Справа №359/5384/17
Провадження №2/359/2063/2017
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2017 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника позивача ОСОБА_2,

за участю представника відповідача ОСОБА_3,

за участю третіх осіб ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглядаючи в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, треті особи, які не заяв-ляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_5 Борисо-вич, про визнання спільними боргів за договорами позики,

встановив:

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та просить визнати спільними між ним та ОСОБА_6: борг за договором позики, укладеним 26 березня 2004 року з ОСОБА_8, в розмірі 20000 доларів США; борг за договором позики, укладеним 4 червня 2004 року з ОСОБА_4, в розмірі 38000 доларів США; борг за договором позики, укладеним 24 червня 2004 року з ОСОБА_5, в розмірі 15000 доларів США; а також борг за договором позики, укладеним 16 вересня 2005 року з ОСОБА_7, в розмірі 120000 доларів США.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_3 подав клопотання про пере-дачу цивільної справи іншому суду. В обґрунтування заявленого клопотання він посилаєть-ся на те, що з 31 серпня 2016 року його довіритель ОСОБА_6 зареєстрована та постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. Ця обставина свідчить про те, що цивільна справа не підсудна Бориспільському міськрайонному суду. Тому представник відповідача ОСОБА_9 просить суд передати цивільну справу на розгляд Голосіївському районному суду м. Києва.

ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 не заперечують проти задоволення клопо-тання.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні пози-вача, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 також не заперечують проти задоволення клопо-тання.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові докази, приєднані до клопотання, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.109 ЦПК України позови до фізичної особи предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстро-ваним у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Згідно з п.2 ч.1 ст.116 цього Кодексу суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після відкриття провадження у справі і до початку розгляду справи по суті виявилось, що позов прийнято з порушенням правил підсудності.

З довідки адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Київській області (а.с.30) вбачається, що місце проживання ОСОБА_6 зареєстровано ІНФОРМАЦІЯ_2. Водночас, зі штампу в паспорті громадянина України серії МЕ №754362, виданого на імя відповідача, довідки КК «Центр комунального сервісу» №2359 від 27 вересня 2017 року, а також довідки відділу з питань реєстрації місця про-живання фізичних осіб Голосіївської РДА №17051002 від 18 листопада 2017 року вбачається, що з 31 серпня 2016 року ОСОБА_6 зареєстрована та постійно проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що довідка адресно-довідкового під-розділу УДМС України в Київській області містить недостовірну інформацію. Цивільна справа підсудна не Бориспільському міськрайонному суду, а Голосіївському районному суду м. Києва. Провадження у цивільній справі було відкрито з порушенням правил територіаль-ної підсудності. Це порушення було виявлено до початку розгляду цивільної справи по суті.

З огляду на це суд вважає, що з метою відновлення законності належить передати цивільну справу на розгляд Голосіївському районному суду м. Києва.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на розгляд його справи судом, встановленим законом.

Так, у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України» Європейський суд з прав людини наголосив на тому, що суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у значенні п.1 ст.6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повно-важень, визначених процесуальним законодавством.

Встановлено, що повноваження суду на розгляд конкретної цивільної справи визнача-ються правилами підсудності. Продовження розгляду цивільної справи, яка не підсудна Бориспільському міськрайонному суду, буде перевищенням повноважень, визначених ЦПК України, та прямим порушенням права відповідача на справедливий суд, передбаченого п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Суд вважає, що ці обставини є додатковою підставою для передачі цивільної справи на розгляд Голосіївському районному суду м. Києва.

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.208, ч.4 ст.209, ст.210 ЦПК України, суд

ухвалив:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_3 про передачу цивільної справи іншому суду задовольнити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_6, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8, ОСОБА_10, про визнання спільними боргів за договорами позики передати на розгляд Голосіївському районному суду м. Києва.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_11