Справа № 161/5618/17 Головуючий у 1 інстанції: Кирилюк В.Ф.
Провадження № 22-ц/773/1629/17 Категорія: 2 Доповідач: Русинчук М. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2017 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Русинчука М.М.,

суддів - Федонюк С.Ю., Матвійчук Л.В.,

з участю: секретаря - Губарик К.А.,

представника позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обмежень та державну реєстрацію права власності,

за апеляційною скаргою позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка подана від їх імені представником ОСОБА_3, на ухвалу Луцького міськрайонного суду від 05 жовтня 2017 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Звертаючись до суду із зазначеним позовом позивачі у своїх вимогах просили суд скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень приватного нотаріуса Кобелєвої Алли Михайлівни, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ, індексний номер: 27394575 від 23.12.2015 року, скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію від 23.12.2015 року права власності товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТзОВ) «Кей-Колект» на квартиру АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 1, номер запису про право власності: 12690910, та вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 05.10.2017 року провадження у даній цивільній справі закрито у зв'язку з тим, що вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі, поданої від імені позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, їх представник ОСОБА_3 просила скасувати вказану ухвалу суду з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, з підстав порушення місцевим судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Закриваючи провадження у даній цивільній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що в даній справі спір про право між сторонами відсутній, а має місце публічно-правовий спір, який виник між позивачами та приватним нотаріусом як суб'єктом, що здійснює управлінські функції на основі законодавства. Оскільки відповідач, на думку суду, є суб'єктом владних повноважень, тому суд вважав, що його рішення можуть бути оскаржені в адміністративному порядку.

Однак, такий висновок суду не відповідає змісту заявлених позовних вимог і зроблений з порушенням норм процесуального права.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Статтею 1 ЦПК України передбачено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Частина 1 та 2 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов'язок держави забезпечувати захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання (стаття 13), захист прав і свобод людини і громадянина судом (частина перша статті 55).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Із матеріалів справи вбачається, що 10.09.2007 року між публічним акціонерним товариством (далі - ПАТ) «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № (а.с.15-21). Для забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_4 та банком 10.09.2007 року було укладено договір іпотеки, згідно умов якого в іпотеку банку було передано нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру по АДРЕСА_1 (а.с.6-10).

13.02.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТзОВ «Кей-Колект» було укладено договір факторингу №2, згідно умов якого банк відступив ТзОВ «Кей-Колект» (фактору) свої права вимоги за згаданим кредитним договором від 10.09.2007 року №. За умовами вказаного договору факторингу (п. 1.4.) одночасно з відступленням прав вимоги до фактора переходять усі права клієнта за усіма договорами забезпечення (а.с.102-113).

23.12.2015 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва А.М. своїм рішенням індексний номер 27394575 зареєструвала право власності за ТзОВ «Кей-Колект» на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору іпотеки.

Вважаючи таке рішення нотаріуса незаконним, позивачі просили суд його скасувати, а також скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію від 23.12.2015 року права власності відповідача ТзОВ «Кей-Колект» на вказаний об'єкт нерухомого майна 1, номер запису про право власності: 12690910.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про закриття провадження у справі, місцевий суд не звернув увагу на те, що спір, який існує між сторонами, не є публічно-правовим, оскільки спірні правовідносини пов'язані із невиконанням, позивачами умов цивільно-правової угоди та укладених на її виконання правочинів забезпечення, а тому підпадає під юрисдикцію закріпленої в ст. 15 ЦПК України юрисдикцію загального, а не адміністративного суду, що не давало суду передбачених законом підстав для закриття провадження в справі з тієї підстави, що вона не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на наведені обставини, оскаржувана ухвала як така, що постановлена з порушенням зазначених норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 311, 313-315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, яка подана від їх імені представником ОСОБА_3, задовольнити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду від 05 жовтня 2017 року в даній справі скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: