УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Завгородня І.М., розглянувши матеріали за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 13 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

У квітні 2016 року позивач звернулася до суду із даним позовом, зазначивши в його обґрунтування що вона з 08 вересня 2012 року по 10 листопада 2015 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, за час якого подружжям придбано автомобіль ВМW 523І, реєстрацію права власності на який здійснено за відповідачем.

Під час розгляду судом справи їй стало відомо, що відповідач 04 серпня 2015 року відчужив вказаний автомобіль своїй матері ОСОБА_4 за ціною 149 121 гривень.

Посилаючись на те, що відповідач відмовився добровільно поділити кошти, виручені від продажу, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд визнати отримані кошти об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнавши за нею право власності на 1/2 їх частини у розмірі 74 560 гривень 50 копійок, стягнувши їх з ОСОБА_2 на свою користь.

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 13 червня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року, позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано об'єктом права спільної сумісної власності подружжя кошти в розмірі 149 121 гривень, отримані внаслідок продажу автомобіля марки ВМW 523І, державний номерний знак НОМЕР_1.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину цих коштів, яка становить 74 560 гривень 50 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1/2 частину спірних коштів у розмірі 74 560 гривень 50 копійок.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Крім того, заявник просить поновити строк касаційного оскарження судових рішень з посиланням на поважність причин пропуску цього строку.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Рішення або ухвала апеляційного суду набирають законної сили з моменту їх проголошення (ст. 319 ЦПК України).

У разі пропущення строку, встановленого ч. 1 ст. 325 ЦПК України, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк (ч. 2 ст. 325 ЦПК України).

Зважаючи на те, що строк касаційного оскарження пропущений заявником з поважних причин, суд вважає за можливе поновити його.

Разом із тим, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що автомобіль придбаний сторонами під час шлюбу, у зв'язку з чим є об'єктом спільної сумісної власності подружжя, їх частки в якому є рівними.

Встановивши, що транспортний засіб відчужений відповідачем без згоди позивача, суд дійшов обґрунтованого висновку про визнання за позивачем права власності на Ѕ частину грошових коштів зі стягненням їх на її користь з відповідача.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Обставини, на які посилається заявник, не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 13 червня 2017 року та ухвали апеляційного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 13 червня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 10 жовтня 2017 року.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ І.М. Завгородня