Справа № 307/2006/17
Провадження № 2/307/1216/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2017 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Бобрушко В.І., при секретарі Фера В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третя особа орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2, де третя особа орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві зазначила, що відповідач ОСОБА_2 являється батьком неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яких він залишив та які знаходяться на її вихованні та утриманні. Присуджені Тячівським районним судом на утримання двох їхніх дітей аліменти в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину до їх повноліття відповідач не сплачує. Фактично відповідач повністю ухиляється від виконання батьківських обов'язків, зовсім не бере участі у вихованні своїх дітей, не цікавиться їх життям та здоров'ям, не підтримує синів матеріально. Її старший син ОСОБА_3 навчається в Міжгірській спеціалізованій школі ЗОШ І-ІІІ ступенів з поглибленим навчанням окремих предметів, але за період навчання батько ні разу не відвідав батьківські збори та не цікавився успіхами сина. Молодший син ОСОБА_4 перебуває в дошкільному закладі, але в заклад відповідач жодного разу не приходив та не цікавився життям сина. Висновком органу опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації від 02.08.2017 року вирішено надати згоду на позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Виходячи з наведених обставин, позивачка вважає, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно їх двох неповнолітніх дітей підлягають до задоволення. Просить суд позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Представник позивачки ОСОБА_8 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів.

Представник органу опіки та піклуванняТячівської районної державної адміністрації в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів.

Дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно до ст.ст. 150, 180 СК України батьки зобов'язані виховувати і утримувати дитину до досягнення повноліття, піклуватися про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до свідоцтв про народження ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, їх батьками значаться ОСОБА_2 та ОСОБА_9 (а.с.8).

Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 18 червня 2015 року стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_9 аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину щомісячно і до досягнення ними повноліття (а.с.6).

Згідно рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 грудня 2015 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 було розірвано (а.с.5).

Після укладення шлюбу з ОСОБА_10 позивачка змінила прізвище з ОСОБА_9 на ОСОБА_10, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 23.03.2016 року (а.с.4).

Згідно розрахунку відділу ДВС Тячівського районного управління юстиції від 14 липня 2017 року за №13.10-42/2268 заборгованість ОСОБА_2 по аліментах перед позивачкою, станом на 1 липня 2017 року, становить 47500 гривень (а.с.7).

Відповідно до висновку органу опіки і піклування Тячівської райдержадміністрації від 2 серпня 2017 року за №239 було розглянуто заяву ОСОБА_1 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зі слів ОСОБА_1 батько дітей ОСОБА_2 зовсім не бере участі у вихованні дітей, не цікавиться їх життям та здоров'ям, не підтримує синів матеріально. Відповідно до довідки Міжгірської спеціалізованої ЗОШ І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням окремих предметів ім. Августина Волошина, де навчається малолітній ОСОБА_6, за період навчання хлопчика в школі, батько не відвідував батьківські збори та не цікавився успіхами сина. Згідно інформації Міжгірського дошкільного навчального закладу №3, вихованцем якого є малолітній ОСОБА_2, батько жодного разу не приходив до сина та не відвідував батьківські збори. (а.с.9).

Цим же висновком дано згоду на позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітніх дітей : сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відповідно до ст. 164 ч.1 п.2 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно з пунктами 15 та 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов'язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Пунктом 18 вказаної Постанови передбачено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а тому суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що матеріалами справи не доведено факт ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7.

Суд вважає, що окреме проживання позивачки та відповідача після розірвання їх шлюбу та посилання позивачки як на доказ висновок органу опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, який не підтверджений об'єктивними даними щодо цього, ще не свідчить про ухилення відповідача ОСОБА_2 від утримання та виховання своїх неповнолітніх дітей.

Враховуючи наведене, суд вважає, що підстав для позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей, а саме: сина ОСОБА_6 та сина ОСОБА_7, передбачених ст. 164 СК України, не має, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивачку.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 169, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст.150, 164 ч.1 п.2, 180 СК України, суд ,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, де третя особа орган опіки та піклування Тячівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий В.І.Бобрушко