Справа № 140/2279/17 Провадження № 22-ц/772/3041/2017Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 50 Доповідач Сопрун В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2017 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Вінницької області в складі :

головуючого: Сопруна В.В.,

суддів: Матківської М.В., Медяного В.М.

за участю секретаря: Сніжко О.А.,

за участю сторін: позивача ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, -

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2017 року, -

в с т а н о в и л а :

В вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулась у суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, мотивуючи позовні вимоги тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 1995 року по 22 лютого 2012 року.

У шлюбі народився син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який досяг повноліття.

Після закінчення загальноосвітньої школи продовжив навчання у Немирівському коледжі будівництва та архітектури на денній формі навчання за рахунок коштів держбюджету.

Мати ОСОБА_2 намагається забезпечити сина ОСОБА_6 всім необхідним для продовження його навчання, однак у звязку із зростанням цін не може одна надати і утримати матеріально сина, який проявляє здібності під час навчання, що вимагає додаткових витрат.

Враховуючи, що для навчання сина необхідна матеріальна допомога, а батько зобовязаний утримувати дитину, просила суд стягнути аліменти у частці від заробітку в розмірі 1/3 до досягнення сином 23 річного віку, а також стягнути 600 грн. витрат по оплаті правової допомоги.

Рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2017 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісячно починаючи з 07 вересня 2017 року і до закінчення навчання, але не довше як до досягнення сином 23-річного віку що настане 03 липня 2022 року. Стягнуто з відповідача на користь позивача 600 грн. витрат по оплаті за правову допомогу та 640 грн. судового збору на користь держави.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2017 року змінити, яким стягувати аліменти на користь повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/16 частини заробітної плати, яка становить 1777 грн., до закінчення навчання в Немирівському коледжі будівництва та архітектури ВНАУ, а саме до 30 червня 2019 року. В частині стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 600 грн. витрат на правову допомогу відмовити.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які зявилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення за таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішенням, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення не в повному обсязі відповідає.

Стаття 10 ЦПК України зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Доказами являються будь-які фактичні дані, які встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Судом встановлено, під час подружнього життя у сторін народився 03.07.1999 року син ОСОБА_6 (а.с.8).

Шлюб між сторонами було розірвано 22.02.2012 року, син залишився проживати з матір'ю.

На утримання дитини було стягнуто аліменти до досягнення ним повноліття, однак станом на 03.07.2017 року сину виповнилось 18 років, тому стягнення аліментів було припинено.

Згідно довідки Немирівського коледжу будівництва і архітектури ВНАУ №270 від 05.09.2017 року ОСОБА_5 є студентом денного відділення 3-го курсу на базі 9-ти класів (а.с.9), отримує стипендію.

Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач ОСОБА_2 зазначає, що сама не може забезпечити сина всім необхідним в ході навчання, є інвалідом 3-ої групи, а відповідач працює, має стабільний заробіток, інших дітей на утримані немає, дружина працює, тому і просила стягнути аліменти саме в 1/3 частки від усіх видів доходу. З такими висновками погодився суд першої інстанції.

Однак, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем не доведено необхідності стягнення з відповідача аліментів на навчання сина у заявленому нею розмірі, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжуються навчання і у зв'язку із чим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Як встановлено судом, син ОСОБА_5 проживає разом із матір'ю ОСОБА_2 в м. Немирові, по вул. Коцюбинського, 1, при цьому навчається Немирівському коледжі будівництва і архітектури ВНАУ (м. Немирів, вул. Гімназійна, 29).

Згідно з довідки Немирівського коледжу будівництва і архітектури ВНАУ від 19.10.2017 року №167, ОСОБА_5 отримує стипендію, яка за січень 2016 року склала 622 грн.; за лютий 2016 року 622 грн.; за березень 2016 року 753 грн.; за квітень 2016 року 667 грн.; за травень 2016 року 667 грн.; за червень 2016 року 667 грн.; за липень 2016 року 668 грн.; за серпень 2016 року 664 грн.; за вересень 2016 року 684,50 грн.; за жовтень 2016 року 684,50 грн.; за листопад 2016 року 684,50 грн.; за грудень 2016 року 684,50 грн. (а.с.47).

