1Справа № 335/7745/17 2/335/1528/2017
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2017 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Войтович Г.В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, до ОСОБА_5 міської ради, третя особа Орган опіки та піклування районної адміністрації по Вознесенівському району ОСОБА_5 міської ради, про визнання права користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 міської ради, третя особа Орган опіки та піклування районної адміністрації по Вознесенівському району ОСОБА_5 міської ради, про визнання права користування квартирою.

В обґрунтування позову зазначила, що на початку січня 2011 р. вона з малолітньою ОСОБА_3 вселилась у квартиру гостинного типу № 32/4 в будинку № 95Б по вулиці Перемоги в м. Запоріжжі, де проживав на той час її батько ОСОБА_6 на підставі договору найму житлового приміщення. В подальшому в неї народився ОСОБА_4, який також проживав у вказаній квартирі. Квартира не приватизована. 10.04.2017 батько позивача раптово помер. З цих підстав, вона позбавлена можливості отримати письмову згоду наймача на її реєстрацію та реєстрацію дітей у вказаній квартирі. Тому, посилаючись на вимоги Житлового кодексу України, просила визнати за нею та її малолітніми дітьми ОСОБА_3, ОСОБА_4 право користування однокімнатною квартирою № 32/4 в будинку № 95Б по вулиці Перемоги у місті Запоріжжі.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_5 міської ради у судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі вимог діючого законодавства.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування районної адміністрації по Вознесенівському району ОСОБА_5 міської ради у судове засідання не зявився, надіслав пояснення, в яких просив ухвалити рішення в інтересах малолітніх дітей та розглянути справу за його відсутності на підставі вимог діючого законодавства.

За таких обставин, суд з урахуванням думки позивача та її представника, вважав за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідача та третьої особи на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивача, її представника, свідків, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах позовних вимог, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 71, квартира 43, що підтверджується штампом у її паспорті (арк. справи 89).

З 2011 року по теперішній час ОСОБА_1 проживає у квартирі № 32/4 в будинку № 95Б по вулиці Перемоги у місті Запоріжжі за місцем мешкання її батька ОСОБА_6. Разом із ОСОБА_1 мешкають її малолітні діти ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4. Факт проживання позивача разом з дітьми за вказаною адресою з 2011 року підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сімї від 27.03.2017 (арк. справи 11), листом ДНЗ № 162 «ВЕДМЕДИК» від 06.06.2017 № 01-25/46 про те, що ОСОБА_3 відвідує вказаний дошкільний навчальний заклад з 22.08.2014 (арк. справи 12), листом КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 10» від 06.06.2017 № 01-8/1068, з якого випливає, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наглядаються в амбулаторії № 9 за місцем проживання з народження до теперішнього часу (арк. справи 13), обмінними картами пологового будинку (арк. справи 14, 15).

Також факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із дітьми за адресою: АДРЕСА_1/4, підтвердили допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які зазначили, що у вказаній квартирі також проживав батько позивача ОСОБА_6

10 квітня 2017 р. ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 388088, виданим ОСОБА_5 міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 2509 від 12 квітня 2017 р. (арк. справи 16).

За життя батька ОСОБА_1 з дітьми не була зареєстрована у вказаній квартирі, проте, постійно проживала у ній.

Квартира не приватизована. Розпорядженням голови Орджонікідзевської районної адміністрації ОСОБА_5 міської ради від 30.11.2007 № 1554р дана квартира була виключена з числа службової площі КП «ВРЕЖО № 1» (арк. справи 17).

На даний час позивач та її малолітні діти позбавлені можливості зареєструвати своє постійне місце проживання у звязку із смертю квартиронаймача.

Те, що ОСОБА_6 був основним квартиронаймачем даної квартири підтверджується Розпорядженням голови Орджонікідзевської районної адміністрації ОСОБА_5 міської ради від 30.11.2007 № 1554р, за яким постановлено укласти договір найму житлової площі однокімнатної квартири гостинного типу № 32/4 по вулиці Перемоги, будинок № 95-б, з ОСОБА_6 (арк. справи 17), листом КП «Наше місто» від 24.07.2017 № 7567/04 на адресу суду, за яким особовий рахунок № 11002407 на вказану квартиру відкрито на імя ОСОБА_6.

Частиною першою статті 106 Житлового кодексу України передбачено, що повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача.

Відповідно до статті 64 Житлового кодексу України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно з розясненнями, наданими у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Отже, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обовязки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім'ї наймача (чч. 1, 2 ст. 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (ст. 65 ЖК УРСР). Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім'ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання.

Зазначений правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду України від 11 липня 2012 р. у справі № 6-60цс12.

Як випливає з вищевказаних матеріалів справи та показань свідків, позивач ОСОБА_1 з 2011 року та її малолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з моменту народження постійно проживали з ОСОБА_6 по день його смерті, доводились ОСОБА_6 донькою та онуками, вели з ним спільне господарство у вищевказаній квартирі. Доказів того, що позивач з дітьми вселилась у квартиру без згоди ОСОБА_6 суду не надано. Вказана квартира була постійним місцем проживання позивача та її малолітніх дітей, що підтверджено вищезазначеними документами з лікарні, дитячого садка тощо. Відтак, позивач та її малолітні діти є членами сімї наймача квартири ОСОБА_6

За вимогами статті 65 Житлового кодексу України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Суду не надано доказів того, що між наймачем ОСОБА_6 та членами його сімї ОСОБА_1, малолітніми ОСОБА_3, ОСОБА_4 була укладена угода про порядок користування жилим приміщенням.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 та її малолітні діти ОСОБА_3, ОСОБА_4 набули право користування жилим приміщенням квартирою № 32/4 в будинку № 95Б по вулиці Перемоги у місті Запоріжжі.

З наведених підстав, позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 208, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, право користування однокімнатною квартирою № 32/4 в будинку № 95Б по вулиці Перемоги у місті Запоріжжі.

Вступна та резолютивна частини рішення постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 22 серпня 2017 р.

Повний текст рішення виготовлено 23 серпня 2017 р.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.В. Шалагінова