Справа № 495/8964/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про скасування заходів забезпечення позову

21.11.2017 року м. Білгород - Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Боярського О.О.,

при секретарі - Рачицькій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ПП «Поділля» про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПП «Поділля», третя особа ОСОБА_2 про стягнення грошового боргу,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ПП «Поділля», третя особа ОСОБА_2 про стягнення грошового боргу у розмірі 845233,80 грн.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 грудня 2016 року по вказаній цивільній справі №495/8964/16-ц були вжиті заходи забезпечення позову, а саме заборонено будь-якому державному реєстратору прав на нерухоме майно та їх обтяження та нотаріусам вчиняти будь-які дії, повязані з державною реєстрацією (в тому числі перереєстрацію, скасування реєстрації) прав на нерухоме майно, а саме на: будівлі та споруди бази відпочинку «Поділля», що розташовані за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський смг. Затока. вул. Приморська, б/н, реєстраційний номер нерухомого майна: 03, що належать на праві приватної власності Приватному Підприємству "Поділля" та які розташовані на земельній ділянці площею 1,112 га кадастровий номер :02:027:0048.

13.02.2017 року представник ПП «Поділля» за довіреністю ОСОБА_3 надала до суду заяву про скасування заходів забезпечення позову, вжиті ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області про забезпечення позову від 26 грудня 2016 року, справа № 495/8964/16-ц. При цьому, заявник обґрунтовує подану заяву тим, що вжитий судом засіб забезпечення позову не знаходиться у прямому зв'язку із предметом позовної вимоги, такий вид забезпечення позову є безпідставним та передчасним, та в свою чергу призводить до порушення прав власника - відповідача на належне йому нерухоме майно. Крім того, вживаючи вказаний вид забезпечення позову, судом було порушено принцип співмірності виду забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

Вказана заява представника відповідача судом була розглянута 15 лютого 2017 року, скасовано заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 26.12.2016 року. В подальшому, апеляційний суд Одеської області 11.05.2017 року частково задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_2 та скасував ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 15.02.2017 року, у звязку з порушенням судом першої інстанції порядку вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову, а саме, не сповіщення сторін про час та місце розгляду клопотання ОСОБА_3, що призвело до позбавлення сторони можливості надати свої заперечення.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник не зявились, про час та місце слухання справи сповіщались належним чином, причини неявки суду не відомі. Будь-які заперечення чи доводи на клопотання представника ПП «Поділля» про скасування заходів забезпечення позову позивачем не надавались.

Представник ПП «Поділля» у судове засідання також не зявився, про час та місце слухання справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі.

ОСОБА_2 та/чи його представник у судове засідання не зявились, про час та місце слухання справи ОСОБА_2 сповіщався належним чином, причини неявки суду не відомі. Після задоволення його апеляційної скарги та скасування ухвали суду від 15.02.2017 року з переданням справи для нового розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову, ОСОБА_2 жодних заперечень, пояснень чи клопотань до суду не надавав, свою думку стосовно доцільності скасування заходів забезпечення позову не висловив.

За розясненням Європейського Суду з прав людини в пункті 41 рішення від 3 квітня 2008 року по справі «Пономарьов проти України» (Заява N 3236/03), «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Аналогічна позиція висловлена також в пункті 27 рішення Європейського Суду з прав людини від 26 квітня 2007 року по справі «Шевченко проти України» (Заява N 8371/02), де Європейський Суд зазначив, що заявник не зміг довести, що він вчиняв будь-які кроки між вереснем 2002 року та груднем 2003 року та після 2 червня 2004 року, щоб довідатись про стан провадження у його справі.

Враховуючи неодноразову неявку сторін у судове засідання, відсутність будь-якого прояву позивачем та третьою особою зацікавленості у ході розгляду клопотання представника ПП «Поділя» про скасування заходів забезпечення позову, суд вважає за можливе вказане клопотання розглянути в порядку ч.5 ст. 154 ЦПК України, тобто у відсутність учасників справи.

