Справа № 373/201/17 Головуючий у І інстанції Рева О. І.
Провадження № 22-ц/780/5009/17 Доповідач у 2 інстанції Сліпченко О. І.
Категорія 33 21.11.2017
УХВАЛА

Іменем України

21 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Іванової І.В., Гуля В.В.,

за участю секретаря: Тимошевської С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди,-

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, вислухавши учасників процесу, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У січні 2017 року ОСОБА_3 звернувся з зазначеним позовом, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить земельна ділянка на якій 08 червня 2016 року відповідач самовільно скосив багаторічні трави площею 0,30 га, чим заподіяв йому майнову шкоду в розмірі 1716 грн.00 коп. Своїми неправомірними діями відповідач заподіяв йому моральну шкоду, яку він оцінює в 5000 грн.00 коп., які просив стягнути в примусовому порядку.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 1 716 (одну тисячу сімсот шістнадцять) грн. 00 коп. майнової, 1 000 (одну тисячу) грн. 00 коп. моральної шкоди та 1 280 (одну тисячу двісті вісімдесят) грн. 00 коп. судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, недоведеність обставин, які суд вважає встановленими, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що він скосив траву на земельній ділянці, яка була надана в користування його батьку, про що є рішення сільської ради, але правовстановлюючого документу не надав. Зазначив, що не оспорює факту косіння ним трави, однак не визнає, що вчинив це на земельній ділянці, що належить позивачу.

Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду першої інстанції без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише з формальних міркувань.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції виходив з того, що відповідач самовільно скосив багаторічні трави на земельній ділянці, що належить на праві власності позивачу, порушені права позивача, як власника земельної ділянки, останній має право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди особою, яка її завдала.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У відповідності до положень статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 1,9830 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Улянівка Переяслав-Хмельницького району Київської області, яка була надана йому відповідно до рішення Улянівської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області за №269-42-5 від 06 жовтня 2010 року.

Право приватної власності на землю посвідчується державним актом серії НОМЕР_1, виданим 02 квітня 2012 року на ім'я ОСОБА_3, який зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №04752.

08 червня 2016 року відповідач ОСОБА_2 на вказаній земельній ділянці площею 0,30 га самовільно скосив багаторічні трави, які використовують на сіно для свійської худоби, що підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 08 червня 2016 року складеним депутатом Улянівської сільської ради ОСОБА_7, показаннями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_7

Відповідно до довідки №01.01-14/09, виданої 05 січня 2017 року відділом агропромислового розвитку Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації, середня урожайність багаторічних трав на сіно (сіножаті), згідно оперативної інформації у 2016 році по сільськогосподарських підприємствах Переяслав-Хмельницького району Київської області, становить 28,6 центнерів з гектара.

З довідки, виданої 12 січня 2017 року Комунальним підприємством «Переяслав-Хмельницький міський ринок» вбачається, що на ринку вартість сіна складає 40-45 грн.00 коп. за тюк вагою 20 кг.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно роз'яснень ,що викладені в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушенні, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідально до роз'яснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4, відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, у тому числі, у порушенні права власності.

Враховуючи обставини справи та на підставі наявних в справі доказів, законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про доведеність факту, що позивачу заподіяна шкода з вини відповідача та необхідність її стягнення в силу положень ст. ст. 1166 ЦК України .

Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь позивача суд першої інстанції врахував обставини справи, те, що внаслідок неправомірних дій відповідача, був порушений звичайний спосіб життя позивача ОСОБА_3, який виразився у позбавленні можливості нормально користуватися своєю земельною ділянкою та плодами на ній, звернення до суду для відновлення свого порушеного права, ступінь моральних страждань позивача та прийшов до обґрунтованого висновку, що відшкодуванню підлягає моральна шкода у розмірі 1000 гривень, що буде справедливим та відповідатиме принципам розумності та виваженості.

Докази та обставини, на які посилається апелянт в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального та процесуального права.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: