Справа № 545/2966/17
Провадження № 2/545/1671/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2017 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді: Путрі О.Г.

при секретарі: Кузуб Л.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини .

Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити.

Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони по справі перебули в цивільному шлюбі від якого мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.2) , який проживає з матір`ю та знаходяться на її утриманні.

Відповідно до ст.ст. 141, 155, 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обовязків щодо дитини.

Статтями 8, 11 ЗУ «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Окрім того, ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно з якими вона повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя.

Норми цієї Конвенції, відповідно до ст.9 Конституції України 1996 р., діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною.

Відповідно до ст. ст. 180-181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у разі недосягнення згоди між батьками щодо їх участі у витратах на

утримання дитини, суд своїм рішенням визначає розмір аліментів на утримання дитини.

Зі змісту зазначених норм закону вбачається, що обов'язок по утриманню дитини є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, при цьому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Достатність рівня забезпечення дитини оцінюється виходячи з участі в цьому обох батьків, частка яких є рівноцінною.

Згідно положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК.

Тому суд, враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України, стан здоров`я та матеріальне становище дитини , стан здоров`я , матеріальний , сімейний стан відповідача,

вважає, що ОСОБА_2 в змозі надавати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків (доходів) відповідача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи в сумі в розмірі 640 грн.

Керуючий ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України , ст.ст. 10,11,60, 88, 130, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого та проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , інші відомості суду не відомі, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6, мешканки ІНФОРМАЦІЯ_7, вул, Молодіжна,12, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, інші відомості суду не відомі, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітків (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця починаючи із 20.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судові витрати в розмірі 640 грн. ( шістсот сорок гривень).

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд на протязі десяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його оголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_4