22-ц/775/832/2017(м)
Головуючий в 1 інстанції Подліпенець Є.О.
Доповідач: Зайцева С.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„05" грудня 2017 року Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого: Зайцевої С.А.

суддів:Гаврилової Г.Л., Пономарьової О.М.

за участю секретаря:Костоманової А.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі Донецької області апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Володарського районного суду Донецької області від 03 листопада 2017 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до Зорянської сільської ради Нікольського району Донецької області, третя особа: ОСОБА_7 про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю та встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача

Зорянської сільської ради Нікольського району Донецької області, обгрунтовуючи вимоги тим,що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її співмешканець ОСОБА_8, з яким вона в офіційному шлюбі не перебувала. Проте, з грудня 2009 року по час його смерті вони мешкали спільно однією сім'єю, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина у вигляді ? частки домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. На час смерті ОСОБА_8 фактично проживав разом з нею у вказаному будинку в с. Зоря ,але був зареєстрований в м. Кіровськ, Луганської області, яке є тимчасово непідконтрольною територією України. Також ОСОБА_8 мав реєстрацію як внутрішньо - переміщена особа в м. Маріуполі в належному їй будинку АДРЕСА_2. У визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті останнього вона не мала можливості надати нотаріусу відповідну заяву про прийняття спадщини, оскільки місцем відкриття спадщини є територія де органи влади України не здійснюють свої повноваження та у неї не було в наявності правовстановлюючих документів на спадкове майно та свідоцтва про смерть померлого, так як зазначені документи з метою забезпечення їх схоронності були передані на зберігання сторонній особі і були їй повернуті лише влітку 2017 року. Таким чином, враховуючи, що вона мешкала з померлим ОСОБА_8 однією сім'єю без реєстрації шлюбу протягом останніх п'яти років по час його смерті,організувала поховання ОСОБА_8 в с.Зоря, вона може бути спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом. Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_8, крім його доньки ОСОБА_7, яка спадщину не прийняла та не має наміру її приймати немає. Просила встановити факт сумісного проживання однією сім'єю з померлим з 2009 року по час його смерті, оскільки встановлення даного факту має для неї юридичне значення та визначити їй додатковий строк для подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_8, оскільки зазначений строк було нею пропущено з поважних причин.

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 03 листопада 2017 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до Зорянської сільської ради Нікольського району Донецької області, третя особа: ОСОБА_7 про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю та встановлення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 ,що діє на підставі довіреності ОСОБА_5, просить рішення суду скасувати , ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги з тих підстав, що судом першої інстанції неповно з*ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи та судом порушено вимоги матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_4 ОСОБА_5 підтримав доводи апеляційної скарги .

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_4 не з*явилася ,належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи шляхом отримання 28 листопада 2017 року телефонограми, зареєстрованої в журналі телефонограм № 1 за № 2652 (а.с.82,84).

У судове засідання апеляційного суду представник Зорянської сільської ради Нікольського району Донецької області не з'явився,належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи шляхом отримання 28 листопада 2017 року телефонограми, зареєстрованої в журналі телефонограм № 1 за № 2650. Надали заяву про можливість розгляду справи у відсутності представника (а.с.80,84,89 ).

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_7 не з*явилася належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи шляхом розміщення повідомлення про призначення справи до розгляду на офіційному сайті «Судова влада України» апеляційного суду Донецької області (м.Маріуполь), як для особи, що перебуває в зоні проведення АТО та шляхом отримання 28 листопада 2017 року телефонограми, зареєстрованої в журналі телефонограм № 1 за № 2651 (а.с. 81,84,86).

Відповідно ч.2.ст.305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача,пояснення представника ОСОБА_4 ОСОБА_5, дослідивши матеріали цивільної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає,що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 листопада 2012 року ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу придбав ? частину будинку АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 в Іллічівському районі м.Маріуполя Донецької області ОСОБА_8 помер.

