Дата документу 17.11.2017
Справа № 320/8424/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року Мелітопольський міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Редько О.В., при секретарі - Мазуриній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі,

встановив:

Заявниця звернулась до суду с заявою, в якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документу на квартиру № 90 по проспекту 50р. Перемоги в м. Мелітополі Запорізької області а саме свідоцтва про право власності на житло від 18 березня 1996 року, № 311 Р, виданого на імя ОСОБА_2.

Заявниця в судове засідання не зявилась, надала заяву з проханням справу розглянути за її відсутності, на задоволенні заяви наполягає.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, проти її задоволення не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі свідоцтва про право власності на житло від 18 березня 1996 року, № 311-Р, виданого ДП «Мелітопольжитлосервіс» на імя ОСОБА_3, заявниця є власницею квартири № 90 по проспекту 50-річчя Перемоги в місті Мелітополі Запорізької області.

Прізвище «Попова» отримала внаслідок реєстрації шлюбу з гр.ОСОБА_4, що підтверджується копією Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 10.11.2017 року (дошлюбне прізвище заявниці Колодяжна).

Приватизація квартири № 90 по проспекту 50-річчя Перемоги в місті Мелітополі Запорізької області була здійснена відповідно на імя ОСОБА_3.

Шлюб, зареєстрований між заявницею та ОСОБА_4 був розірваний 05 березня 1993 року, але свідоцтво про розірвання цього шлюбу вона отримала в відділі реєстрації актів громадянського стану м.Мелітополя лише 09 липня 1997 року.

У той же день, тобто 09 липня 1997 року, разом зі свідоцтвом про розірвання шлюбу, заявниця також отримала свідоцтво про переміну прізвища, імені, по батькові, згідно з яким я змінила своє прізвище з «Попова» на «Колодяжна». Копія вказаного свідоцтва наявна в матеріалах справи.

12 червня 1998 року заявниця отримала закордонний паспорт громадянки України на прізвище «Колодяжна» та дозвіл на виїзд до ОСОБА_5 на постійне проживання, що підтверджується копією довідки Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області від 06.11.2017 року вих.№ 2301/01-24765.

28 серпня 2002 року заявниця зареєструвала шлюб з громадянином ОСОБА_5 Карлом-Ериком ОСОБА_1 та змінила своє прізвище з «Колодяжна» на «Симонссон». Але в цьому свідоцтві про шлюб не зазначено її дошлюбне прізвище «Колодяжна».

До виїзду на постійне місце проживання до ОСОБА_5 заявниця була зареєстрована та постійно проживала в вищезазначеній квартирі, що підтверджується довідкою старшої по будинку від 09.11.2017 року, посвідченою директором КП «Житлосервіс» 10.11.2017 року.

Як зазначено в поданій заяві, в теперішній час заявниця вирішила розпорядитися належною їй на праві власності квартирою шляхом її продажу.

Але коли вона звернулася з цього приводу до нотаріуса, зясувалося, що за наявністю її документів, неможливо це зробити через розбіжність її фамілії в правовстановлюючих документах.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, хоч ті порушення й не були повязані з позбавленням права володіння.

У відповідності зі ст.ст.234 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно з вимогами ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті.

Таким чином, суд вважає за можливе подану заяву задовольнити цілком, та встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, правовстановлюючого документу на квартиру № 90 по проспекту 50-річчя Перемоги в місті Мелітополі Запорізької області - свідоцтва про право власності на житло від 18 березня 1996 року, № 311-Р, виданого на імя ОСОБА_3.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 212, 256 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, правовстановлюючого документу на квартиру № 90 по проспекту 50-річчя Перемоги в місті Мелітополі Запорізької області - свідоцтва про право власності на житло від 18 березня 1996 року, № 311-Р, виданого на імя ОСОБА_3.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: