Справа № 487/4214/17
Провадження № 2/487/2192/17
01.11.2017 року Заводський районний суд міста ОСОБА_1
у складі: головуючого судді - Кузьменко В.В.,
із секретарем судового засідання - Каламурза О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Біржа нерухомості Едвайс-Консульт, про визнання договору купівлі-продажу домоволодіння дійсним, визнання права власності,
10.08.2017 року ОСОБА_2 звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Біржа нерухомості Едвайс-Консульт, в якому просив визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку № 49 по провулку Перший Парниковий в місті Миколаєві від 09.07.1999 року, укладений між ним (ОСОБА_2О.) з одного боку та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з іншого боку, зареєстрований на Біржі нерухомості Едвайс-Консульт № 1089; визнати право власності на житловий будинок № 49 по провулку Перший Парниковий в місті Миколаєві та земельну ділянку (розмір 505 кв.м.) за ним, мотивуючи тим, що згідно договору купівлі-продажу №1089 від 09.07.1999 року, оформленого Біржею нерухомості Едвайс-Консульт, йому належить даний будинок. Даний договір нотаріально не посвідчений. Про необхідність нотаріального посвідчення даного договору йому стало відомо тільки у 2017 році, після звернення до нотаріальної контори.
В судове засідання позивач та його представник не зявились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача ОСОБА_6, яка діє на підставі довіреності від 09.10.2017 року, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Також просила справу слухати без її участі. У разі неявки відповідачів не заперечувала проти винесення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, директор БН Едвай-Консульт ОСОБА_7 надав суду заяву, в якій просив справу слухати без участі представника третьої особи.
Суд, керуючись статтею 224 ЦПК України, ухвалив провести розгляд справи у відсутність відповідача, на підставі наявних матеріалів справи, з ухваленням заочного рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Так, судом установлено, що 09 липня 1999 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 з одного боку та ОСОБА_2 з іншого боку уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якого ОСОБА_2 придбав житловий будинок № 49 за адресою: м. Миколаїв провулок Перший Парниковий. Договір зареєстровано Біржею нерухомості Едвайс-Консульт.
Під час укладення угоди сторони дійшли згоди про всі її істотні умови та виконали всі зобовязання одна перед одною за цим договором.
Договір було зареєстровано Біржею нерухомості Едвайс-Консульт 09.07.1999 року за реєстр. №1089.
Відповідно до статті 227 ЦК Української РСР (що діяла на час виникнення правовідносин), договір купівлі-продажу квартири повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин України.
Відповідно до частини 2 статті 47 ЦК Української РСР, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною.
Спірний біржовий договір купівлі-продажу нерухомості підлягав нотаріальному посвідченню, однак нотаріальна форма при його укладенні дотримана не була.
В той же час, як було встановлено вище, позивачем, як покупцем, були виконані всі умови договору в повному обсязі, зокрема він оплатив продавцю вартість житлового будинку, прийняв його у власність та зареєстрував біржовий договір на Біржі нерухомості Едвайс-Консульт 09.07.1999 року за реєстр. №1089.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Згідно зі ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Тому позовні вимоги щодо визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на домоволодіння підлягають задоволенню.
Що стосується позовних вимог щодо визнання права власності на земельну ділянку, суд приходить да наступного.
Як вбачається з державного акту на право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_8 на підставі рішення Миколаївської міської ради народних депутатів від 12.02.1993 року №16/11, земельна ділянка, площею 505 кв.м. передана для будівництва та обслуговування індивідуального жилого будинку.
Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ роз'яснено, що при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 01 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК Української РСР (1991 року) до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачелось у договорі відчуження.
Тобто, норма ст.30 ЗК Української РСР (1991 року) передбачала автоматичний перехід права власності на земельну ділянку у разі переходу права власності на будівлю чи споруду.
Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 11.02.2015 року у справі № 6-2цс15, що згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.
Тому, у задоволенні позовних вимог щодо визнання права власності на земельну ділянку, площею 505 кв.м., яка розташована по провулку Перший Парниковий в місті Миколаєві слід відмовити.
Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Тобто з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі по 426 гривень 67 копійок.
Керуючись ст. ст. 10, 88, 209, 212, 213 215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа Біржа нерухомості Едвайс-Консульт, про визнання договору купівлі-продажу домоволодіння дійсним, визнання права власності - задовольнити частково.
Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку № 49 по провулку Перший Парниковий в місті Миколаєві від 09.07.1999 року, укладений між ОСОБА_2 з одного боку та ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, з іншого боку, зареєстрований на Біржі нерухомості Едвайс-Консульт № 1089.
Визнати право власності на житловий будинок № 49 по провулку Перший Парниковий в місті Миколаєві.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 426 (чотириста двадцять шість) гривень 67 копійок.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 426 (чотириста двадцять шість) гривень 67 копійок.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 426 (чотириста двадцять шість) гривень 67 копійок.
Рішення є заочним та може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста ОСОБА_1 шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання його копії.

Суддя Заводського районного суду

міста ОСОБА_1Кузьменко