У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2017 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

при секретарі - Лупінос Я. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про накладення арешту на квартиру,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третіх осіб: ПН КМНО Сенюк Маряни Василівни, ПН КМНО Семенової Ганни Володимирівни, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання довіреності та договору купівлі-продажу квартири недійсними.

Позивачем одночасно з позовною заявою подано заяву про накладення арешту на квартиру під номером АДРЕСА_1.

Заяву обґрунтовано тим, що є всі підстави вважати, що вказана квартира може бути неодноразово продана.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Наразі Подільським районним судом м. Києва відкрито провадження у справі № 758/14653/17, в якій позивач просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сенок М.В. 22.02.2017 за № 357.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.06р. визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що між сторонами у справі виник спір майнового характеру з приводу квартири, яку заявник просить суд арештувати.

Метою забезпечення позову є нівелювання реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову. Своєчасне невжиття заходів по забезпеченню позову може стати перешкодою для належного та повного захисту та відновлення порушених цивільних прав.

Враховуючи сукупність наведених вище обставин, можливість відповідачів вчиняти дії, спрямовані на розпорядження спірною квартирою, неодноразовий її продаж за короткий проміжок часу, суд приходить до висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову у цій справі може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому заява прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 151, 152, 153, 210 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про накладення арешту на квартиру - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, шляхом заборони будь-яким особам вчиняти дії щодо її відчуження, до вирішення спору в суді.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Копію ухвали направити для виконання Департаменту КМДА з питань реєстрації, а сторонам - для відома.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Особи винні в порушенні заходів забезпечення позову несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяО. В. Васильченко