Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/5859/17
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м у к р а ї н и

24 листопада 2017 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.,

при секретарі - Горошко О.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» про визнання права та включення до переліку вкладників, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 18 вересня 2017 року звернулася до суду з позовом до ПАТ «Банк Михайлівський» про визнання права, включення до переліку вкладників.

В своїй позовній заяві посилалася на те, що між нею та відповідачем 23 жовтня 2015 року укладено договір банківського рахунку «Поточний рахунок для обслуговування строкового вкладу (депозиту) №980-024-000001512.

15 квітня 2016 року ОСОБА_1 з ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» було укладено договір, за умовами якого позивачем надавалися кошти в тимчасове користування позичальнику - ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр», а позичальник зобов'язаний повернути позивачеві отримані кошти на рахунок, відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський», та сплатити відповідні проценти.

Також позивач вказувала, що на виконання умов цього договору на її поточний рахунок в ПАТ «Банк Михайлівський» Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитно-інвестиційний центр» було перераховано грошові кошти в розмірі 167179 грн. 25 коп. Але відповідачем не визнається її право на отримання гарантованих законом виплат відшкодування за вкладом в розмірі 167179 грн. 25 коп.

В поданій до суду позовній заяві позивач просила суд визнати її право на отримання відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунком на суму 167179 грн. 25 коп. та зобов'язати уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення її до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду за рахунком № НОМЕР_1 на суму 167179 грн. 25 коп.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. При цьому за клопотанням відповідача судом було забезпечено участь його представника в режимі відеоконференції через Господарський суд міста Києва, про що своєчасно його повідомлено. Але представник відповідача ні до Київського районного суду м.Полтави, ні до Господарського суду міста Києва свого представника не направив. Будь-яких повідомлень про причини неявки представника, клопотань щодо відкладення розгляду справи суду не подавав.

Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 15 квітня 2016 року між позивачем ОСОБА_1 та ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» укладено договір № 980-024-000222637, за умовами якого ОСОБА_1 надає ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» у власність грошові кошти в розмірі, порядку та на строк, що передбачені договором, а ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» зобов'язується повернути кошти ОСОБА_1 та виплатити проценти.

Згідно з п. 1.2. зазначеного договору сумою грошових коштів за договором є кошти в розмірі 163458 грн. 48 коп., які передаються на строк не більше 121 дня по 14 серпня 2016 року зі сплатою процентів в розмірі 32,92 % річних.

Окрім того, згідно з п. 1.2. зазначеного вище договору від 15 квітня 2016 року, його сторони передбачили, що сплата коштів позивачу здійснюється шляхом зарахування на рахунок, відкритий в ПАТ «Банк Михайлівський» № НОМЕР_1.

Як встановлено дослідженими в справі доказами, позивачем ОСОБА_1 на виконання умов зазначеного договору від 15 квітня 2016 року на рахунок ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» були внесені грошові кошти в розмірі 163458 грн. 48 коп. (а.с.19).

Окрім того, на виконання умов договору Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитно-інвестиційний центр» на рахунок позивача ОСОБА_1, відкритий в ПАТ «Банк «Михайлівський» за № НОМЕР_1, здійснено перекази коштів 19 травня 2016 року в сумі 166701 грн. 13 коп., 478 грн. 12 коп. (всього 167179 грн. 25 коп.).

Факт перерахування зазначених сум грошових коштів на рахунок позивача в ПАТ «Банк «Михайлівський» підтверджено випискою по рахунку (а.с. 46), та визнається відповідачем в повідомленнях, направлених позивачу (а.с. 14).

Також, як встановлено судом, відповідно до рішення Правління Національного банку України від 12 липня 2016 року № 124-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» виконавчою дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 12 липня 2016 року № 1213 «Про початок процедури ліквідації «ПАТ «Банк Михайлівський», призначено уповноважену особу Фонду (а.с.84).

Рішенням виконавчої дирекції Фонду № 1702 від 01 вересня 2016 року змінено уповноважену особу Фонду, якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ «Банк Михайлівський» та призначено Волкова О.Ю.

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 від ПАТ «Банк «Михайлівський» отримала повідомлення від 31 серпня 2016 року про те, що вона не включена до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів у зв'язку з отриманням повідомлення Уповноваженої особи про нікчемність транзакції про переказ коштів, що здійснений ТОВ «Кредитно-інвестиційний центр» на її рахунок з призначенням платежу повернення коштів згідно з договором та оплата процентів (а.с.14).

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини п'ятої статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Оскільки на час вирішення даної справи судом у банку ПАТ «Банк Михайлівський» вже розпочато процедуру ліквідації, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (Правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 січня 2015 року у справі N 6-2001цс15, у справі за N 6-1123цс16).

Звертаючись до суду із вказаним позовом, позивач саме зазначає, що Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у порушення вимог зазначеного Закону їй не було сплачено належних їй грошових коштів в межах гарантованої суми.

Згідно зі статтею 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку.

Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Вкладник має право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами.

Статтею 27 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" визначено, що уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації Фонд зобов'язаний забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України;

9) здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов'язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

При цьому порядок виявлення нікчемних договорів, а також дій Фонду у разі їх виявлення визначаються нормативно-правовими актами Фонду.

Статтею 204 Цивільного кодексу України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з частиною 2 статті 215 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до статті 228 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

Таким чином, законодавчо визначене право відповідача на визнання правочинів неплатоспроможного банку такими, що порушують публічний порядок, у випадках, визначених у статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Позивач не включений до реєстру осіб, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з посиланням на ті обставини, що переказ грошових коштів на рахунок позивача (транзакції) є нікчемними.

Разом з тим, доказів на підтвердження нікчемності зазначених переказів грошових коштів не надано.

Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

З метою захисту прав позивача необхідно визнати за ОСОБА_1 право у спосіб, передбачений Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" на відшкодування за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на суму 167179 грн. 25 коп., а також зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунком № НОМЕР_1 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Керуючись ст.ст. 11, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на отримання відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за рахунком НОМЕР_2, відкритим у Публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський», на суму 167179 грн. 25 коп.

Зобов'язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк «Михайлівський» подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунком № НОМЕР_1 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які беруть участь у справі, але відсутні в судовому засіданні, - у десятиденний термін з дня одержання його копії.

Головуючий О.А.Самсонова

24.11.2017