Справа № 587/3195/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2017 року

Сумський районний суд Сумської області в складі :

головуючого судді Черних О.М.

з участю секретаря - Скрипка Соіна О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми, цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області про накладення штрафу та постанову про арешт майна боржника, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця. Посилаючись на те, що рішенням Сумського районного суду Сумської області від 03 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до нього про захист права власності на земельну ділянку, згідно якого заявника зобовязано звільнити належну ОСОБА_2 земельну ділянку. Зазначає, що він бажає виконати рішення в добровільному порядку, проте, у звязку з тим, що фактично це зробити неможливо, він на даний час цього не виконав. Крім того, вважає, що експерт, який робив земельно-технічну експертизу у вказаній справі і висновок, якого був покладений в основу рішення не уповноважений на проведення такої експертизи і на даний час він оскаржує даний висновок в адміністративному порядку. Незважаючи на це відсутність необхідності у здійсненні будь-яких заходів з примусового виконання рішення, державним виконавцем було відкрите виконавче провадження. Відповідно до постанови державного виконавця СРВДВС головного управління юстиції у Сумській області від 11.08.2017 року на нього було накладено штраф в розмірі 1700 грн. за невиконання рішення суду, а 11.10.2017 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 3400 грн. та постанову про арешт майна. Вказує, що підстав, передбачених ЗУ «Про виконавче провадження», для застосування до нього заходів примусового виконання рішення державний виконавець не мав, оскільки у нього були поважні причини невиконання судового рішення, звертає увагу на те, що первісна постанова про накладення на нього штрафу не набрала чинності, оскільки він її оскаржує в суді, а тому вважає, що постанови від 11.10.2017 року незаконні та просить їх скасувати .

В судовому засіданні представник скаржника Грицик підтримав скаргу в повному обсязі, просив її задоволити.

Представник Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області ОСОБА_3 заперечував проти скарги, як необґрунтованої, надав письмове заперечення суду.

Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість доводи скарги та вимоги, заявлені в суді суд приходить до висновку.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Сумського районного суду Сумської області від 03 лютого 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи : ПП «Мегаполіс», Стецьківська сільська рада Сумського району Сумської області про захист права власності на земельну ділянку, згідно якого ОСОБА_1 зобовязано звільнити належну ОСОБА_2 земельну ділянку. На підставі вищевказаного рішення суду 15.06.2017 року Сумським районним судом Сумської області видано виконавчий лист №587/1196/15-ц (а.с.26)

03 липня 2017 року старшим державним виконавцем Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_3 за заявою ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №587/1196/15-ц, виданого Сумським районним судом Сумської області від 03 липня 2017 року (а.с.24).

Актами державного виконавця Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_3 10 серпня та 29 серпня 2017 року зафіксовано факт невиконання рішення суду (а.с. 33, 35 ).

Постановою Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 11 серпня 2017 року встановлено, що ОСОБА_1 рішення суду не виконалось, постановлено накласти на ОСОБА_1 штраф на користь держави в розмірі 1700,00 грн.(а.с. 9)

Постановою Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області 11.10.2017 року встановлено, що ОСОБА_1 рішення суду не виконалось, постановлено накласти на ОСОБА_1 штраф на користь держави в розмірі3400,00 грн.(а.с. 12)

Постановою Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області 11.10.2017 року встановлено, що ОСОБА_1 добровільно рішення суду не виконує і з метою забезпечення реального виконання рішення накладено арешт на все майно боржника. (а.с. 13)

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Як убачається з матеріалів справи, фактично виконавчі дії щодо примусового виконання виконавчого листа №587/1196/15-ц, виданого 15 червня 2017 року Сумським районним судом Сумської області, оскаржити які учасники виконавчого провадження мають право у порядку ст. 383 ЦПК України.

Однак ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, у якій оскаржує дії (рішення) державного виконавця Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_3 з приводу накладення штрафу за невиконання вимог державного виконавця щодо виконання рішення суду та стягнення такого штрафу.

Відповідно до ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ч.1 ст.181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Закон, що визначає сукупність дій органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і які проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, іншими законами та нормативно-правовими актами, які підлягають примусовому виконанню, є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Так, відповідно до ст. 74 Закону №1404, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (ч.1).

В той же час, відповідно до частини 2 ст.74 Закону №1404 рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тобто, положеннями ч.2 ст.74 Закону, чітко визначена юрисдикційна приналежність розгляду справ у випадку оскарження постанов держвиконавця про накладання штрафів, а саме така категорія спорів віднесена до юрисдикції адміністративних судів.

Суд зазначає, що постанови державного виконавця про накладення штрафу належать до видів відповідальності за невиконання рішення самостійно, за невиконання без поважних причин рішення, що зобов'язує боржника вчинити певні дії.

За змістом п.5 ч.1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", постанови державного виконавця про накладення штрафу є самостійним виконавчими документами, який може бути підставою для примусового виконання.

У п. 7 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз'яснено, що за змістом п. 7 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв'язку із цим справи щодо державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

З огляду на чітку законодавчу визначеність щодо розгляду судами спорів зазначеної категорії, тобто законодавчо встановлений порядок судового провадження.

На підставі викладеного, що з урахуванням положень, в тому числі статей 17, 18, 181 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про накладання штрафу та стягнення штрафу при примусовому виконання усіх виконавчих документів незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що скаржником оскаржуються дії (рішення) державного виконавця Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_3 накладення штрафу за невиконання вимог державного виконавця, щодо виконання рішення суду та стягнення такого штрафу, отже даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а розглядається за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на вищезазначене суд вважає, що провадження в даній справі необхідно закрити. Розяснити ОСОБА_1, що постановлення даної ухвали не перешкоджає звернутись йому з відповідною скаргою за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст. ст. 205, 383-388ЦПК суд ,

УХВАЛИЛА:

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Сумського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Сумській області про накладення штрафу та постанову про арешт майна боржника - закрити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги.

Суддя О.М.Черних