Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.11.2017 р. 145/1280/17

2/145/723/2017

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Мазурчака А. Г.

при секретарі Мигдальській Н.М.

за участі представника позивача-відповідача ОСОБА_1,

відповідача-позивача ОСОБА_2,

представника відповідача-позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тиврів цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 до про поділ спільного майна подружжя,

встановив:

ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом, в якому вказує, що між нею і відповідачем було укладено шлюб, 03 жовтня 1999 року, який вони зареєстрували у виконкомі Великовулизьської сільської ради, актовий запис № 8.

Під час перебування у шлюбі ними було придбано житловий будинок АДРЕСА_1. До технічного паспорту будинку 01 березня 2002 року було внесено зміни та зазначено власником ОСОБА_2.

В квітні 2017 року Тиврівським районним судом Вінницької області шлюб між ними було розірвано.

Добровільно чоловік поділити їх спільне майно не бажає, а тому вона змушена звернутися до суду з метою поділити даний житловий будинок між нею та відповідачем, визнавши за нею право власності на 2/3 частини даного майна.

На її утриманні після розірвання шлюбу, залишилися їх спільні діти ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_6, яка навчається у технікумі.

Відповідач по справі ухиляється від сплати аліментів на утримання дітей, будь-якої допомоги не надає.

Просить визнати за нею право власності на 2/3 частини житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/2 частину житлового будинку в АДРЕСА_1, та право власності на транспортний засіб легковий седан-В ВАЗ 21061 ЗНГ (реєстраційний номер НОМЕР_1), номер шасі НОМЕР_2, право власності ОСОБА_4 на частку автомобіля припинити з виплатою їй грошової компенсації в розмірі 13025 грн., оскільки і будинок і автомобіль належить їм на праві спільної сумісної власності.

В судовому засіданні позивачка-відповідачка ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримали, просять їх задоволити з підстав, викладених в позовній заяві. Зустрічні позовні вимоги в частині поділу автомобіля визнали повністю. ОСОБА_1 пояснив, що позивачка грошову компенсацію за 1/2 автомобіля отримала. Син більше часу проживає з матір'ю і навчається в с. Велика Вулига. Оплата на навчання дочки - це не аліменти, а додаткові витрати.

Відповідач-позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 свої заявлені позовні вимоги підтримали повністю, позовні вимоги ОСОБА_4 визнали частково, а саме про визнання права власності на 1/2 частину будинку.

ОСОБА_2 пояснив, що дочка навчається на контрактній основі, оплата коштує 13 000 грн. на рік. Оплачують з жінкою по черзі. В середньому платять порівну, та ще дають їй по 300 грн. на тиждень на прожиття, 500 грн. за квартиру він поки-що платить сам. Син проживає з матір'ю в с. В.Вулизі, а по п'ятницях він його забирає в смт. Сутиски, а в неділю ввечері завозить в с. Велику Вулигу. Вони проживають з бувшою дружиною окремо протягом трьох років, позову на стягнення аліментів вона не подавала, оскільки згодна з розміром аліментів, які він надає добровільно, просить будинок розділити порівно. В нього є співмешканка в с. Ворошилівка, він в даний час проживає з нею, а на вихідні і канікули зустрічається з дітьми і живе в смт. Сутиски.

ОСОБА_3 пояснила, що ухилення ОСОБА_2 від сплати аліментів не було, він надає допомогу обом дітям, дочці пересилає кошти на її банківську карточку, про що надала квитанцію,також регулярно купує дітям одяг, взуття, сину купив планшет. Дочка навчається в медичному коледжі в м. Могилів-Подільському, а на вихідні дні вона приїздить до їхнього будинку в смт. Сутиски.

Суд, вислухавши осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне задоволити первісний позов частково, а зустрічний позов задоволити повністю, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Відповідно до ч.1 ст.71 СК України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 03.10.1999 року, що стверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 5 ).

За час шлюбу ними придбано житловий будинок АДРЕСА_1 та автомобіль ВАЗ 21061 ЗНГ (реєстраційний номер НОМЕР_1).

Будинок належить сторонам на праві спільної сумісної власності на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 11.12.2001 року між ОСОБА_7 (продавцем) та ОСОБА_2 (покупцем), посвідченого нотаріусом Тиврівської державної нотаріальної контори Зданевич С.А. (а.с. 50). 01.03.2002 року право власності на будинок зареєстроване в КП «ВООБТІ» за ОСОБА_2

Автомобіль належить сторонам на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Автомобіль марки ВАЗ 21061 ЗНГ (реєстраційний номер НОМЕР_1) зареєстрований 21.02.2012 року на ім'я ОСОБА_4 (а.с. 69). Згідно звіту про оцінку від 25.09.2017 року, ринкова вартість автомобіля, який є предметом спору, становить 26 025 грн. (двадцять шість тисяч двадцять п'ять) гривень (а.с. 56-68).

Вартість 1/2 частки автомобіля ОСОБА_2 сплачена в судовому засіданні, що не заперечується представником позивача-відповідача ОСОБА_1 та позивачкою в цій частині позов визнано.

Шлюб між сторонами розірвано в 2017 році. Спірне майно сторонами придбано в шлюбі, що ними не заперечується.

Первісний позивач та його представник посилаються на ч. 3 ст. 70 СК України, згідно якої за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка моюже бути збільшеня, однак ними не доведено підстав (а саме, якщо з нею, ним в даному будинку проживають діти, і що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування) для такого збільшення. Навпаки в ході судового розгляду встановлено, що відповідач-позивач ОСОБА_2 регулярно в даному будинку спілкується з дітьми і надає їм необхідну матеріальну допомогу.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212- 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 60, 68. 70, 71 СК України, ч. 3 ст. 368, 372 ЦК України,

вирішив:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовільнити частково.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 задовільнити повністю.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину житлового будинку в АДРЕСА_1, позначений на плані літерою "А", площею по внутрінніх обмірах 59,4 кв. м., в тому числі загальною площею 53,1 кв. м., житловою 25,6 кв. м., підсобною 27,5 кв. м., веранду а, ганок, сіни "а2", сарай "Б", погріб "п/Б", сарай "В", вбиральню "Д", гараж "Г", баню "Е", огорожу №1-5, 1/2 криниці "Ж".

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку в АДРЕСА_1, позначений на плані літерою "А", площею по внутрінніх обмірах 59,4 кв. м., в тому числі загальною площею 53,1 кв. м., житловою 25,6 кв. м., підсобною 27,5 кв. м., веранду а, ганок, сіни "а2", сарай "Б", погріб "п/Б", сарай "В", вбиральню "Д", гараж "Г", баню "Е", огорожу №1-5, 1/2 криниці "Ж"

та право власності на транспортний засіб легковий седан-В ВАЗ 21061 ЗНГ (реєстраційний номер НОМЕР_1), номер шасі НОМЕР_2.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти діб з дня його проголошення.

Суддя Мазурчак А. Г.