Ухвала

іменем україни

19 серпня 2017 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Висоцька В.С., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва

від 19 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 липня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 8 жовтня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженого Верховної Ради з прав людини, Держави України в особі Міністерства юстиції України про стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди, завданої у результаті протиправних дій Уповноваженого Верховної Ради,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Уповноваженого Верховної Ради з прав людини, Держави України в особі Міністерства юстиції України про стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди, завданої у результаті протиправних дій Уповноваженого Верховної Ради.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 8 жовтня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва

від 6 квітня 2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 8 жовтня

2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19 квітня

2017 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва

від 26 липня 2017 року, заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 8 жовтня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати постановлені у справі ухвали та постановити нове судове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив із того, що наведені заявником підстави не є нововиявленими обставинами у розумінні ст. 361 ЦПК України.

Судом установлено, що рішенням Печерського районного суду

м. Києва від 8 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 6 квітня 2016 року, відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні позову до Уповноваженого Верховної Ради з прав людини, Держави України в особі Міністерства юстиції України про стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди, завданої у результаті протиправних дій Уповноваженого Верховної Ради.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 грудня 2016 року, ухвалені в справі судові рішення залишені без змін.

Мотивуючи заяву про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 8 жовтня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, ОСОБА_2 посилався на постанову Верховного Суду України

від 11 вересня 2013 року у справі № 6-48цс13 про існування якої йому стало відомо після отримання її із інтернет-сайту 28 лютого 2017 року. Даним судовим рішенням встановлено право особи на відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями чи бездіяльністю державних виконавців і до спірних правовідносин підлягає застосуванню положення загального законодавства про моральну шкоду, а саме ст. 56 Конституції України та ст. ст. 23, 1167, 1173 ЦК України.

За змістом ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підстави для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами визначені у ч. 2 ст. 361 ЦПК України, зокрема істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

У п. 7 постанови Пленуму від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснено, що обставини, які відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Встановивши, що при вирішенні спору місцевим судом було застосовано положення ст. 56 Конституції України та ст. 23, 1167,1176 ЦК України, на які вказує ОСОБА_2 як на підставу для перегляду вказаного рішення суду, з урахуванням положень постанови Верховного Суду України від 11 березня 2013 року у справі № 6-48цс13, суд прийшов вірного висновку про відмову в задоволенні заяви.

Зі змісту постановлених у справі ухвал й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності оскаржуваних ухвал.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

ВідмовитиОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 19 квітня 2017 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 26 липня 2017 року у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд рішення Печерського районного суду м. Києва від 8 жовтня 2015 року у зв'язку з нововиявленими обставинами ухваленогоу справі за позовом ОСОБА_2 до Уповноваженого Верховної Ради з прав людини, Держави України в особі Міністерства юстиції України про стягнення коштів на відшкодування моральної шкоди, завданої у результаті протиправних дій Уповноваженого Верховної Ради.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.С.Висоцька