Справа № 473/3752/17
"05" грудня 2017 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Вуїва О.В., при секретарі Заблоцькій М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У листопаді 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому вказував, що 13 вересня 2013 року між ним та відповідачкою був укладений кредитний договір б/н, відповідно до якого банк надав останній кредит у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, який встановив на рівні 15 000 грн., а відповідачка зобовязалася щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним 27,6 % річних від розміру заборгованості та щомісячний членський внесок за участь в GoldКлубі в розмірі 20 грн.
З вересня 2014 року процентну ставку збільшено до 32,4 % річних, з квітня 2015 року ставку збільшено до 42 % річних.
В разі порушення строку повернення кредиту (його частини) відповідачка зобов'язалася сплачувати проценти в подвійному розмірі.
Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобовязань позичальником є обов'язок останньої сплачувати неустойку (а саме, при виникненні прострочки на суму понад 100 грн. пеню в розмірі 0,233 % від суми боргу (щоденно) + 50 грн. (в разі виникнення прострочки понад місяць - +100 грн. на місяць), а також при порушенні грошових зобов'язань понад 30 днів - штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості).
Крім цього в разі порушення позичальником взятих на себе зобовязань банк наділений правом вимоги дострокового повернення кредиту.
Проте позичальник умови договору в частині вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним виконувала не належним чином в звязку з чим станом на 04 липня 2017 року виникла заборгованість по кредитному договору в загальному розмірі 30 037,52 грн., в тому числі:
- заборгованість по кредиту 7 668,36 грн.;
- заборгованість по процентам 11 447,33 грн.;
- нарахованої пені в розмірі 9 015,28 грн.;
- нарахованого штрафу в розмірі 1 906,55 грн.
Вказану заборгованість позивач просив стягнути з ОСОБА_1 в повному обсязі.
В судове засідання представник позивача не з'явився, проте в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, судом відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації, причину неявки суду не повідомила.
Суд вважав можливим провести розгляд справи в заочному порядку з ухваленням заочного рішення, оскільки представник позивача в своїй заяві не заперечував проти такого порядку вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що 13 вересня 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк» уклав у письмовій формі з ОСОБА_1 кредитний договір б/н в якому сторони узгодили всі його умови.
Договір складається з анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, банківських тарифів, пам'ятки клієнта, діє з моменту його укладення до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань.
Відповідно до договору банк надав ОСОБА_1 кредит за тарифним планом кредитних карток «Універсальна Gold» у вигляді встановленого на платіжну карту кредитного ліміту з можливістю односторонньої зміни кредитодавцем розміру ліміту, який встановив на рівні 15 000 грн., а відповідачка зобовязалася щомісячно частинами повертати кредит, а також щомісячно сплачувати проценти за користування ним в розмірі 2,3 % на місяць від розміру заборгованості (27,6 % річних) та щомісячний членський внесок за участь в GoldКлубі в розмірі 20 грн.
З вересня 2014 року процентну ставку збільшено до 2,7 % на місяць (32,4 % річних), з квітня 2015 року ставку збільшено до 3,5 % на місяць (42 % річних).
В разі порушення строку повернення кредиту (його частини) відповідачка зобов'язалася сплачувати проценти в подвійному розмірі (п. 2.1.1.12.2.1 Умов та Правил). Наслідками порушення умов договору в частині своєчасного виконання зобовязань позичальником є обов'язок останньої сплачувати неустойку (а саме, при виникненні прострочки на суму понад 100 грн. пеню в розмірі 0,233 % від суми боргу (щоденно) + 50 грн. (в разі виникнення прострочки понад місяць - +100 грн. на місяць), а також при порушенні грошових зобов'язань понад 30 днів - штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості) (п.п. 2.1.1.7.6, п. 2.1.1.12.6.1 Умов та Правил).
Крім цього в разі порушення позичальником взятих на себе зобовязань банк наділений правом вимоги дострокового повернення кредиту.
Згідно договору позичальник також зобов'язана ознайомлюватися зі змінами в умовах обслуговування кредиту та банківських тарифах та в разі незгоди з такими змінами вимагати розірвання договору, попередньо та в повному обсязі сплативши наявну заборгованість (п.п. 2.1.1.5.3, 2.1.1.5.4 Умов та Правил).
Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
При цьому згідно ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин (договір) вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Отже відповідачка, підписавши 13 вересня 2013 року анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, приєдналася та погодилася з відповідними умовами, тарифами банку, що свідчить про укладення кредитного договору між сторонами.
Договір є обов'язковим для виконання сторонами(ст. 629 ЦК України).
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Положення ст.ст. 546, 548-551 ЦК України вказують на те, що сторони зобовязання можуть домовитися про забезпечення його виконання. Виконання зобовязання забезпечується неустойкою (штрафом, пенею), порядок та форма забезпечення встановлюється в законі або договорі.
Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обовязку виконання зобовязання, зокрема повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.
З матеріалів справи вбачається те, що позичальник дійсно порушила умови договору в частині вчасного повернення кредиту, а також сплати відсотків за користування ним.
В звязку з цим станом на 04 липня 2017 року виникла заборгованість по кредитному договору, зокрема згідно розрахунку боргу та виписки по рахунку позичальника:
- заборгованість по кредиту 7 668,36 грн.;
- заборгованість по процентам 11 447,33 грн.
В частині нарахованих процентів матеріали справи свідчать, що позичальник користувалася кредитом (знімала кредитні кошти з картрахунку, оплачувала вартість товарів з використанням кредитної картки, іншим чином користувалася кредитом) як в період дії базової, так і в період дії зміненої процентної ставки, тобто своїми діями прийняла нові умови договору, а саме засвідчила згоду на зміну розміру процентів до 32,4 % річних, а в подальшому до 42 % річних. При цьому нові тарифи із підвищеною ставкою застосовані банком правильно, а саме лише для витрат, здійснених після введення їх в дію (а.с. 9).
Розмір заборгованості по кредиту та процентам ніким не оспорений, підтверджується розрахунком боргу та випискою по рахунку позичальника. Водночас перевірка банківського розрахунку, зокрема по процентам, враховуючи обставини справи, виходить за межі поняття «простий арифметичний розрахунок», а тому не може бути здійснена судом.
В звязку з встановленим та на підставі ст.ст. 526, 530 ЦК України ця заборгованість підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».
Що стосується нарахованої неустойки, то суд виходить з наступного.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника передбачених законом невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового.
Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Зокрема штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.
За положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Згідно п. 2.1.1.7.6, п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг за порушення зобовязань по поверненню кредитних коштів, нараховується пеня, а також штрафи у розмірах визначених цими Умовами.
Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Зазначена правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 21 жовтня 2015 року по цивільній справі №6-2003цс15 та в силу положень ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для застосування судами.
Водночас позивачем заявлено вимогу про стягнення пені в розмірі 9 015,28 грн., що не відповідає умовам договору та наданому банком розрахунку боргу. Зокрема з розрахунку за період з 13 вересня 2013 року по 31 травня 2015 року (а.с. 5) вбачається, що станом на 31 травня 2015 року вказана заборгованість взагалі була відсутня. В той же час згідно розрахунку за період з 01 червня 2015 року по 04 липня 2017 року вбачається (а.с. 6-7, колонка 17), що загальний розмір нарахованої пені протягом цього періоду становить 900 грн. В той же час з виписки по рахунку позичальника слідує, що банк нараховував позичальнику два вида пені, а саме за прострочку по кредиту (не передбачена умовами договору та не знайшла своє відображення в розрахунку боргу) та за прострочку по кредиту на суму вище 100 грн. (передбачена умовами договору та відображена в розрахунку).
Таким чином, оскільки банком одночасно нараховано два вида пені (частина якої з порушенням умов договору), а також штраф за одне й те саме порушення зобовязань за договором, їх одночасне стягнення є неприпустимим.
За такого з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню лише штраф у розмірі 500 грн. (фіксована частина) + 955,78 грн. (процентна складова) (19 115,69 грн. (загальний борг по кредиту та процентам) х 5%).
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача також підлягають стягненню (згідно розміру задоволених вимог) понесені останнім судові витрати, а саме 1 095,84 грн. судового збору (1 600 грн. (сплачений судовий збір) х 68,49 % (відсоток задоволених позовних вимог)).
Керуючись ст.ст. 88, 209, 212, 213, 214, 215, 226, 228, 233 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Заочне рішення може бути переглянуте за письмовою заявою відповідачки, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання нею копії рішення.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В. Вуїв