Справа № 333/4029/17
Провадження №2-з/333/76/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді Круглікової А.В.,

при секретарі Михалок О.І.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі №333/4029/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 14.08.2017 р. судом відкрито провадження у цивільній справі №333/4029/17 за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання договору довічного утримання.

Ухвалою від 22.11.2017 р. судом залучено ОСОБА_1 до участі у справі № 333/4029/17 в якості правонаступника позивача - ОСОБА_4

ОСОБА_1 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із заявою про забезпечення позову, яка обґрунтована тим, що відповідач ОСОБА_2 має наміри продати квартиру, що належала покійній ОСОБА_4 У звязку із викладеним, просить суд накласти арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Розглянувши матеріали справи та вивчивши доводи, викладені в заяві про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 2 ст. 151 ЦПК України визначено, що у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обовязку вчинити певні дії; забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо цього інші зобовязання; зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на це майно або про виключення його з опису; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до розяснень п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суддею беруться до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Зокрема, такий вид забезпечення позову як арешт майна передбачає обмеження права власника майна на користування цим майном.

З приписів норм цивільно-процесуального законодавства України вбачається, що процесуальне законодавство обумовлює допустимість застосування заходів із забезпечення позову наявністю обставин, які свідчать про те, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Забезпечення позову застосовується як засіб запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів особи.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливим порушенням майнових чи охоронюваних законом інтересів сторін у цій справі, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити або ж зробити неможливим виконання рішення в майбутньому, суд дійшов висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 та забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 (Радгоспна) в місті Запоріжжя до набрання законної сили рішення суду у цій справі.

Згідно з вимогами ст. 153 ЦПК України, ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень (ч.9). Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи (ч. 10).

Керуючись ст.ст. 151-153, 210 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1.Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 333/4029/17 задовольнити.

2.Забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 (Радгоспна) в місті Запоріжжя до набрання законної сили рішення суду у цій справі.

3.Екземпляр ухвали направити сторонам у справі для відома, та Комунарському ВДВС м.Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області для виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м.Запоріжжя протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя А.В.Круглікова