Справа № 308/3168/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 листопада 2017 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Кондора Р.Ю., Бисаги Т.Ю.,

за участі секретаря Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 18 липня 2017 року по справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1, треті особи: Ужгородський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_2, ПАТ «Ерсте Банк» про звільнення майна з-під арешту,-

в с т а н о в и л а :

У березні 2017 року ПАТ «Державний ощадний банк України» (далі: ПАТ «Ощадбанк», що є правонаступником ВАТ «Ощадбанк») звернулося в суд із даним позовом, вказуючи на те, що 11.04.2008 між ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 81104, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 175000,00 грн. зі сплатою 17,5% річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення до 10.04.2018.

Для забезпечення виконання зобовязань позичальника за вказаним кредитним договором між ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір від 11.04.2008, згідно якого відповідач передала в іпотеку банку належну їй двокімнатну квартиру, загальною площею 44,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Чоп, вул. Туряниці, 5/1.

Вказувало, що позичальник взяті на себе зобовязання належним чином не виконувала, а тому станом на 30.03.2017 має заборгованість перед ПАТ «Ощадбанк» у розмірі 702763,04 грн. При цьому, вартість предмета іпотеки згідно висновку незалежного експерта субєкта оціночної діяльності ПП «Бізнес-експерт» станом на 27.07.2016 складає 369726,00 грн.

Позивач зазначав, що має намір реалізувати його переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Однак йому стало відомо, що у Державному реєстрі прав існують записи про обтяження такого нерухомого майна, які накладені:

1) постановою державного виконавця РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 8024318 від 05.08.2008, де стягувачем є ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»;

2) постановою державного виконавця РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 13336918 від 05.08.2009, де стягувачем є ОСОБА_2;

3) постановою державного виконавця РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника, ВП № 23730463 від 18.01.2011, де стягувачем є ВАТ «Ерсте Банк»;

4) постановою державного виконавця РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника, ВП № 30834490 від 25.01.2012, де стягувачем є ПАТ «Ерсте Банк».

Оскільки такі записи про обтяження внесені до реєстру після накладення заборони відчуження на підставі іпотечного договору від 11.04.2008, позивач указував, що вони порушують вищий пріоритет (переважне право) іпотекодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки, в тому числі на звернення стягнення у позасудовому порядку відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку».

Посилаючись на дані обставини просив, звільнити з-під арешту двокімнатну квартиру, загальною площею 44,40 кв.м., житловою площею 27,70 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває в іпотеці АТ «Ощадбанк» за іпотечним договором, посвідченим 11.04.2008 приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_3, в реєстрі за №888, які накладені вищенаведеними постановами державного виконавця.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 18.07.2017 позов ПАТ «Ощадбанк» задоволено. Ухвалено звільнити з-під арешту двокімнатну квартиру, загальною площею 44,40 кв.м., житловою площею 27,70 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває в іпотеці ПАТ «Ощадбанк» за іпотечним договором, посвідченим 11.04.2008 приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_3, в реєстрі за №888, які накладені:

1) постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції ВП №8024318 від 05.08.2008;

2) постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції ВП №13336918 від 05.08.2009;

3) постановою про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції ВП № 23730463 від 18.01.2011;

4) постановою про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції ВП № 30834490 від 25.01.2012.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Ощадбанк» судовий збір у розмірі 1600,00 грн.

Таке судове рішення ОСОБА_1, Ужгородський РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, ОСОБА_2, ПАТ «Ерсте Банк» - не оскаржували.

На це рішення подало апеляційну скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит». Посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення судом норм матеріального й процесуального права, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову ПАТ «Ощадбанк» відмовити.

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду у частині звільнення спірної квартири з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.08.2008, ВП 8024318, де стягувачем є ПАТ «Банк «Фінанси і Кредит» (правонаступника ВАТ «Банк «Фінанси і Кредит»), не роблячи висновків щодо неоскарженої частини судового рішення.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «Ощадбанк» у частині звільнення спірної квартири з-під арешту, накладеного постановою державного виконавця РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 05.08.2008, суд першої інстанції виходив із того, право застави (іпотеки) у позивача виникло раніше ніж було накладено арешт і заборону відчуження майна на підставі зазначеної постанови державного виконавця.

