ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/3414/17
Провадження № 2/362/2074/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 листопада 2017 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Корнієнка С.В., при секретарі Дрозденко К.О., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача на його користь заподіяну його діями внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди на загальну суму 10 674,00 гривень.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подавши до суду письмову заяву про слухання справи у його відсутності, вимоги позову підтримав в повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час та місце слухання справи в судове засідання не зявився, але про причини своєї неявки суд не повідомляла, заперечень відносно позову від неї до суду не надходило.

У звязку з зазначеним, зі згоди позивача, суд, у відповідності до положень ст.224 ЦПК України, ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Суд, дослідивши письмові матеріали, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

У відповідності до положень ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ти обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України, збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку, на приклад, зі знищенням речі. Немайнова та матеріальна шкода, яка завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст.1187 ЦК України та положень п.п.2-4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року, шкода, що заподіяна особі та майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, що його спричинила, за умови що дії останнього були неправомірними, між ними та шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки незалежно від наявності вини, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок не переробної сили або умислу потерпілого. Під володільцями цих джерел розуміється юридична особа або громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу власності або з інших підстав.

У відповідності до положень ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. З Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачає, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов'язки, як і громадяни України, за винятками. встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Відповідно до п. З ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у справах про відщкодування шкоди, якщо її було завдано на території України.

Як встановлено в судовому засіданні, постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області №362/2305/17 від 26 травня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, а саме, що 07 травня 2017 року о 23 годині 00 хвилин, ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем марки "Gееlу СK 1.5", номерний знак НОМЕР_1, по вул. Залізничній в смт. Калинівка Васильківського району, не врахував дорожню обстановку, в темну пору доби без ближнього світла, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв наїзд на автомобіль марки "ВАЗ", номерний знак НОМЕР_2, чим порушив п. п. 10.1, 12.1, 19.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (а.с.14-15).

Відповідно до калькуляції на ремонт автомобіля складеного 12.05.2017 року ФОП ОСОБА_3, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «ВАЗ 21713», реєстраційний номер НОМЕР_2, внаслідок його пошкодження під час дорожньо-транспортної пригоди становить 10 674,00 гривень (а.с. 12).

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється громадянин, що здійснює експлуатацію джерела підвищеної небезпеки на підставі права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору, оренди, довіреності тощо).

Згідно п. 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.03.2013, № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що матеріальна шкода, яка заподіяна позивачу, спричиненням механічних ушкоджень належному позивачу автомобіля, та повинна бути відшкодована відповідачем, оскільки він визнаний винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджено матеріалами справи.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 3,10, 11, 60, 61, 79, 212-215, 218, 221, 223 і 294 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріальних збитків в розмірі 10 674,00 гривень.

Рішення може бути переглянуте Васильківським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача поданою до Васильківського міськрайонного суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги або закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.