Зокрема, як вбачається із довідки Немирівського коледжу будівництва і архітектури ВНАУ від 27.10.2017 року №176, ОСОБА_5 отримує стипендію, яка за січень 2017 року склала 830 грн.; за лютий 2017 року 830 грн.; за березень 2017 року 830 грн.; за квітень 2017 року 830 грн.; за травень 2017 року 830 грн.; за червень 2017 року 830 грн.; за липень 2017 року 1208 грн.; за серпень 2017 року 1208 грн.; за вересень 2017 року 1208 грн.; за жовтень 2017 року 1208 грн. (а.с.47а).

Як вбачається з довідки про доходи, виданої Управлінням соціального захисту населення Немирівської РДА від 23.10.2017 року №01-13-3931, ОСОБА_2 нарахована заробітна плата: за січень 2017 року - 1545,80 грн.; за лютий 2017 року 3986,40 грн.; за березень 2017 року 5736 грн.; за квітень 2017 року 4619,61 грн.; за травень 2017 року 5851,50 грн.; за червень 2017 року 4727,32 грн.; за липень 2017 року 9509,27 грн.; за серпень 2017 року 6118,49 грн.; за вересень 2017 року 7467,70 грн. (а.с.46).

В матеріалах справи, наявна довідка ТОВ «ЛВН Лімітед» - виробник продукції ТМ Nemiroff від 18.10.2017 року №188, згідно із якої видно, що з ОСОБА_3 було утримано і перераховано аліменти згідно постанови б/н від 28.08.2014 року на користь позивача ОСОБА_2 на утримання сина в розмірі: за січень 2017 року 9327,67 грн.; за лютий 2017 року 6042,15 грн.; за березень 2017 року 6353,10 грн.; за квітень 2017 року 10589,21 грн.; за травень 2017 року 8423,07 грн.; за червень 2017 року 7211,65 грн.; за липень 2017 року 13686,97 грн.; за серпень 2017 року 5910,39 грн.; за вересень 2017 року 7631,46 грн. (а.с.51).

Згідно свідоцтва про шлюб, відповідач ОСОБА_3 зареєстрував 14.06.2012 року шлюб з ОСОБА_7 (а.с.43).

Згідно довідки відповідач працює на ТОВ «ЛВН Лімітед» - виробник продукції ТМ Nemiroff, та отримує заробітну плату: за квітень 2017 року виплата авансу 23080,56 грн., виплата заробітної плати 8745,03 грн.; за травень 2017 року - виплата авансу 12234,48 грн., виплата заробітної плати 13143,40 грн.; за червень 2017 року - виплата авансу 10935,84 грн., виплата заробітної плати 10822,25 грн.; за липень 2017 року - виплата авансу 26624,69 грн., виплата заробітної плати 5179,07 грн.; за серпень 2017 року - виплата авансу 6955,20 грн., виплата заробітної плати 10812,19 грн.; за вересень 2017 року - виплата авансу 11384,99 грн., виплата заробітної плати 11596,31 грн..

Таким чином, враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_5 досягнув повноліття та продовжує навчання, у зв'язку із чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач офіційно працевлаштований та має стабільний дохід, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 аліментів на період навчання сина, але не більше ніж до 23 років.

Однак, при визначенні розміру аліментів, колегія суддів враховує, що син ОСОБА_5 отримує стипендію, навчається в місті де і проживає, мати отримує стабільний дохід, а обов»язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, покладається на обох батьків до досягнення двадцяти трьох років, позивачем не доведено необхідності стягнення з відповідача аліментів на навчання сина у заявленому нею розмірі. Отже, слід стягувати аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 07 вересня 2017 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_5 23 років.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем у даній справі повинен бути син ОСОБА_5, оскільки він є дієздатним і повнолітнім, та аліменти мають стягуватися на його користь, не заслуговують на увагу, оскільки ч. 3 ст. 199 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У пп. 47, 48 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз'яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п. 2 ч. 3 ст. 79, ст. ст. 84,88, 89 ЦПК України.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається в матеріалах справи наявна квитанція №1 від 07.09.2017 року про оплату ОСОБА_2 адвокату ОСОБА_8 600 грн., за підготовку документів до суду та за складання позовної заяви, а тому суд першої інстанції прийшов обґрунтованого висновку про стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідно до статті 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 30 жовтня 2017 року в частині стягнення аліментів змінити, виклавши в такій редакції:

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07 вересня 2017 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_5 23 років.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

На рішення може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: підпис ОСОБА_9

Судді: підписи ОСОБА_10

ОСОБА_11

Згідно з оригіналом: ОСОБА_9