Справа № 431/5187/17
пр.№ 2/431/1767/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2017 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого-судді Колядова В.Ю.

при секретарі Башинського Д.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та визнання права на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом,-

в с т а н о в и в :

03.11.2017 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просить скасувати , як незаконну , постанову приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_2 від 24.10.2017 року № 680/02.31 про відмову у вчинені нотаріальних дій. Визнати за позивачем ОСОБА_1 право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію , що належать померлому 28.03.2017 року ОСОБА_5

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що 24.10.2017 року приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_2 винесено постанову вих. № 680/02.31 про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою та відмовила гр. ОСОБА_1, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію, що належать померлому 28 березня 2017 року ОСОБА_5

У цій постанові зазначено, що нотаріальна дія не може бути вчинена із наступних підстав:

Спадкодавець для оформлення спадщини на зазначене вище майно не надав документи які б підтверджували: що останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження; прийняття спадщини, щодо майна ОСОБА_5, який помер 28 березня 2017 року; наявність, або відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України (коло спадкоємців).

Позивач вважає висновки, якими обґрунтовуються підстави для відмови у вчиненні нотаріальних дій, такими, що порушують діюче законодавство України, а тому вимушена звернутися за судовим захистом порушених прав спадкоємців.

Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, викладені у розпорядженні Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085-р (зі змінами від 02.12.2015 № 1276-р).

До цього переліку внесене м. Луганськ, яке є зареєстрованим місцем проживання та місцем смерті спадкодавця ОСОБА_5, що помер 28 березня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. З Закону України від 11.12.2003 № 1382-ІУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» документом, до якого вносяться відомості про місце проживання, є паспорт громадянина України.

Також цим законом визначений термін «Місце проживання» - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає.

Згідно паспорта громадянина України ОСОБА_5 ЕК № 748753 виданого 02.03.1998 року зареєстрованим місцем проживання є житло за адресом: м. Луганськ, Камянобрідський район, вул. Тракторна, б. 112. Ця адреса є не тільки місцем проживання, а і місцем смерті ОСОБА_5, що було встановлено рішенням Старобільського районного суду при розгляді цивільної справи № 431/2038/17.

Таким чином останнє місце проживання ОСОБА_5 є відомим, документально підтвердженим та встановлене судом, і за правилами ч.1 ст. 1221 Цивільного кодексу України є місцем відкриття спадщини.

Згідно ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

А згідно ч. З ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Жоден з спадкоємців: гр. ОСОБА_1, гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 не заявляли про відмову від спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5.

Згідно паспортів громадян України гр. ОСОБА_1, гр. ОСОБА_3, гр. ОСОБА_4 їх місцем проживання зареєстровано адрес: м. Луганськ, Камянобрідський район, вул. Тракторна, б. 112, і ця адреса співпадає з останнім місцем проживання ОСОБА_5

Таким чином факт прийняття гр. ОСОБА_1, гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 спадщини після смерті ОСОБА_5 є очевидним і відсутні будь-які перепони на набуття ними статусу спадкоємця.

У ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, що зазначена як підстава для відмови у постанові, про відмову у вчиненні нотаріальних дій, не має заборон на вчинення нотаріальних дій у звязку з припущенням про наявність або відсутність інших спадкоємців, які не відомі ні нотаріусу ні спадкоємцям гр. ОСОБА_1, гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4

Навпаки, законом передбачений механізм для врахування прав інших спадкоємців, що зявилися вже після розподілу спадщини. Так у ст. 1280 Цивільного кодексу України містяться положення для перерозподілу спадщини, а саме - якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації.

В звязку з викладеним позивач вважає, що постанова приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_2 від 24 жовтня 2017 року № 680/02.31 про відмову у вчиненні нотаріальних дій є такою, що порушує права спадкоємців гр. ОСОБА_1, гр. ОСОБА_3, гр. ОСОБА_4 та не відповідає законодавству України.

Позивач ОСОБА_1 та її законний представник ОСОБА_6 подали до суду заяву, згідно якої позов підтримують в повному обсязі, просять такий задовольнити, а розгляд справи проводити за іх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Відповідач приватний нотаріус ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, надіслала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог заперечувала.

Треті особи : ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, до суду надали заяви в яких просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, за таких обставин суд вважає можливим, розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні її обставини та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 24.10.2017 року приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_2 винесено постанову вих. № 680/02.31 про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою та відмовила гр. ОСОБА_1, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію, що належать померлому 28 березня 2017 року ОСОБА_5

У цій постанові зазначено, що нотаріальна дія не може бути вчинена із наступних підстав:

Спадкодавець для оформлення спадщини на зазначене вище майно не надав документи які б підтверджували: що останнім місцем проживання спадкодавця є населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження; прийняття спадщини, щодо майна ОСОБА_5, який помер 28 березня 2017 року; наявність, або відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України (коло спадкоємців).

Позивач вважає висновки, якими обґрунтовуються підстави для відмови у вчиненні нотаріальних дій, такими, що порушують діюче законодавство України, а тому вимушена звернутися за судовим захистом порушених прав спадкоємців.

Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, викладені у розпорядженні Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085-р (зі змінами від 02.12.2015 № 1276-р).

До цього переліку внесене м. Луганськ, яке є зареєстрованим місцем проживання та місцем смерті спадкодавця ОСОБА_5, що помер 28 березня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. З Закону України від 11.12.2003 № 1382-ІУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» документом, до якого вносяться відомості про місце проживання, є паспорт громадянина України.

Також цим законом визначений термін «Місце проживання» - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає.

Згідно паспорта громадянина України ОСОБА_5 ЕК № 748753 виданого 02.03.1998 року зареєстрованим місцем проживання є житло за адресом: м. Луганськ, Камянобрідський район, вул. Тракторна, б. 112. Ця адреса є не тільки місцем проживання, а і місцем смерті ОСОБА_5, що було встановлено рішенням Старобільського районного суду при розгляді цивільної справи № 431/2038/17.

Таким чином останнє місце проживання ОСОБА_5 є відомим, документально підтвердженим та встановлене судом, і за правилами ч.1 ст. 1221 Цивільного кодексу України є місцем відкриття спадщини.

Згідно ст. 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

А згідно ч. З ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Жоден з спадкоємців: гр. ОСОБА_1, гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 не заявляли про відмову від спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_5.

Згідно паспортів громадян України гр. ОСОБА_1, гр. ОСОБА_3, гр. ОСОБА_4 їх місцем проживання зареєстровано адрес: м. Луганськ, Камянобрідський район, вул. Тракторна, б. 112, і ця адреса співпадає з останнім місцем проживання ОСОБА_5

Таким чином факт прийняття гр. ОСОБА_1, гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4 спадщини після смерті ОСОБА_5 є очевидним і відсутні будь-які перепони на набуття ними статусу спадкоємця.

У ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, що зазначена як підстава для відмови у постанові, про відмову у вчиненні нотаріальних дій, не має заборон на вчинення нотаріальних дій у звязку з припущенням про наявність або відсутність інших спадкоємців, які не відомі ні нотаріусу ні спадкоємцям гр. ОСОБА_1, гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_4

Навпаки, законом передбачений механізм для врахування прав інших спадкоємців, що зявилися вже після розподілу спадщини. Так у ст. 1280 Цивільного кодексу України містяться положення для перерозподілу спадщини, а саме - якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації.

В звязку з викладеним позивач вважає, що постанова приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_2 від 24 жовтня 2017 року № 680/02.31 про відмову у вчиненні нотаріальних дій є такою, що порушує права спадкоємців гр. ОСОБА_1, гр. ОСОБА_3, гр. ОСОБА_4 та не відповідає законодавству України.

Відповідно до ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно із вимогами ст.66 Закону України «Про нотаріат», на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Підстави для відмови у вчиненні нотаріальної дії можуть встановлюватися тільки Законом.

Так, відповідно до ч.1 ст.67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена.

Статтею 1300 ЦК України передбачено, що за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус або в сільських населених пунктах - уповноважена на це посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину. На вимогу одного із спадкоємців за рішенням суду можуть бути внесені зміни до свідоцтва про право на спадщину. У випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

Отже, цивільне законодавство пов'язує право на перерозподіл спадщини, внесення зміни до свідоцтва про право на спадщину з юридичним фактом (одностороннім правочином) - прийняттям спадщини іншими спадкоємцями шляхом подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини на підставі рішення суду, яким визначено додатковий строк.

Відповідно до положень п.4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22.02.2012р., затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 року при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Відповідно до п.4.11. глави 10 Порядку для спадкоємця, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заява про видачу свідоцтва про право на спадщину є первинним документом, на підставі якого заводиться спадкова справа. При цьому нотаріус має виконати всі дії, які передбачені цим Порядком.

Відтак, враховуючи вищевикладені обставини, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист в суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (ст.ст.3, 12-15, 20 ЦК України, ст. ст. 3-5, 11, 15, 31 ЦПК України), суд визнає позовні вимоги обґрунтованими, дії нотаріуса щодо винесення вище вказаної постанови незаконними, а постанову такою, що підлягає скасуванню.

На підставі ст.ст.1216, 1221, 1223, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272, 1296, 1300 ЦК України, ст.ст.49, 66, 67 Закону України «Про нотаріат» та керуючись ст.ст.1, 10, 11, 60, 174, 197, 212-215, 218 ЦПК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу Луганської області ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та визнання права на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом зодовольнити.

Скасувати постанову приватного нотаріуса Старобільського районного нотаріального округу луганської області ОСОБА_2 від 24 жовтня 2017 року № 680/02.31 про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

Визнати за ОСОБА_1 , що діє від свого імені та від імені і в інтересах ОСОБА_3 і ОСОБА_4 право на отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на недоотриману пенсію , що належить померлому 28 березня 2017 року ОСОБА_5.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Луганської області через Старобільський районний суд Луганської області протягом 10 днів з часу отримання його копії.

Суддя В.Ю. Колядов