25 жовтня 2017 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
ЄвтушенкоО.І., Кадєтової О.В., Карпенко С.О.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди,
за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 09 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 08 лютого 2017 року,
в с т а н о в и л а:
У листопаді 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що у листопаді 2012 році на належній ОСОБА_4 прибудинковій території за адресою:
АДРЕСА_1, виявлено неодноразові незаконні проникнення на його земельну ділянку, знищення (спиляння) плодоносного дерева груші, яка давала в рік біля 100 кг плодів, а також переміщення (викрадення) стовбура та гілок спиляного дерева в невідомому напрямку.
Про вищевказані та інші правопорушення позивач невідкладно повідомив правоохоронні органи. Як зазначав позивач, було встановлено, що протиправні дії вчинено групою осіб: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які є його сусідами.
Незважаючи на неодноразові попередження про порушення законодавства, відповідачі далі продовжували проникати на належну ОСОБА_4 прибудинкову територію, відмовляючись її покидати, а на самовільно зайнятій частині земельної ділянки, що належить ОСОБА_4, вчинили самовільне будівництво.
Позивач вважав, що знищенням плодоносного дерева та переміщенням (викраденням) стовбуру гілок йому завдано майнову шкоду. Розмір заподіяної майнової шкоди внаслідок знищення дерева груші відповідно до листа Державної екологічної інспекції № 3340/14 від 23 серпня 2013 року, становить 5 078 грн 17 коп., які позивач просив стягнути з відповідачів.
Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від

09 листопада 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 08 лютого

2017 року рішення рухівського районного суду Закарпатської області від

09 листопада 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 09 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 08 лютого 2017 року та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із недоведеності факту заподіяння ОСОБА_4 шкоди майнового характеру внаслідок протиправної поведінки саме відповідачів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 07 липня 2008 року є власником житлового будинку АДРЕСА_1.

Згідно акта від 05 листопада 2012 року, який був складений комісією в складі депутата Рахівської районної ради ОСОБА_7, землевпорядника Великобичківської селищної ради ОСОБА_8 та дільничних інспекторів міліції, за результатами проведення обстеження на звернення ОСОБА_4 встановлено, що на земельній ділянці ОСОБА_4 зрізане дерево та відсутній ручний насос. В акті зазначено, що комісія не змогла встановити межу між суміжними земельними ділянками через відсутність державних актів на землю та відсутність межових знаків (огорожі) між дворогосподарствами. Також комісією було встановлено, що ОСОБА_5 розпочав добудову власного житлового будинку без дозвільних документів.

Згідно акта перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 25 листопада 2014 року, копії припису 03-П про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 25 листопада 2014 року та копії постанови № 02 по справі про адміністративне правопорушення від 01 грудня

2014 року, якими встановлено порушення громадянином ОСОБА_5 правил у сфері містобудівної діяльності, зокрема здійснення добудови до житлового будинку ОСОБА_5 ванної кімнати без належних документів на будівництво.

Згідно повідомлення Державної екологічної інспекції № 3340/14 від

23 серпня 2013 року, перевіркою Держекоінспекції у Закарпатській області на підставі наданих ОСОБА_4 матеріалів, осіб, які скоїли незаконну рубку одного дерева породи груша на земельній ділянці ОСОБА_4 на час перевірки встановити не можливо. У разі встановлення осіб, винних у скоєнні даного правопорушення, розмір можливої заподіяної шкоди, згідно додатку 1 до Постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23 липня

2008року, становить 5 078 грн 17 коп.

Згідно повідомлення Управління внутрішніх справи України в Закарпатській області № 16/В-19 від 14 грудня 2012 року за фактами, наведеними у заяві ОСОБА_4 щодо неправомірних дій ОСОБА_5, слідчим відділенням відкрито кримінальне провадження. Проте судом встановлено, що жодного рішення за даним кримінальним провадженням прийнято не було, тобто винних осіб не встановлено та, відповідно, не притягнуто до відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) не встановили факту заподіяння

ОСОБА_4 шкоди майнового характеру внаслідок протиправної поведінки ОСОБА_5, ОСОБА_6, а тому дійшли обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 09 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 08 лютого 2017 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від

09 листопада 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 08 лютого 2017 року в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко О.В. Кадєтова С.О. Карпенко