Номер провадження: 22-ц/785/6480/17
Номер справи місцевого суду: 504/3749/16-ц
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2017 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Комлевої О.С., Кравця Ю.І.,

при секретарі Ліснік Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті ОСОБА_2 цивільну справу за заявою ОСОБА_3, за участю заінтересованої особи Сьомої Одеської державної нотаріальної контори про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю,за апеляційною скаргою Одеської міської ради на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 квітня 2017 року,

встановила:

У листопаді 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сімєю зі ОСОБА_4, померлою 15 червня 2014 року в м. Одеса, зазначивши, що даний факт йому необхідно встановити для оформлення спадщини.

Заяву обґрунтовано тим, що 15.06.2014 року у віці 61 року, після тяжкої хвороби, померла ОСОБА_4, з якою вони з січня 2007 року проживали однією сімєю в м. Одеса по вул. Фонтанська дорога, буд.№8, корп.6 кв.№46, вели спільне господарство та мали спільний сімейний бюджет.

У шлюбі сторони не перебували. Разом з ними проживав вітчим ОСОБА_4, інвалід І групи, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який потребував постійного стороннього догляду та медичної допомоги, за яким вони спільно доглядали до дня його смерті 08.05.2014 року, та здійснили поховання.

За час спільного проживання вони з ОСОБА_4 здійснили ремонт в квартирі, замінили вікна та двері, придбали побутову та оргтехніку техніку, меблі. Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, відносно якої вона заповідального розпорядження зробити не встигла у звязку з хворобою.

Крім нього інших спадкоємців за законом немає.

У серпні 2014 року заявником до Сьомої Одеської державної нотаріальної контори була подана заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріусом листом від 27.08.2014 року йому було повідомлено про необхідність надання документів, які підтверджують факт проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини та рекомендовано звернутися до суду для встановлення цього факту.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 квітня 2017 року було встановлено факт проживання однією сімєю з січня 2007 року до 15 червня 2014 року ОСОБА_3 з ОСОБА_4, померлою 15 червня 2014 року.

Зазначене рішення суду оскаржує в апеляційному порядку Одеська міська рада. В скарзі з посиланням на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення судового рішення про залишення заяви без розгляду.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про встановлення факту суд першої інстанції виходив з її доведеності та обґрунтованості.

Проте, з таким висновком колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 15.06.2014 року у віці 61 року померла ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД №381425, виданого відділом ДРАЦС у м. Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис за №6276.

З ОСОБА_5 про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 27.08.2014 року вбачається, що 27.08.2014 року Сьомою одеською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №499/2014 до майна померлої 15.06.2014 року ОСОБА_4

Листом державного нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 від 27.08.2014 року ОСОБА_3 повідомлено, що йому для одержання свідоцтва про право на спадщину за законом необхідно надати документи, що підтверджують родинні та інші відносини спадкоємця зі спадкодавцем, для чого рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєю не менш як пять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1217, 1223, 1258 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги тощо.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у тому числі справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника та заінтересованих осіб.

Згідно ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду тощо.

У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» розяснено, що у справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов'язаний з'ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання.

Отже, територіальна громада м. Одеси є універсальним правонаступником відумерлого нерухомого майна, яке розташоване у місті ОСОБА_2, при цьому саме на Одеську міську раду законодавством покладено обовязок у судовому порядку визнання цієї спадщини відумерлою при наявності умов і підстав, визначених ст. 1277 ЦК України, тому справа про встановлення факту родинних відносин у разі відсутності інших спадкоємців за законом і заповітом повинна розглядатися за обовязковою участю міської ради.

Наведені обставини свідчать про невиконання судом першої інстанції вимог процесуального законодавства щодо залучення до участі у розгляді справи у якості заінтересованої особи Одеської міської ради.

Крім того, згідно із п. 5 ч. 2 ст. 234 та п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, встановлення факту не пов'язується з наступним вирішення спору про право.

Отже, процесуальний закон передбачає умови, за яких в окремому провадженні можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення, зокрема: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як вбачається із змісту поданої заяви, що була предметом розгляду, встановлення факту проживання однією сім'єю необхідне заявнику для вирішення питання про прийняття спадщини, до складу якої входить квартира № 46 у будинку №8 корпус №6 по вулиці Фонтанська дорога у м. Одесі. При цьому також встановлено, що в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси розглядається справа за заявою Одеської міської ради про визнання спадщини після смерті ОСОБА_4 відумерлою, в який 23.06.2016 ОСОБА_7 було залучено у якості заінтересованої особи.

Таким чином, при розгляді цієї справи в порядку окремого провадження виник спір про право на майно, який повинен вирішуватись судом в порядку позовного провадження.

Враховуючи встановлене, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з залишенням заяви ОСОБА_3 на підставі ч. 6 ст. 235 ЦПК України без розгляду, з роз'ясненням заявнику його права на звернення до суду на загальних підставах у порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 209, 235, 256, 310 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 13 квітня 2017 року скасувати.

Заяву ОСОБА_3, за участю заінтересованої особи Сьомої Одеської державної нотаріальної контори про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сімєюзалишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.Г.Журавльов

Судді

ОСОБА_2

ОСОБА_8