Відповідно довідки виконкому Зорянської сільської ради Нікольського району Донецької області № 1219 від 29 серпня 2017 року ОСОБА_8 з грудня 2012 року по час смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно мешкав в АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_4

Померлий ОСОБА_8 на час смерті мав зареєстроване місце проживання на тимчасово окупованій території у м. Кіровськ Луганської області.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ,суд першої інстанції виходив з того ,що за даними правовідносинами має відповідати відповідний орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини . Позивачем пред*явлені позовні вимоги до органу місцевого самоврядування за місцем знаходження майна померлого. Судом зазначено ,що відомості ,щодо кола осіб,які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_8 позивачем не надані. Під час розгляду справи позивачем клопотання про заміну первісного відповідача належним відповідачем або залучення до участі у справі іншу особу як співвідповідача не заявлялось . З вимог позивача вбачається,що встановлення факту сумісного проживання позивача однією сім*єю з померлим ОСОБА_8 з 2009 року по час його смерті має для позивача юридичне значення,оскільки у разі його встановлення вона стане спадкоємцем четвертої черги. Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову в частині визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини ,встановлення факту сумісного проживання однією сім*єю з померлим,не створює для позивача будь яких юридичних наслідків ,оскільки не впливає на виникнення ,зміну або припинення особистих чи майнових прав позивача.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції .

Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» згідно з правилами статті 1220 ЦК та статті 249 ЦПК часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами статті 29 ,частини другої статті 1221 ЦК . Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання,місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

З досліджених доказів судом першої інстанції встановлено ,що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_8 є м. Кіровськ Луганської області ,який відноситься до населених пунктів ,на території яких здійснювалася антитерористична операція .

Справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України.

Спадкування за законом здійснюється почергово .

Статтями 1261-1265 ЦК України визначено п*ять черг спадкоємців за законом, зокрема ст. 1264 цього Кодексу визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно правового змісту ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається від часу відкриття спадщини.

Частиною третьою ст. 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК.Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, відповідно до ст. 1272 ЦК України, є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

У разі пред*явлення позову до неналежного відповідача суд за клопотанням позивача,не припиняючи розгляду справи ,замінює первісного відповідача належним відповідачем ,якщо позов пред*явлено не до тієї особи,яка має відповідати за позовом ,або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст.33 ЦПК ).

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача ,суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі.

Звертаючись до суду з даним позовом ОСОБА_4 просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини ,як спадкоємцю четвертої черги,яка на момент відкриття спадщини проживала із спадкодавцем та не заявила про відмову від спадщини (арк.5-11).

Розглядаючи справу суд першої інстанції , роз*яснив позивачу право звернутися до суду з клопотанням у порядку ст.33 ЦПК України ,яким позивач не скористався .

Суд апеляційної інстанції і в межах своїх повноважень,не має права залучити таку особу до участі у справі на стадії апеляційного провадження,не має права залучити таку особу до участі у справі на стадії апеляційного провадження,навіть зі згоди осіб,які беруть участь у справі. Це пов*язано з дією засадничих принципів цивільного процесу (диспозитивність,змагальність тощо).

Крім того,апеляційний суд не повинен повністю підміняти собою суд першої інстанції, оскільки він не є судом першої інстанції ,а незалученні особи були б позбавлені повноцінного суду першої інстанції з його правами та обов*язками ,процедурою розгляду в суді першої інстанції та можливістю апеляційного оскарження ухваленого судового рішення. Також вони будуть позбавлені й реального та повноцінного суду першої інстанції.

Апеляційний суд перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції не має процесуальної можливості усунути вищевказані недоліки,про те з вищевказаних підстав , убачає передчасність вимог позивача про встановлення факту сумісного проживання однією сім'єю та встановлення додаткового строку для прийняття спадщини - до відповідача Зорянської сільської ради Нікольського району Донецької області .

Виходячи з викладеного, в межах заявлених позовних вимог були відсутні підстави для задоволення позову.

Апеляційний суд дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог ,вважає необхідним звернути увагу на наступне.

З дослідженого у судовому засіданні договору купівлі-продажу ? частини будинку АДРЕСА_1 місце мешкання ОСОБА_8 зазначено за адресою АДРЕСА_3 (а.с.16). Згідно з Витягу про державну реєстрацію прав право спільної часткової власності ОСОБА_8 зареєстровано 27 листопада 2012 року (а.с.19) .

Відповідно до відповіді управління соціального захисту населення Кальміуського району Маріупольської міської ради станом на 14 вересня 2017 року в управлінні на обліку за адресою АДРЕСА_2 внутрішньо переміщені особи не зареєстровані (а.с.31).

Відповідно довідки виконкому Зорянської сільської ради Нікольського району Донецької області № 1219 від 29 серпня 2017 року ОСОБА_8 з грудня 2012 року по час смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно мешкав в АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_4

З ксерокопії паспорта ОСОБА_4 вбачається реєстрація за адресою АДРЕСА_2 з 30 липня 2010 року, зняття з реєстрації 11 липня 2016 року .