Дослідивши заяву представника відповідача про скасування заходів забезпечення позову, надавши правову оцінку її доводам у співвідношенні з матеріалами самої цивільної справи та наявними в ній доказами, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою суду від 26.12.2016 року.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Згідно з розясненнями Верховного Суду України, наданими в п.4 Постанови Пленуму № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб.

Із матеріалів цивільної справи вбачається, що відповідно до договору поруки від 20.08.2016 року ПП «Поділля» поручилося перед кредитором - ОСОБА_1 у повному обсязі за виконання боржником 2 ОСОБА_2 своїх зобовязань по основному договору, а саме з повернення ОСОБА_2 кредитору ОСОБА_1 у строк до 20.10.2016 року грошової суми у розмірі 25 000 Євро. Поручитель також відповідає перед Кредитором за порушення ОСОБА_2 виконання основного зобовязання у тому ж обсязі, що і ОСОБА_2, а саме сплачує кредитору штраф у розмірі 20% від суми боргу, а за прострочку з повернення грошової суми (виконання основного зобовязання) більш ніж 30 днів додатково сплачує Кредитору пеню у розмірі 20 % річних.

Таким чином, правовідносини, які виникли між відповідачем та позивачем з приводу виконання зобовязання, забезпеченого порукою, врегульовані нормами ст.ст. 553-559 ЦК України.

Майновий поручитель - це особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника. Вказані правовідносини регулюються нормами ст.ст. 572-593 ЦК України.

У відповідності до діючого законодавства відповідач, як поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Разом з тим, вимоги щодо забезпечення позову шляхом арешту фінансових ресурсів у вигляді грошових коштів поручителя ПП «Поділля» позивачем не заявлялися та судом не розглядалися.

Відповідач по справі не є майновим поручителем за зобовязаннями ОСОБА_2 перед позивачем, а тому суд приходить до висновку, що обраний засіб забезпечення позову у вигляді заборони будь-якому державному реєстратору прав на нерухоме майно та їх обтяження та нотаріусам вчиняти будь-які дії, повязані з державною реєстрацією (в тому числі перереєстрацію, скасування реєстрації) прав на нерухоме майно, а саме на: будівлі та споруди бази відпочинку «Поділля», що розташовані за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський смг. Затока. вул. Приморська, б/н, реєстраційний номер нерухомого майна: 03, що належать на праві приватної власності Приватному Підприємству "Поділля" не знаходиться у прямому зв'язку із предметом позовної вимоги, такий вид забезпечення позову є передчасним, та в свою чергу призводить до порушення прав власника відповідача на належне йому нерухоме майно.

Крім того у відповідності до ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження», стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Разом з тим, кредитором ОСОБА_1 не були надані суду докази відсутності у ПП «Поділля» грошових активів (коштів) на які можна накласти арешт та тим самим забезпечити виконання грошового зобовязання в майбутньому. Проте, відсутність таких відомостей не повинна порушувати права власника, в тому числі підприємства, на вільне розпорядження своїм майном.

З огляду на викладене, суд вважає заяву відповідача про скасування заходів забезпечення позову обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, суд бере до уваги і намір позивача скасувати зазначені заходи забезпечення позову, оскільки позивач також звернувся до суду із відповідною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. 154 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву представника ПП «Поділля» про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПП «Поділля», третя особа ОСОБА_2 про стягнення грошового боргу - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову у вигляді: заборонити будь-якому державному реєстратору прав на нерухоме майно та їх обтяження та нотаріусам вчиняти будь-які дії, повязані з державною реєстрацією (в тому числі перереєстрацію, скасування реєстрації) прав на нерухоме майно, а саме на: будівлі та споруди бази відпочинку «Поділля», що розташовані за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський смг. Затока. вул. Приморська, б/н, реєстраційний номер нерухомого майна: 03, що належать на праві приватної власності Приватному Підприємству "Поділля" та які розташовані на земельній ділянці площею 1,112 га кадастровий номер :02:027:0048, вжиті ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області про забезпечення позову від 26 грудня 2016 року справа №495/8964/16-ц.

Строк предявлення до виконання дійсної ухвали три роки з моменту набрання нею чинності.

Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову зупиняє виконання цієї ухвали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5 денний строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: