АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/955/17Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 43 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2017 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Виконкому Уманської міської ради про визнання членом сім`ї наймача житлового приміщення та визнання права наймача на постійне проживання, -

в с т а н о в и л а :

18 липня 2016 року позивач ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Уманської міської ради, в якому просила: встановити, що вона є членом сімї наймача квартири № 5 по вул. Леніна, м. Умань Черкаської області - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлої 18.01.2016 року; та визнати, що ОСОБА_6 належить право наймача житлового приміщення на постійне проживання в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач ОСОБА_6 позовні вимоги мотивувала тим, що вона була членом сімї наймача в квартирі АДРЕСА_1, а саме: ОСОБА_7, померлої 18.01.2016 року. У вказаній квартирі позивач постійно проживала, вела спільне господарство із ОСОБА_7 до часу її смерті, та користується квартирою протягом останніх трьох років. На цей час вона проживає одиноко в квартирі з сином ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, та потребує покращання житлових умов, а тому вважає за необхідне звернутись до суду , щоб визнати право наймача на постійне проживання у вказаній квартирі за нею, ОСОБА_6

Згідно із наданої відповіді № 334 від 01.04.2016 року Відділу житлово-комунального господарства Уманської міської ради в задоволенні заяви ОСОБА_6 щодо визнання наймачем квартири від 01.03.2016 року відмовлено. Необхідність визнання членом сімї наймача житлового приміщення та визнання права наймача на постійне проживання викликана відмовою відповідача у передачі позивачу ОСОБА_6 вищевказаної квартири у постійне користування в звязку з відсутністю документів, які підтверджують відношення до членів сімї наймача. Тому позивач ОСОБА_6 змушена звернутись до суду з вказаним позовом та просила його задовольнити повністю. Стягнути судові витрати з відповідача.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2017 року у задоволенні позову ОСОБА_6 до Виконавчого комітету Уманської міської ради про визнання членом сімї наймача квартири АДРЕСА_2, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 18.01.2016 року, та про визнання, що ОСОБА_6 належить право наймача житлового приміщення на постійне проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 - відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_6 подала на нього апеляційну скаргу. Апелянт вважає, що дане рішення є несправедливим та таким, що постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права, висновки суду не відповідають встановленим в суді обставинам справи і доказам, наданим сторонами. Апелянт ОСОБА_6 просить скасувати рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.02.2017 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до Виконавчого комітету Уманської міської ради про визнання членом сім`ї наймача житлового приміщення та визнання права наймача на постійне проживання та постановити нове рішення суду, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник відповідача в судове засідання не зявився надіславши на адресу суду заперечення та клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та її представника, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань .

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, що свідчать про те, що права позивача порушено, оскільки позивач не довела суду, що була вселена в квартиру померлої наймача як член сімї, що позивач з дитиною проживала постійно з ОСОБА_7 та вела з нею спільне господарство, на час проживання з ОСОБА_7 позивач не мала іншого житла у власності чи на праві користування ( проживання), а також суду не підтверджено належними доказами, що померла ОСОБА_7 дійсно була наймачем спірної квартири.

Також, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції послався, що позивач просить застосувати спосіб захисту про визнання, що ОСОБА_6 належить право наймача житлового приміщення на постійне проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4, що не передбачено чинним законодавством, оскільки встановлення членства сімї наймача та визнання належності права на постійне проживання в квартирі особи, яка не є наймачем, тому таке право не може бути порушено або не визнано відповідачем щодо позивача, дає підстави для відмови в задоволенні позову.

Тому суд першої інстанції, дійшов висновку вірного висновку, відмовивши в задоволенні вимог позивача, та обґрунтувавши нормами діючого законодавства своє рішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, так як вважає їх обґрунтованими, такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до вимог ст. З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженій наявних, у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Розглядаючи справу, суд повно та всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, постановив правильне по суті і справедливе рішення.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції 18.01.2016 року померла ОСОБА_7, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії І-СР № 273849, виданого 21.01. 2016 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис за № 74 (а.с.9).

Згідно даних довідки від 16.02. 2016 року за № 79, виданої КП «ВЖ РЕУ № 1» зазначено, що ОСОБА_7 була наймачем квартири АДРЕСА_2, яка є неприватизованою та знаходиться на балансі КП «ВЖ РЕУ № 1» (а.с.12).

