ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3070/17
Провадження № 2/210/1721/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"15" листопада 2017 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді Хлистуненко О.В.

секретаря судового засідання Філіпенко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 25.08.2016 року помер батько позивача ОСОБА_4, який на випадок своєї смерті залишив заповіт від 27.07.2009 року, згідно якого належну йому частину квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_2. Позивач в обумовлені законодавством строки для прийняття спадщини звернувся до нотаріуса з метою вступити у спадщину. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 11.04.2017 року розбіжності в прізвищі померлої ОСОБА_5 не дають можливості встановити факт належності спадкового майна, а саме частки квартири померлій ОСОБА_5. У звязку з чим просить суд визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності по 1/2 частку квартири загальною площею 62,00 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Миру, 28/99 в порядку спадкування.

В судовому засіданні позивач присутнім не був, скориставшись правом представництва згідно ст.38 ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_6, яка діє на підставі договору №13/17 про надання правової допомоги від 04.04.2017 року, до початку судового засідання надала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без фіксації технічними засобами.

Відповідач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву, в якій зазначає, що отримав уточнену позовну заяву, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо ухвалення рішення про задоволення позовних вимог за його відсутності, без фіксування судового процесу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з'ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2008 року вказано, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Судом встановлено, що 25.08.2016 року помер батько позивача ОСОБА_4 (а.с. 9).

Крім того, 28.03.2008 року померла мати позивача ОСОБА_5 (а.с. 10).

За життя 27.07.2009 року ОСОБА_4 склав заповіт, згідно якого належну йому частину квартири, що знаходиться в АДРЕСА_2 заповів ОСОБА_2 (а.с. 11). Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 та зареєстрований в реєстрі за №2123 (а.с. 11).

Зазначений заповіт є дійсним, доказів його оскарження в судовому порядку не встановлено, тому суд виходить з презумпції правомірності правочину.

Згідно свідоцтва про право власності на житло 1517 від 29.11.1994 року на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_3 належить квартира за адресою: м. Кривий Ріг, пр. Миру, 28/99 (а.с. 13).

В постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії вказано, що 11.04.2017 року ОСОБА_2 звернувся з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частку квартири, після смерті батька ОСОБА_4 з урахуванням частки квартири, що належала його дружині (матері ОСОБА_2П), ОСОБА_5, після смерті якої він фактично прийняв, але юридично не оформив своїх прав. Спадкоємець надав наступний документ, що посвідчує право власності на квартиру Свідоцтво №1517 про право власності на житло, в якому власниками квартири на праві спільної сумісної власності є ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_3. Одночасно в свідоцтві про смерть померла мати записана як ОСОБА_5. Розбіжності в поданих документах не надають можливості встановити факт належності майна, а саме частки квартири померлій ОСОБА_5.

Для встановлення кола спадкоємців судом було витребувано у приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_9 копію спадкової справи №55/2016.

Згідно копії спадкової справи спадкоємцями на спірну квартиру є ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

З відповідей на запити нотаріуса вбачається, що на момент смерті разом з ОСОБА_5 зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та на момент смерті ОСОБА_4 зареєстрований ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно роз'яснень, які містяться у п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Частиною 1 ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відтак, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Враховуючи, що право позивача на спадкове майно не визнається, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно в нотаріальному порядку, що свідчить про наявність порушеного права, суд, з метою захисту порушених та невизнаних прав позивача, приходить до висновку про задоволення позову та визнанні права власності на квартиру в порядку спадкування.

На підставі викладеного й у відповідності з ст., ст. 15, 16, 1216,1218, 1258, 1261 ЦК України, та ст. 3, 15, 114, 118-120, 224 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1, право власності на 1/2 частку квартири загальною площею 62,00 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, в порядку спадкування.

Визнати за ОСОБА_3, право власності на 1/2 частку квартири загальною площею 62,00 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, в порядку спадкування.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О. В. Хлистуненко