Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.11.2017 Справа №607/3114/17

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про усунення перешкод в спілкуванні з онуком, визначення способу участі у спілкуванні та вихованні онука , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3, третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради, у якому просить

зобов'язати відповідача ОСОБА_3 не чинити їй перешкод у спілкуванні з онуком - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1; визначити такі способи її участі у спілкуванні та вихованні онука: систематичні побачення з ним, зокрема, кожну середу із 15.00 год. до 18.00 год. по місцю проживання онука, першу та третю суботу місяця із 09.00 год. ранку до 09.00 год. ранку неділі за її місцем проживання в АДРЕСА_2, відвідування нею онука в день його народження з 12.00 год. до 18.00 год. за його місцем проживання, можливість спільного відпочинку під час літніх канікул, кожного місяця на протязі тижня з понеділка 09.00 год. по неділю 18.00 год. за її місцем проживання в АДРЕСА_2.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що її онук - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, був зареєстрований та проживав разом із своїми батьками у квартирі АДРЕСА_1, яка належить позивачу на праві приватної власності. У вересня 2014 року відповідач ОСОБА_3, разом із своїм сином - онуком позивача, пішла проживати на іншу квартиру в м. Тернополі. Неповнолітній ОСОБА_5 навчається у 4-Б класі Тернопільської класичної гімназії Тернопільської міськох ради Тернопільської області. Відповідач ОСОБА_6 чинить перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з онуком, вона не має можливості спілкуватися з онуком, брати участь у його вихованні. Інколи позивачка приходить у Тернопільську класичну гімназію та, з дозволу класного керівника, під час перерви спілкується з онуком. Такі зустрічі короткочасні та створюють незручності для неї та для онука.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача - ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали з мотивів, викладених у позовній заяві та просять суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовних вимог не визнали та проти їх задоволення заперечили.

Представник Служби у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради в судове засідання не з'явився та про причину неявки суд не повідомив.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

ОСОБА_7 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано.

У даному шлюбі народився син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, видане 29.03.2007 р. відділом РАЦСу Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області України).

ОСОБА_1 є бабою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується Свідоцтвом про народження ОСОБА_7, серії НОМЕР_2, виданим 30 серпня 1980 року Богданівською сільською радою Підволочиського району Тернопільської області.

Згідно Довідки №26 від 06.03.2017 року, виданої ПП «Перспектива», у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_1, зареєстровані ОСОБА_7 та ОСОБА_5.

Неповнолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із матір'ю, ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_3.

Згідно Довідки №108 від 06 березня 2017 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, навчається у 4-Б класі Тернопільської класичної гімназії Тернопільської міської ради Тернопільської області.

Згідно Довідки №38 від 25.01.2017 року, виданої виконкомом Підволочиської селищної ради Тернопільської області, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2.

Згідно частини першої та другої статті 3 Конвенції про права дитини (прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року і підписаної Українською РСР 21 лютого 1990 року та ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком. (ч. 2 ст. 2 СК України)

Згідно з ч.8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. Відповідно до ч.9 статті 7 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Частиною десятою статті 7 СК України визначено, що кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до статті 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до ст. 263 СК України, спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України.

Згідно з ч. 1 та ч.2 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. (ч. 4 ст. 159 СК України).

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 бажає приймати участь у його вихованні та розвитку, налагодити стосунки.

З огляду на наведене позовні вимоги в частині встановлення побачень ії її неповнолітнім онуком є підставними.

Що стосується способу участі позивача у вихованні дитини суд звертає увагу на наступне.

Згідно з ч.4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. (ч. 5 ст. 19 СК України).

Як вбачається висновку органу опіки та піклування щодо усунення перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з онуком ОСОБА_5, орган опіки та піклування Тернопільської міської ради вважає за доцільне рекомендувати ОСОБА_1 налагодити взаємовідносини із малолітнім онуком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, для подальшого спілкування.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_5 в присутності психолога ОСОБА_8 суду пояснив, що він не бажає зустрічатися та спілкуватися з бабусею, оскільки остання погано відзивається про його матір.

Суд, врахувавши інтереси неповнолітньої дитини, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення. При цьому, суд враховує вік дитини, висновок органу опіки та піклування, пояснення матері дитини, приходить до висновку, про необхідність встановити побачення ОСОБА_1 з неповнолітнім онуком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яке проводити за наявності його згоди, в такі дні: перша-третя субота місяця з 12.00 год. до 15.00 год., друга-четверта неділя місяця з 12-00 год. до 15-00 год. за місцем його проживання. Крім цього, суд вважає, що не підлягають до задоволення вимоги позивача в частині усунення їй перешкод у спілкуванні із неповнолітнім онуком ОСОБА_5, оскільки доказів щодо цього позивачем суду не надано.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 7, 19, 159, 257, 263 Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Служба у справах неповнолітніх та дітей Тернопільської міської ради про усунення перешкод в спілкуванні з онуком, визначення способу участі у спілкуванні та вихованні онука - задовольнити частково.

Встановити побачення ОСОБА_1 з неповнолітнім онуком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яке проводити за наявності його згоди, в такі дні: перша-третя субота місяця з 12.00 год. до 15.00 год., друга-четверта неділя місяця з 12-00 год. до 15-00 год. за місцем його проживання.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан