Справа № 146/1150/17
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" листопада 2017 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.,

з участю секретаря Бойко Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Томашпіль справу за заявою ОСОБА_1 (заінтересована особа - Томашпільська селищна рада Томашпільського району Вінницької області) про встановлення факту належності правовстановлюючого документа,-

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цією заявою, в якій просить встановити той факт, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 площею 2,5389 га, що розташована на території Раківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, виданий на ім'я ОСОБА_2 належить ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 с. Ракова Томашпільського району Вінницької області.

Дана заява обґрунтована наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 с. Ракова Томашпільського району Вінницької області помер батько заявника - ОСОБА_2, після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно.

ОСОБА_1 зазначає, що за життя батько склав заповіт, яким все своє майно заповів йому.

До складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 2,5389 га, розташована на території Раківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, належна спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1, виданого 01 березня 2003 року.

Однак, під час оформлення документів для прийняття спадщини було встановлено, що у даному державному акті на право власності на земельну ділянку прізвище батька помилково зазначено «ОСОБА_2» (в давальному відмінку), а не «ОСОБА_2».

В зв'язку з тим, що факт належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення і впливає на прийняття спадщини, тому з цією заявою він вимушений звернутись до суду.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, надіслав до суду клопотання, в якому заявлені вимоги селищна рада визнає та просить розглянути справу за його відсутності.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності осіб, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.158 ЦПК України.

Оскільки заявник та представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.158 ЦПК України.

Суд, розглянувши заяву заявника та представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов'язковість рішень суду.

Згідно ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цивільно-процесуального Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Пунктом 1 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Пунктом 6 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч.1 ст. 259 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі, прізвище, ім'я, по батькові якої, що зазначене в документі- державному акті на право власності на земельну ділянку, не збігається з прізвищем, ім'ям, по батькові, зазначеним у паспорті.

Метою встановлення заявленого факту є реалізація заявником права на прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. РаковаТомашпільського району Вінницької області помер ОСОБА_2 (а.с.5).

Згідно копії заповіту, складеного 17 листопада 2016 року ОСОБА_2 заповів все своє майно заявникові - ОСОБА_1 (а.с. 9).

01 березня 2003 року Томашпільською РДА батькові заявника було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, де його прізвище в давальному відмінку помилково було зазначено як «ОСОБА_2», а не «ОСОБА_2» (а.с.6).

Згідно довідки в.о.старости Томашпільської селищної ради № 205/3 від 11 вересня 2017 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_2, - одна і та ж особа, яка проживала в с. Ракова та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).

Згідно довідки в.о.старости Томашпільської селищної ради № 209/3 від 15 вересня 2017 року державний акт серії НОМЕР_1 виданий ОСОБА_2 дійсно належить ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Відповідно до статей 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Отже, викладені у заяві твердження заявника ОСОБА_1 щодо належності ОСОБА_2 державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого на ім'я ОСОБА_2, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, даний факт підтвердився довідками Томашпільської селищної ради. Даний факт має для заявника юридичне значення і впливає на прийняття ним спадщини, тому заявлені вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 215 ЦПК України, у резолютивній частині рішення суду повинно бути вирішено питання про розподіл судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно ч.7 ст. 235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення (у справах, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення) судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Отже, судові витрати суд залишає за заявником.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 234, 256, 257, 259 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 (заінтересована особа - Томашпільська селищна рада Томашпільського району Вінницької області) про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити.

Встановити той факт, що державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 площею 2,5389 га, що розташована на території Раківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, виданий на ім'я ОСОБА_2 належить ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ракова Томашпільського району Вінницької області.

Судові витрати залишити за заявником ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. В. Пилипчук