта

С.П.Штелик