Проте суд ухвалив рішення з порушенням норм процесуального права.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 11.04.2008 між ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 81104, за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 175000,00 грн. зі сплатою 17,5% річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення до 10.04.2018.

Для забезпечення виконання зобовязань позичальника за вказаним кредитним договором між ВАТ «Ощадбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір від 11.04.2008, згідно якого відповідач передала в іпотеку банку належну їй двокімнатну квартиру, загальною площею 44,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Чоп, вул. Туряниці, 5/1.

Одночасно з посвідченням указаного договору іпотеки, приватним нотаріусом ОСОБА_3 було внесено 11.04.2008 запис про обтяження цієї квартири до Державного реєстру іпотек та до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с. 9).

Після укладення іпотечного договору від 11.04.2008, реєстрації іпотеки та накладення заборони відчуження, у Державний реєстр прав було внесено записи про обтяження такого нерухомого майна. Зокрема, постановою державного виконавця РВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції від 05.08.2008 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, виконавче провадження № 8024318, де стягувачем є ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», накладено арешт на вказану квартиру.

Як розяснено у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 № 5 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" (п. 9) у разі накладення державним виконавцем арешту на майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, заставодержатель цього майна має право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Відповідно до ст. 30 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Позивач - це особа, на захист суб'єктивних прав і охоронюваних інтересів якої порушено цивільний процес, а відповідач - це особа, на яку вказує позивач, як на порушника своїх прав.

Процесуальний статус ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» у даній справі визначено як третя особа без самостіних вимог. Треті особи це учасники процесу, на чиї права або обовязки щодо однієї із сторін може вплинути рішення у справі.

У розглядуваному спорі процесуальне положення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» як третьої особи не відповідає суті спору, оскільки рішення суду стосується безпосередньо його інтересів як особи, в інтересах якої накладено арешт на майно. Отже, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» слід було залучити до участі у справі як співвідповідача із відповідним обсягом процесуальних прав та обовязків, в тому числі, з правом заявляти про застосування позовної давності. Розглядаючи справу, місцевий суд не виконав вимоги ч. 4 ст. 10 ЦПК, не вирішив питання про залучення до участі у справі ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» як належного відповідача за правилами ст. 33 ЦПК України та не попередив про наслідки невчинення даної процесуальної дії.

Апеляційний суд, відповідно до основних принципів цивільного процесу, не має права залучати відповідачів на стадії апеляційного провадження.

Встановивши, що позов предявлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, суд за відсутності клопотання позивача про заміну первісного відповідача належним відповідачем повинен ухвалити рішення про відмову у позові до неналежного відповідача, що не позбавляє позивача права на звернення до суду із самостійним позовом до особи, яка має відповідати за цим позовом.

Зважаючи на вказані порушення процесуального права, судова колегія вважає, що рішення суду в частині зняття арешту з майна, накладеного в інтересах ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», слід скасувати з підстав, передбачених ч. 1 п. 4 ст. 309 ЦПК, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні такої вимоги. В той же час, підстав для скасування рішення суду в цілому, про що просив апелянт, судова колегія не вбачає, оскільки іншими особами рішення суду не оскаржувалось.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь апелянта з позивача слід стягнути 1760 грн. у відшкодування судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги.

Керуючись ст. 307 ч. 1 п. 2, ст. 309 ч. 1 п.4, ст.ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 18 липня 2017 року у частині задоволення вимоги про звільнення з-під арешту двокімнатної квартири, загальною площею 44,40 кв.м., житловою площею 27,70 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває в іпотеці ПАТ «Ощадбанк» за іпотечним договором, посвідченим 11.04.2008 приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_3, в реєстрі за №888, який накладено постановою районного відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції від 05.08.2008 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні ВП №8024318 скасувати, й ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні такої вимоги.

Стягнути на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» із ПАТ «Державний ощадний банк України» 1760,00 грн. у відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча:

Судді