На дату смерті наймача ОСОБА_7 в спірній квартирі також були зареєстровані позивач ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5 та її син - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6, про що також зазначено у вказаній вище довідці. Позивач ОСОБА_6 була 24.10. 2015 року знята з реєстрації за адресою вул. Страйгородського, 22, м. Умань, за якою вона була зареєстрована з 04.12. 2014 року.

Відповідно до ст. 61 ЖК України користування житловим приміщенням в будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення. Договір найму житлового приміщення укладається в письмовій формі на підставі ордера на житлове приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією і наймачем громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Суд першої інстанції послався, що сторони не надали суду правовстановлюючого документа, на підставі якого ОСОБА_7 вселилася в квартиру АДРЕСА_3, і на підставі чого її можна вважати законним та єдиним наймачем вказаної квартири на час її смерті. Посилання на правову підставу вважати ОСОБА_7 наймачем квартири відсутнє і в зазначеній вище довідці від 16.02.2016 року за № 79, виданій КП «ВЖ РЕУ № 1».

Відповідно до даних акту обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_2 від 16.02. 2016 року квартира знаходиться в антисанітарному та занедбаному стані, потребує капітального ремонту; складається з однієї кімнати, кухні, тамбура з пічним опаленням, наявне електроосвітлення (а.с.14).

Згідно даних рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24.03.2016 року в цивільній справі № 705/491/16-ц, яке набрало законної сили 04.04.2016 року, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 був розірваний за ініціативою останнього.

За позивачем ОСОБА_6 та її сином ОСОБА_8 нерухоме майно станом на 23.11. 2016 року не зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що зазначено у відповідних Інформаційних довідках. Відомостей про те, чи було зареєстроване на праві власності чи іншому праві житло за позивачем або її сином станом на час проживання з наймачем ОСОБА_7 з весни 2015 року до 18.01.2016 суду надано не було.

Колегія суддів звертає увагу, що позивач ОСОБА_6 не надала суду жодного з доказів, які б підтверджували, що вона та ОСОБА_7 дійсно вели спільне господарство, а також не довела суду, що наймач ОСОБА_7 вселила її з сином в квартиру АДРЕСА_3 саме як членів своєї сім`ї, а не як піднаймача або як тимчасового мешканця.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 64 ЖК України передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну відповідальність за зобов'язання, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти, батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано і інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть спільне господарства.

Згідно зі ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому законом порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, які вселились в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 12.04. 1985 року « Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати : чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщенням постійним місцем проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача житлового приміщення та визнання права наймача на постійне проживання.

Згідно з ч.1, 2 статті 106 ЖК України повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім'ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність доказів, стосовно того, що ОСОБА_6 була вселена в квартиру ОСОБА_7 як член сім`ї, що вона проживала постійно разом з ОСОБА_7 і вела з нею спільне господарство; що на час проживання з ОСОБА_7 вона не мала іншого житла у власності чи на праві користування ( проживання), а також суду не було надано допустимого доказу того, що померла ОСОБА_7 дійсно була наймачем квартири.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому підлягають відхиленню колегією суддів.

Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Обовязок доказування та подання доказів, встановлений ст. 60 ЦПК України, в якій зазначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Інших доводів, які б слугували підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції апеляційна скарга не містить.

Враховуючи належність, допустимість, достовірність зібраних та досліджених в ході судового розгляду справи доказів, їх достатній і взаємний зв'язок в сукупності, а також, виходячи із засад розумності та справедливості, колегія суддів погоджується з висновками суду з приводу відсутності підстав визнання членом сім`ї наймача житлового приміщення та визнання права наймача на постійне проживання в спірній квартирі.

Посилання скаржника, що рішення суду першої інстанції є незаконним не підтверджено доказами та не наведено підстав, визначених ст. 309 ЦПК України, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний і процесуальний закон та ухвалено законне, обґрунтоване і справедливе рішення., яке підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Виконкому Уманської міської ради про визнання членом сім`ї наймача житлового приміщення та визнання права наймача на постійне проживання залиши без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :