Справа №538/1245/16-ц
Провадження по справі №2/538/648/17
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2017 року Лохвицький районний суд Полтавської області

В складі: головуючого судді Бондарь В.А.

при секретарі Дробот О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та скасування його державної реєстрації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та скасування його державної реєстрації.

Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 10 жовтня 2017 року під головуванням судді Бондарь В.А. провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та скасування його державної реєстрації закрито на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України.

Позивачем ОСОБА_1 17.10.2017 року подано апеляційну скаргу на вищезазначену ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 20 листопада 2017 року апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково. Ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 10.10.2017 року скасовано, а матеріали справи направити до суду першої інстанції для продовження її розгляду по суті.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 29.11.2017 року судді Бондарь В.А. в провадження передано цивільну справу № 538/1245/16-ц, провадження №2/538/648/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та скасування його державної реєстрації.

Відповідно до ч.1 ст. 21 ЦПК України, суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, у перегляді справи Верховним Судом України, а так само у новому розгляді її судом першої інстанції після скасування попереднього рішення або ухвали про закриття провадження в справі.

Згідно до ч. 1 ст. 23 ЦПК України за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Таким чином розгляд цивільної справи за позовною заявою предявленою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та скасування його державної реєстрації унеможливлює повторну участь судді у продовженні розгляду справи, оскільки є ухвала про закриття провадження у справі, що не допускає повторної участі судді в розгляді справи.

Відповідно до ст. 23 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і

заявленим до початку з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) стало відомо після початку з'ясування обставин у справі та перевірки доказами.

Заява про самовідвід заявлена до початку з'ясування обставин справи та перевірки доказами, тому відповідає вимогам ст. 23 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.97 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, на якій наголосив суд у справі «ОСОБА_3 проти України» (Заява № 21722/11) (пункти 104 та 106) існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ії) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований, сумнів у його безсторонності (серед інших, рішення у справах «Фей проти Австрії» (Fеуv.Аustria), від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ЕСНК 2000-ХІІ). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «ОСОБА_4 проти Бельгії» (DeCubber v. Belgium), Series А, № 86).

Відповідно до ч.1 ст.25 ЦПК України у разі задоволення відводу (самовідводу) справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому ч.3 ст.11-? ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 20, ч. 1 ст. 23, 24, 25 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити заяву судді Лохвицького районного суду Полтавської області Бондарь Вікторії Анатоліївни про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним та скасування його державної реєстрації.

Передати дану справу для її повторного автоматичного розподілу між суддями Лохвицького районного суду Полтавської області в порядку встановленим частиною третьою статті 11-? ЦПК України

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Лохвицького районного

суду Полтавської області ОСОБА_5