З 11 липня 2016 року позивач зареєстрована по АДРЕСА_1 (а.с.13).

Як вбачається з матеріалів справи із заявою про встановлення місця відкриття спадщини позивач не зверталася.

Відповідно ст.ст. 10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.Доказуванню підлягають обставини,які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб,які беруть участь у справі ,виникає спір.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Інших доказів на підтвердження вимог позивач ані суду першої інстанції,ані апеляційному суду не надала.

Відповідно до статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом (це положення було доповнено Законом від 12.02.2015 № 189-VІІІ « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення реалізації права на спадкування» , який набув чинності 04 березня 2015 року ).

Зокрема, питання щодо місця відкриття спадщини, яка знаходиться на непідконтрольній Україні території, було врегульовано статтею 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та статтею 9-1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Відповідно до вказаних норм, у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія або населений пункт, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, або якщо місце проживання спадкодавця невідоме, а нерухоме майно або основна його частина, у разі відсутності нерухомого майна - основна частина рухомого майна знаходиться на тимчасово окупованій території або населеному пункті, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

Таким чином, при наявності вищезазначених умов місцем відкриття спадщини визнається місце подання першої заяви в установленому законом порядку будь-якому нотаріусу на всій території України.

Виходячи з викладеного, посилання апелянта на неврахування судом першої інстанції положення ч.3 ст.1221 ЦК України та ст.9-1 Закону України « Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції « не є слушними.

Відповідно до п. п. 1.2.,1.14, 2.1 п. 2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при зверненні спадкоємця у зв*язку з відкриттям спадщини нотаріус з*ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця,часу і місця відкриття спадщини,кола спадкоємців,наявності заповіту,наявності спадкового майна,його складу та місцезнаходження,необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.У разі відсутності у спадкоємців документів,що підтверджують місце відкриття спадщини,нотаріус роз*яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду,що набрало законної сили. Спадкова справа заводиться нотаріусом на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Слід також зазначити, що в перелік територій, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, затверджений Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» із змінами та доповненнями згідно із розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 18.02.2015 № 128-р, від 05.05.2015 № 428-р., який є необхідним для перевірки дотримання умов, на підставі яких місце відкриття спадщини визначається на підставі ч. 3 ст. 1221 Цивільного кодексу України, а саме чи відноситься населений пункт, де мало останнє місце проживання спадкодавця, або якщо місце проживання спадкодавця невідоме, чи знаходиться нерухоме майно або основна його частина, у разі відсутності нерухомого майна - основна частина рухомого майна на територіях визначених вказаним розпорядженням.

З огляду на викладене, якщо спадкодавець був зареєстрований та проживав на непідконтрольній Україні території, місце відкриття спадщини не прив'язується до місця проживання спадкодавця (загальне правило статті 1221 ЦКУ), а встановлюється місцем подання першої заяви або вимоги кредиторів (особливі випадки, встановлені відповідними законами).

Відповідно до статтей 1268 та 1269 ЦКУ прийняття спадщини здійснюється шляхом:

1) подання заяви про прийняття спадщини;

2) постійного проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у разі якщо спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не заявив про відмову від неї;

3) малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 ЦКУ.

При зверненні спадкоємця у зв'язку з відкриттям спадщини нотаріус, серед іншого, вправі витребовувати додаткові відомості щодо наявності/відсутності інших спадкоємців (осіб, які закликаються до спадкування) шляхом направлення запитів до уповноважених на те органів.

З огляду на те, що є труднощі в отриманні такої інформації на непідконтрольній Україні території, відомості про наявність/відсутність осіб,які постійно проживали, тобто були зареєстровані зі спадкодавцем на час відкриття спадщини зазначаються спадкоємцями у відповідних заявах.

При цьому, нотаріус має роз'яснити спадкоємцям положення статті 27 Закону України «Про нотаріат» щодо відповідальності за подання неправдивих відомостей, а також наслідки прийняття спадщини іншими спадкоємцями (за згодою спадкоємців або через суд) з урахуванням норм статті 1280 ЦКУ, яка передбачає порядок перерозподілу спадщини.

Доводи апеляційної скарги є непереконливими, були предметом дослідження суду першої інстанції , висновки суду вони не спростовують. Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б привести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтованими , а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 315 ЦПК України, апеляційний суд -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Володарського районного суду Донецької області від 03 листопада 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді: