29.09.2017 Єдиний унікальний номер 205/9454/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я 205/9454/16

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2017 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Скрипник К.О.

при секретарі - Молчанові Є.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, без застосування технічного запису відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», Страхової компанії АТ «СК «АХА Страхування», третя особа Філія «КІБ» ПАТ «Креді ОСОБА_2» про визнання недійсним кредитного договору, положень кредитного договору, графіку погашення кредиту, договору застави транспортного засобу та договору добровільного страхування, -

в с т а н о в и в:

Позивач 20 грудня 2016 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 16 грудня 2013 року між ним та ТОВ «Порше Мобіліті» був укладений кредитний договір № 50011328. Згідно умов договору сума кредиту становить 206 300,47 грн., яка еквівалентна 24 792,75 доларів США, курс обчислення 8,3210 грн./дол. США. Кредит був виданий на придбання автомобіля, згідно договору купівлі-продажу № 908158 від 16.12.2013 року, укладений між позивачем та ТзОВ «Автосоюз». 19 грудня 2013 року був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту з АТ «СК «АХА Страхування». 20 грудня 2013 року був оформлений договір застави транспортного засобу № 50011328, згідно якого вартість предмета застави становить 275 068,00 грн. Відповідно до договору купівлі-продажу автомобіля від 16.12.2013 року загальна вартість автомобіля складає 275 068,00 грн. Умови кредитного договору є несправедливими і такими, що призводять до істотного порушення прав та обовязків позивача. Кредитні кошти видані позивачу у гривні, проте у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті. Згідно умов кредитування та графіку погашення кредиту усі платежі повинні бути сплачені у гривні та підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в доларах США. У відповідності до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та п. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринку фінансових послуг» кредитний договір має містити графік платежів у розмірі сум погашення основного боргу та відсотків. Але, всупереч ст. 524 ЦК України графік платежів наданий виключно в іноземній валюті - доларах США. Графіком погашення кредиту встановлена сума щомісячного платежу, що складає 525,55 доларів США, але відсутня сума щомісячного платежу в гривні. Оспорюваний правочин укладено за дії заборони надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті, а тому умови кредитного договору про визначення валюти платежу за обмінним курсом в еквіваленті до долара США суперечать ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Позивачу не надано жодної інформації про можливість різкого і значного подорожчання кредиту через зміну курсу долара США до гривні, не надано інформацію про вірогідність і наслідки такого подорожчання, що спричинило придбання позивачем продукції (кредиту), яка не має потрібних властивостей, а саме, стійкої вартості оплати за кредит. Позивач просить визнати недійсним кредитний договір № 50011328 від 16 грудня 2013 року з усіма додатками до нього укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Порше Мобіліті» у частині здійснення розрахунку усіх сум договору із посиланням на еквівалент в доларах США; визнати недійсним п.п. 1.3, 1.3.1,1.3.2,1.3.3,2.4,3, 5.5, 5,6 загальних умов кредитування за кредитним договором № 50011328 від 16 грудня 2013 року; визнати недійсним графік погашення кредиту за кредитним договором № 50011328 від 16 грудня 2013 року; визнати недійсним в кредитному договорі № 50011328 від 16 грудня 2013 року положення про курс для обчислення платежів згідно до курсу Філії «КІБ» Публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_2»; зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» зробити перерахунок всіх надмірно отриманих грошових коштів в рахунок наступних щомісячних платежів за кредитним договором № 50011328 від 16 грудня 2013 року; визнати недійсним договір застави транспортного засобу від 20 грудня 2013 року № 50011328; визнати недійсним договір добровільного страхування наземного транспорту від 19 грудня 2013 року за № РМ330951Га/13скв, укладений між ОСОБА_1 та АТ «СК «АХА Страхування».

Від представника позивача надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовну заяву підтримав та просив задовольнити.

Від представника відповідача ТОВ «Порше Мобіліті» надійшла письмова заява з проханням слухати справу у його відсутність, позовну заяву не визнав та просив відмовити в її задоволенні.

Від представника Страхової компанії АТ «СК «АХА Страхування» надійшли письмові заперечення, згідно яких позовну заяву не визнали та просили відмовити в її задоволенні.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, про день і час проведення слухання справи сповіщалася належним чином.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню по наступних підставах.

Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Матеріалами справи встановлено, що 16 грудня 2013 року між позивачем та ТОВ «Порше Мобіліті» було укладено договір купівлі-продажу автомобіля № 908158, згідно якого придбано новий автомобіль марки Volkswagen, модель Golf, вартістю 275068,00 грн.

На виконання договору купівлі-продажу автомобіля,16 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Порше Мобіліті» було укладено Кредитний договір № 50011328, згідно якого відповідач надав позивачу кредит в сумі 206 300,47 грн., еквівалент суми кредиту в дол. США 24 792,75 дол. США на придбання автомобіля (Т.1, а.с.11).

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним договором між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 19 грудня 2013 року був укладений договір застави транспортного засобу № 50011328, марки Volkswagen Golf (Т.1,а.с.34-39).

19 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та Страховою компанією АТ «СК «АХА Страхування» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № РМ330951Га/13скв (Т.1, а.с.41-53).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

На використання еквіваленту платежів в іноземній валюті для розрахунку розміру коштів в національній валюті, які мають сплачуватися позичальником в рахунок виконання зобов'язань, вказується безпосередньо в тексті кредитного договору № 50011328, а також у графіку погашення кредиту та в п.п.1.3.1.,1.3.2.,1.3.3, п.2.4, 8.3 Загальних умов кредитування.

Відповідно до частин першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Стаття 18 Закону України "Про захист прав споживачів" містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною.

Визначення поняття "несправедливі умови договору" закріплено в частині другій статті 18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу.

Аналізуючи норму статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Пунктом 1.3 Загальних умов кредитування зазначено, що сторони погодили , що кошти у повернення кредиту позичальником відображають справедливу вартість кредиту на момент його видачі та забезпечують отримання компанією очікуваної станом на дату сплати таких коштів суми на основі діючого обмінного курсу валюти. Положення п.1.3.2 Загальних умов кредитування не позбавляють позивача права на висловлення своєї незгоди щодо застосування нового обмінного курсу. За умовами договору при здійсненні розрахунків за Кредитним договором застосовується як позитивне так і від'ємне значення різниці, яка виникла внаслідок зміни обмінного курсу іноземної валюти за безготівковими операціями, що забезпечує дотримання інтересів як кредитора, так і позичальника.

Договором не передбачено можливості ТОВ «Порше Мобіліті» змінювати умови договору на власний розсуд.

Виходячи з наведених розрахунків, які зазначені у Графіку погашення кредиту, усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в доларах США, відповідно до ст. 1.3. Загальних умов кредитування, із зазначенням у графіку еквіваленту щомісячного платежу в доларах США.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За правилами ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини 1, 3 ст. 533 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України у справі № 6-79цс14 від 2 липня 2014 року, згідно з ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом із тим, ч. 2 ст. 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов'язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов'язанням, визначається в гривні за офіційним курсом Національного банку України.

Отже визначення в договорі еквіваленту зобов'язання в іноземній валюті відповідає вимогам ст. 533 ЦК України. При цьому сплата за таким зобов'язанням має здійснюватися в гривні за офіційним курсом Національного банку України на дату оплати.

Виходячи із загальних умов укладеного між сторонами спору кредитного договору, ними досягнуто домовленості щодо істотних умов договору даного виду, серед іншого, договір містить положення про сплату усіх платежів за кредитним договором у гривнях з перерахунком за відповідним обмінним курсом, що застосовується до еквіваленту суми кредиту в доларах США, визначених у Графіку погашення кредиту.

Посилання позивача на істотну зміну становища щодо виконання боргових зобов'язань за Кредитним договором внаслідок підвищення курсу іноземної валюти, може бути підставою для направлення пропозиції (оферти) про зміну умов договору, проте, не можуть бути підставою для визнання умов договору недійсними.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 р. саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для розірвання кредитного договору на підставі статті 652 ЦК, оскільки зазначене стосується обох сторін договору й позичальник при належній завбачливості міг, виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також можливість отримання кредиту в національній валюті.

Перед укладенням вказаного вище кредитного договору позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» надав споживачам повну та достовірну інформацію про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, а відповідач засвідчив особистим підписом про те, що він ознайомився з правилами надання фінансових послуг (кредитів) і був попереджений про те, що він несе валютні ризики на час виконання зобовязань за цим договором.

Крім того, відповідно до пункту 9.5 Загальних умов кредитування, що є невід'ємною частиною кредитного договору, підпис позивача підтверджує, що відповідач належним чином ознайомив, зокрема, з інформацією, передбаченоюстаттею 11 Закону України «Про захист прав споживачів», з правилами надання фінансових послуг (кредитів), затверджених компанією, а згідно з пунктом 9.6 цих умов, що надано позивачу вичерпну інформацію про умови надання послуги фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги для позичальника.

Отже, при укладенні кредитного договору сторонами було додержано усіх вимог, необхідних для чинності цього правочину і передбачених ЦК України та Законом України «Про захист прав споживачів», істотна зміна становища щодо виконання боргових зобов'язань за кредитним договором внаслідок підвищення курсу іноземної валюти та ріст суми боргу, яку необхідно сплачувати, не є підставою для скасування оспорюваних умов кредитного договору.

Крім того, положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення розрахунків за зобов'язанням, визначеним грошовим еквівалентом в іноземній валюті.

Відтак, визначення еквіваленту в іноземній валюті, суми, що підлягає сплаті у гривнях, не суперечить чинному законодавству України.

На думку суду, позивач не представив належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення відповідачем його прав, як споживача фінансових послуг, а також доказів на підтвердження правових підстав для визнання недійсними як самого кредитного договору так і його положень, а тому позовні вимоги в частині визнання недійсним кредитний договір № 50011328 від 16 грудня 2013 року з усіма додатками до нього укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Порше Мобіліті» у частині здійснення розрахунку усіх сум договору із посиланням на еквівалент в доларах США; визнання недійсним п.п. 1.3, 1.3.1,1.3.2,1.3.3,2.4,3, 5.5, 5,6 загальних умов кредитування за кредитним договором № 50011328 від 16 грудня 2013 року; визнання недійсним графік погашення кредиту за кредитним договором № 50011328 від 16 грудня 2013 року; визнання недійсним в кредитному договорі № 50011328 від 16 грудня 2013 року положення про курс для обчислення платежів згідно до курсу Філії «КІБ» Публічного акціонерного товариства «Креді ОСОБА_2».

У звязку з вищенаведеним не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобовязання Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» зробити перерахунок всіх надмірно отриманих грошових коштів в рахунок наступних щомісячних платежів за кредитним договором № 50011328 від 16 грудня 2013 року.

Жодних належних та допустимих доказів в підтвердження заявлених вимог про визнання недійсним договір застави транспортного засобу від 20 грудня 2013 року № 50011328; визнання недійсним договір добровільного страхування наземного транспорту від 19 грудня 2013 року за № РМ330951Га/13скв, укладений між ОСОБА_1 та АТ «СК «АХА Страхування» суду не надано, тому вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необґрунтованість позову та необхідність відмови в його задоволенні.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд в силу ст.88 ЦПК України, враховує, що позовні вимоги оплачені позивачем, судом залишено без задоволення, позивач не звільнений від їх оплати, у звязку з чим поверненню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61,88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», Страхової компанії АТ «СК «АХА Страхування», третя особа Філія «КІБ» ПАТ «Креді ОСОБА_2» про визнання недійсним кредитного договору, положень кредитного договору, графіку погашення кредиту, договору застави транспортного засобу та договору добровільного страхування відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя К.О. Скрипник