Справа № 635/7249/17
Провадження № 2-о/643/365/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Панас Н.Л.

присяжних ОСОБА_1, ОСОБА_2

при секретарі Крилєвській І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт.Покотилівка цивільну справу за заявою головного лікаря КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №1» ОСОБА_3 про примусову госпіталізацію громадянки ОСОБА_4 у психіатричний стаціонар без її згоди або згоди її законного представника, -

В С Т А Н О В И В :

До Харківського районного суду Харківської області надійшла заява головного лікаря КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №1» ОСОБА_3 щодо застосування примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка зареєстрована та мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Стрілече, ХОПЛ, без її згоди або без згоди її законного представника.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що ОСОБА_4 хворіє на хронічну психічну хворобу помірну розумову відсталість з порушенням поведінки. Внаслідок чого вона не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, може заподіяти шкоду своєму здоров'ю у зв'язку з погіршенням психічного стану.

На теперішній час психологічний стан ОСОБА_4 - контакт суто формальний. Дратівлива, метушлива, часом злісна. На зауваження не реагує. Інструкції не виконує. Словарний запас, запас знань, уявлень малий. Мислення конкретне. Память та інтелект низькі. Активно психотичної симптоматики не виявляє. Критика відсутня. Госпіталізацією в психіатричний стаціонар не обтяжується. Критики немає. З урахуванням чого, обстеження і лікування хворої можливо лише в умовах психіатричного стаціонару, відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу».

Прокурор у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розглядати заяву у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечув (а.с.16).

Представник та лікар-психіатр КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня № 1» ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності, подав до суду заяву, в якій подану заяву підтримав в повному обсязі і просив її задовольнити (а.с.15).

Законний представник ОСОБА_4 - ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, подав заяву, в якій вказав, що підтримує заяву про необхідність надання ОСОБА_4 медичної допомоги та просив її задовольнити і проводити судове засідання без його участі (а.с.11).

Згідно з довідкою, наданою КЗОЗ «Обласна психіатрична лікарня №1», ОСОБА_4 за своїм психічним станом здоров'я не може бути присутньою в судовому засіданні (а.с.10).

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши надані докази, вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна та за рішенням лікаря-психіатра.

Відповідно до вимог статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 1 червня 2016 року у справі №1-1/2016, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України "Про психіатричну допомогу" від 22 лютого 2000 року № 1489-ІП з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного заклад) на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю.

Відповідно до частини другої статті 70 Закону України "Про Конституційний Суд України", Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду.

Закон України «Про психіатричну допомогу» виходить із презумпції психічного здоров'я особи і таких принципів надання психіатричної допомоги, як законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та необхідності й достатності заходів лікування з мінімальними соціально-правовими обмеженнями.

Стаття 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод захищає одне з найголовніших прав людини-право на свободу, п."е" цієї статті дозволяє законне затримання психічно хворих як з метою їх ізоляції від суспільства, так і з метою покращення їх стану.

Європейський суд з прав людини вказав на те, які вимоги повинні бути дотримані, щоб затримання особи, як душевнохворої відповідало вимогам ст.5 Конвенції:

- необхідно довести стан психічного розладу;

- розлад повинен бути таким і такої інтенсивності, щоб було виправданим поміщення особи до лікарні;

- знаходження в лікарні не може продовжуватися при припиненні такого розладу.

Ці ж принципи повинні бути дотримані і при вирішенні питання про госпіталізацію особи в психіатричний заклад в примусовому порядку.

Як встановлено в судовому засіданні, згідно висновку лікарів - психіатрів від 04 грудня 2017 року, ОСОБА_4 хворіє на важку психічну хворобу у формі помірної розумової відсталості з порушенням поведінки. Потребує госпіталізації до психіатричного закладу у психіатричний стаціонар, у зв'язку з загостренням психічного захворювання та стану хворої, за своїм психічним станом виявляє безпосередню небезпеку для себе та оточуючих (а.с.3)

З наданого суду рішення Харківського районного суду Харківської області від 03 липня 2008 року, вбачається, що ОСОБА_4 визнана недієздатною та призначено над нею опікуном - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5).

Встановлені факти свідчать про наявність у ОСОБА_4 психічного захворювання, а також про те, що хвора становить суспільну небезпеку для оточуючих і має потребу в примусовій госпіталізації.

У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне задовольнити заяву головного лікаря КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №1» ОСОБА_3 та застосувати примусову госпіталізацію у психіатричний стаціонар відносно ОСОБА_4

На підставі викладеного, ст.ст.13, 14, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», керуючись ст.ст.280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву головного лікаря КЗОЗ «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №1» ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, яка зареєстрована та мешкає за адресою: Харківська область, Харківський район, с.Стрілече, ХОПЛ, без її згоди, примусову госпіталізацію до психіатричного стаціонару Комунального закладу охорони здоров'я «Обласна психіатрична лікарня №1».

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене сторонами повністю або частково до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Апеляційна скарга подається у письмовій формі протягом десяти днів зі дня проголошення рішення.

Суддя Н.Л. Панас

ОСОБА_7ОСОБА_1

ОСОБА_2