Справа № 539/2476/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2017 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Іващенка Ю. А.

при секретарі судового засідання - Карпенко Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Засульської сільської ради та Управління Держгеокадастру у Лубенському районі Полтавської області, треті особи по справі, що не заявляють самостійних вимог приватний нотаріус ОСОБА_2, Лубенська районна державна адміністрація та Відділ у Лубенському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, про визнання права на земельну частку(пай) в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до територіальної громади в особі Засульської сільської ради про визнання права на земельну частку(пай) в порядку спадкування.

В позові вказала, що вона народилася 08.02.1968 року в с.Литвяки Лубенського району Полтавської області. Її батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

У її матері була рідна сестра ОСОБА_5, тобто її тітка. Коли ОСОБА_5 почала дуже хворіти і потребувала постійного догляду, то її мати ОСОБА_4 в 1998 році переїхала проживати до своєї сестри за вищевказаною адресою.

ОСОБА_5 померла 10.11.2005 року. Похованням тітки займалась її мати ОСОБА_4 і фактично успадкувала все майно померлої, оскільки на день смерті ОСОБА_5 проживала з нею.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається із земельної частки(паю) площею 3,61 умовних кадастрових гектарів.

Єдиним спадкоємцем на майно померлої ОСОБА_5 залишилася вона, оскільки саме вона прийняла спадщину після померлої матері ОСОБА_4

Її мати ОСОБА_4 померла 05.05.2014 року і, приймаючи спадщину після смерті матері вона не знала про існування земельної частки(паю), яку її мати фактично успадкувала після смерті ОСОБА_5

Коли в серпні 2017 року вона звернулась до приватного нотаріуса ОСОБА_2 для оформлення спадщини після померлої ОСОБА_4, яку вона фактично успадкувала після померлої ОСОБА_5, але не оформила належним чином, то постановою нотаріуса від 05.09.2017 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої 03.05.2014 року ОСОБА_4, так як у неї відсутні відповідні документи на земельну частку(пай), яка розташована на території КСП «Червоний Лан» Лубенського району.

У звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку(пай) вона не має можливості оформити право на земельну частку(пай) у передбаченому законом порядку. Тому прохала суд визнати за нею право в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_4, померлій 03 травня 2014 року, розміром 3,61 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі та знаходиться на території Литвяківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, згідно сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ПЛ №0193890, виданого на підставі розпорядження голови Лубенської РДА № 499 від 17.12.1996 року на імя ОСОБА_5, померлої 10 листопада 2005 року.

Представник позивача ОСОБА_6 звернулася до суду з заявою в якій прохала справу розглядати без участі позивача та без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягала.

Представник Засульської сільської ради у судове засідання не з'явився, в направленому на адресу суду листі проти задоволення позову не заперечував, прохав справу розглядати без їх участі.

Треті особи по справі відділ у Лубенському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та Лубенська районна державна адміністрація в судове засідання своїх представників не направили, звернулись до суду з заявами в яких прохали справу розглядати без їх участі, при вирішенні позову покладаються на думку суду.

Третя особа по справі приватний нотаріус ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про розгляд справи була повідомлена належним чином та завчасно.

У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Зясувавши обставини справи, дослідивши матеріали, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 народилася 08.02.1968 року в с.Литвяки Лубенського району Полтавської області. Її батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії V-УР № 0041804, виданого Литвяківською сільською радою Лубенського району Полтавської області.

У матері позивача була рідна сестра ОСОБА_5, тобто її тітка. Коли ОСОБА_5 почала дуже хворіти і потребувала постійного догляду, то мати позивача ОСОБА_4 в 1998 році переїхала проживати до своєї сестри за вищевказаною адресою, що підтверджується довідкою Засульської сільської ради (а.с. 10).

ОСОБА_5 померла 10.11.2005 року, що підтверджується копією актового запису про смерть №25 від 11.11.2005 року(а.с.7).

Похованням ОСОБА_5 займалась мати позивача ОСОБА_4 і фактично успадкувала все майно померлої, оскільки на день смерті ОСОБА_5 проживала з нею. Даний факт встановлено рішенням Лубенського міськрайонного суду від 13.07.2017 року (а.с.13,14).

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається із земельної частки(паю) площею 3,61 умовних кадастрових гектарів, що підтверджується довідкою Литвяківської сільської ради № 02-25/946 від 26.12.2016 року та листом Відділу у Лубенському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 10.03.2017 року №31-1602-99.5-818/2-17 (а.с.11,15).

Позивач стверджує, що єдиним спадкоємцем на майно померлої ОСОБА_5 залишилася вона, оскільки саме вона прийняла спадщину після померлої матері ОСОБА_4.

Мати позивача ОСОБА_4 померла 05.05.2014 року і, приймаючи спадщину після смерті матері, позивач не знала про існування земельної частки(паю), яку її мати фактично успадкувала після смерті ОСОБА_5.

Коли позивач ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, то приватним нотаріусом ОСОБА_2 їй 05.09.2017 року було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з тих підстав, що не можливо визначити склад спадкового майна (а.с.16).

У звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку(пай) позивач не має можливості оформити право на земельну частку(пай) у передбаченому законом порядку.

Відповідно до Закону України „Про державний земельний кадастр та Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, виготовити дублікат сертифікату про право на земельну частку (пай) не можливо.

Відповідно до п.4.21 Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку, витягу з Поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в редакції від 01.01.2013 року) державна реєстрація прав власності, інших речових прав на земельні ділянки (їх обтяжень) здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі, яка проводиться територіальними органами Державного агентства земельних ресурсів України. Так як у разі, якщо право власності на земельну ділянку не зареєстровано в Державному земельному кадастрі, та у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і не можливо зареєструвати дане нерухоме майно, то встановити своє право власності можливо в судовому порядку.

Відповідно до ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Позивач є спадкоємцем за законом на майно померлої ОСОБА_1.

Відповідно до ст.126 Земельного кодексу України, документом, який посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт.

Відповідно до ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності.

Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи той факт, що визнання за позивачем права на земельну ділянку в порядку спадкування не порушає нічиїх інтересів та прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є доведеними та вважає за необхідне їх задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 328, 392, 1268 ЦК України, ст.ст. 88, 197, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до територіальної громади в особі Засульської сільської ради та про визнання права на земельну частку(пай) в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право в порядку спадкування за законом на земельну частку (пай), яка належала ОСОБА_4, померлій 03 травня 2014 року, розміром 3,61 умовних кадастрових гектари, без визначення меж цієї частки в натурі що знаходиться на території Литвяківської сільської ради Лубенського району Полтавської області, згідно сертифікату на право на земельну частку(пай) серії ПЛ №0193890, виданого на підставі розпорядження голови Лубенської РДА № 499 від 17.12.1996 року на імя ОСОБА_5, померлої 10 листопада 2005 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області в десятиденний строк з дня проголошення рішення через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_7 Ю. А.