Справа № 603/751/17
Провадження №2/603/337/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2017 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Іванчука В. М.

при секретарі Сандалюку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина на:житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 Монастириського району Тернопільської області; земельну ділянку площею 0,59 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_1; земельну ділянку площею 0,35 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_1; земельну ділянку площею 0,49 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_1; земельну ділянку площею 0,2500 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 Монастириського району Тернопільської області згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5; земельну ділянку площею 0,3320 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, що розташована по АДРЕСА_1 Монастириського району Тернопільської області згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2; земельну ділянку площею 0,1600 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с.Дубенка Монастириського району Тернопільської області згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3; земельну ділянку площею 0,1400 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с.Дубенка Монастириського району Тернопільської області згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4. Вказане спадкове майно прийняла позивач, оскільки на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем, проте звернувшись у нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинковолодіння та втрачено державні акти на право власності на земельні ділянки, що підлягають спадкуванню.

Просить визнати за нею право власності на вказане вище спадкове майно.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач Дубенківська сільська рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечила в судове засідання явку представника, однак подала суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти позовних вимог не заперечили.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із такого.

Батьками позивача ОСОБА_1 вказано: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 від 20.05.1960 року.

При укладенні шлюбу 02.06.1984 року з ОСОБА_5 позивач змінила своє дошлюбне прізвище на «ОСОБА_1», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_7 від 02.06.1984 року.

Згідно ксерокопії державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 від 11.03.2003 року ОСОБА_3 на праві приватної власності належала земельна ділянка загальною площею 1,43 га в межах згідно з планом, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, до складу якої входить: земельна ділянка площею 0,59 га, земельна ділянка площею 0,35 га, земельна ділянка площею 0,49 га.

Згідно ксерокопії державного акта серії НОМЕР_5 від 08.12.2009 року ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 0,2500 га, призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 Монастириського району Тернопільської області.

Згідно ксерокопії державного акта на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2 ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 0,3320 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, що розташована по АДРЕСА_1 Монастириського району Тернопільської області.

Згідно ксерокопії державного акта на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3 ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 0,1600 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с.Дубенка Монастириського району Тернопільської області.

Згідно ксерокопії державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4 ОСОБА_3 належала земельна ділянка площею 0,1400 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с.Дубенка Монастириського району Тернопільської області.

Вказані державні акти на час розгляду справи втрачені, про що в Монастириській районній редакції газети «Вісті Придністров'я» (тираж 1268, 1269) розміщено оголошення.

Як вбачається зі змісту витягу з рішення двадцять другого скликання третьої сесії Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області від 09.12.1993 року ОСОБА_3 передано у власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та для ведення особистого підсобного господарства загальною площею 1,00 га.

Як вбачається зі змісту довідки №368, виданої 30.08.2017 року ОСОБА_3 належав житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1

Зі змісту довідки комунального підприємства «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» №296 від 23.08.2017 року, виданої ОСОБА_1, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 розміщено: одноповерховий житловий будинок загальною площею 74,1 кв. м, житловою - 53,1 кв. м, під літерою «А», літня кухня «Б», стайня «В», стодола «Г», огорожа № 1, ворота №2.

На даний житловий будинок 19.08.2017 року КП «Монастириське районне бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт (ксерокопія технічного паспорта додана до матеріалів справи).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_8 від 16.04.2013 року.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме на: житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 Монастириського району Тернопільської області; земельну ділянку площею 0,59 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_1; земельну ділянку площею 0,35 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_1; земельну ділянку площею 0,49 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_1; земельну ділянку площею 0,2500 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 Монастириського району Тернопільської області згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5; земельну ділянку площею 0,3320 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, що розташована по АДРЕСА_1 Монастириського району Тернопільської області згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2; земельну ділянку площею 0,1600 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с.Дубенка Монастириського району Тернопільської області згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3; земельну ділянку площею 0,1400 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с.Дубенка Монастириського району Тернопільської області згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Зі змісту довідок №367 від 30.08.2017 року, №293 від 02.10.2017 року, виданих виконавчим комітетом Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, на час смерті спадкодавця ОСОБА_3 разом з ним проживали: дружина ОСОБА_4, 1933 р.н., дочка (позивач) ОСОБА_1, 1960 р.н., внук ОСОБА_6, 1988 р.н., невістка ОСОБА_7, 1990 р.н., правнука ОСОБА_8, 2008 р.н.

Як убачається з інформаційного листа №825/01-16, виданого 23.11.2017 року Монастириською державною нотаріальною конторою, згідно даних спадкового реєстру після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, відмови від прийняття спадщини не заявляла, а прийняла спадщину, оскільки на момент смерті проживала із спадкодавцем, проте, як вбачається із письмової відповіді Монастириської державної нотаріальної контори №610/01-16 від 06.09.2017 року, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на будинковолодіння, що підлягає спадкуванню, втратою державних актів на право власності на земельні ділянки, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України, чинного на час виникнення права власності, та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК.

Право власності на житловий будинок набувається в порядку, який був чинним на час завершення його будівництва.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, що затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18.02.2002 року за №157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 № 112/5, а згодом - аналогічними Вказівками щодо ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 під № 5-24 / 26, і Вказівками щодо ведення погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69.

Відповідно до змісту цих Вказівок громадська група господарства визначалася залежно від роду занять голови господарства (сім'ї). Особи, які працювали в колгоспі, але не були членами колгоспу, належали до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади.

Зі змісту виписки з погосподарської книги за 1986 - 1994 роки вбачається, що будинковолодіння, розташоване в АДРЕСА_1 Монастириського району Тернопільської області відноситься до суспільної групи - колгоспний двір, у якому проживали: ОСОБА_10 (голова), ОСОБА_11 (дружина), ОСОБА_9 (син), ОСОБА_12 (син), ОСОБА_1 (дочка), ОСОБА_5 (зять), ОСОБА_6 (внук).

Судом встановлено, що в погосподарській книзі спадкодавець зазначений як «ОСОБА_3».

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_9 від 17.01.2001 року ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК Української РСР ( 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними.

Згідно з п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Розгляд позову про право на майно колишнього колгоспного двору не залежить від вирішення питань землекористування.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_6 не прийняли спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_3, що підтверджується їхніми письмовими заявами від 04.09.2017 року, посвідченими секретарем Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області.

Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п.г ч.1 ст.81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що позивачем доведено обставини, викладені у позовній заяві, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на вищевказане майно, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст. 328, 1217, 1218, 1225, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 120, 121, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 81, 131 ЗК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задоволити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на:

- житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по АДРЕСА_1 Монастириського району Тернопільської області, до якого входить: одноповерховий житловий будинок загальною площею 74,1 кв. м, житловою - 53,1 кв. м, під літерою «А», літня кухня «Б», стайня «В», стодола «Г», огорожа № 1, ворота №2;

- земельну ділянку площею 0,59 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_1;

- земельну ділянку площею 0,35 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_1;

- земельну ділянку площею 0,49 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Дубенківської сільської ради Монастириського району Тернопільської області, згідно державного акта на право власності на землю серії НОМЕР_1;

- земельну ділянку площею 0,2500 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 Монастириського району Тернопільської області згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_10;

- земельну ділянку площею 0,3320 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, що розташована по АДРЕСА_1 Монастириського району Тернопільської області згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_2;

- земельну ділянку площею 0,1600 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с.Дубенка Монастириського району Тернопільської області згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3;

- земельну ділянку площею 0,1400 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с.Дубенка Монастириського району Тернопільської області згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_4.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючийсуддя: В. М. Іванчук