Провадження № 4-с/344/140/17
У Х В А Л А

29 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Пастернак І.А., ознайомившись з матеріалами скарги ОСОБА_1, заінтересована особа: Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання скасувати обмеження у праві виїзду за межі України та звернутися з поданням до Держприкордонслужби України щодо скасування обмеження у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою, згідно якої просив визнати бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні №47480642 по примусовому виконанню виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ КБ ПриватБанк, яка полягає у невчиненні дій щодо скасування заходів його обмеження у праві виїзду за межі України та не здійсненні подання до Держприкордонслужби України щодо скасування обмеження у праві виїзду за межі України незаконною; зобовязати державного виконавця скасувати обмеження у праві виїзду за межі України та звернутися з поданням до Держприкордонслужби України щодо скасування обмеження у праві виїзду за межі України.

Стаття 383 ЦПК України вказує на те, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», скарга має відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК, та містити відомості, зазначені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону про виконавче провадження, зокрема зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби та норму закону, яку порушено, а також обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. Якщо скарга за формою і змістом не відповідає таким вимогам, то застосовуються положення статті 121 ЦПК. У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: стаття 122 ЦПК - про відкриття провадження у справі; статті 26, 27, 45 ЦПК - щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов'язків; статті 74 - 77 ЦПК - про судові виклики та повідомлення; глави 4 розділу III ЦПК - про судовий розгляд; глав 1, 2 розділу V ЦПК - щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

Частиною 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26 грудня 2003 року N14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» визначено, що учасник виконавчого провадження (особа, залучена до проведення виконавчих дій), який звернувся до суду зі скаргою бере участь у їх розгляді як заявник, а інші учасники цього провадження, прав і обов'язків яких безпосередньо стосується зазначене звернення, - як заінтересовані особи.

Як вбачається із матеріалів скарги, скаржник просить зобовязати державного виконавця скасувати обмеження у праві виїзду за межі України та звернутися з поданням до Держприкордонслужби України щодо скасування обмеження у праві виїзду за межі України. Оскаржуваний захід був застосований під час примусового виконання виконавчого листа Івано-Франківського міського суду №0907/2-227/2011 про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ КБ ПриватБанк боргу в розмірі 452 715,72 грн., однак, заявник не вказує ПАТ КБ ПриватБанк, як заінтересовану особу у поданій скарзі, хоча рішення за результатами розгляду скарги буде стосуватися його прав та інтересів.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 8 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону).

Наведена скарга подана в порядку ст. ст. 383, 384 ЦПК України, тому до форми та змісту позовної заяви застосовуються вимоги ст.ст. 119, 120 ЦПК України, чого в даному випадку не дотримано, зокрема: до скарги не додано її копії та копій всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості зацікавлених осіб.

За змістом ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву (в даному випадку скаргу) подано без додержання вимог, викладених у статтях 119, 120 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача (в даному випадку заявника) і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 5 днів з дня отримання ухвали.

Відповідно до п.6 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Однак, на підтвердження викладених в скарзі заявником обставин, останнім не надано суду жодного доказу.

Тому, суд вважає за необхідне залишити скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання скасувати обмеження у праві виїзду за межі України та звернутися з поданням до Держприкордонслужби України щодо скасування обмеження у праві виїзду за межі України без руху та надати заявнику строк для виправлення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 119, 121, 208-210, 383, 384 ЦПК України, п.13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ч. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 26 грудня 2003 року N 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», суддя, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Івано-Франківський міський відділ державної виконавчої служби ГТУЮ в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності незаконною, зобовязання скасувати обмеження у праві виїзду за межі України та звернутися з поданням до Держприкордонслужби України щодо скасування обмеження у праві виїзду за межі України - залишити без руху, надавши строк 5 днів з дня отримання заявником ухвали для виправлення недоліків, вказаних в її мотивувальній частині.

Розяснити заявнику, що у випадку невиконання вимог даної ухвали, скарга вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Копію ухвали направити для відома та виконання заявнику.

Ухвала не оскаржується.

Суддя Пастернак І.А.