Справа № 635/3829/17
Провадження по справі № 2/635/2510/2017
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 грудня 2017 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючий суддя - Бобко Т.В.
секретар судових засідань ОСОБА_1.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Покотилівка Харківського району Харківської області в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей,-
Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначала, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року було розірвано, від шлюбу мають неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Зазначає, що відповідач у добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, позивачу одній важко доглядати й забезпечувати дітей, у звязку з чим вона змушена звернутись до суду з зазначеним позовом. Відповідач здоровий, працездатний, офіційно ніде не працює, має нерегулярний мінливий дохід, нікому іншому аліменти не сплачує..
Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей реєстраційного обліку відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління ДМС України в Львівській області, отриманих судом у порядку ч.3. ст.. 122 ЦПК України, про що в матеріалах справи маються відповідні документи, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Зі змісту ухвали Стрийського міськрайонного суду Львівської області, що виконував судове доручення щодо збирання доказів у порядку, встановленому ст. 132 ЦПК України, вбачається неможливість його виконання у звязку з неявкою належним чином повідомленого відповідача ОСОБА_3 до суду.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 28 квітня 2007 року Роганською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис №11, розірвано.

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьком яких є відповідач по справі - ОСОБА_3, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії 1-ВЛ №089337 від 16 листопада 2007 року, актовий запис № 77, та серії 1-ВЛ №191234 від 22 березня 2010 року, актовий запис № 27, відповідно. Діти проживають разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою Житлово-експлуатаційного управління «Докучаєвське» від 12 липня 2017 року та знаходяться на її утриманні, що не заперечувалось сторонами.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2017 рік» установлений прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць, а саме на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року у розмірі 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сімї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати дітей.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини поданий до суду 13 липня 2017 року.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають сплаті, суд враховує матеріальний стан сторін, стан здоровя дітей, наявність на утриманні у платника аліментів інших неповнолітніх дітей та непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач крім неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утриманні є ще одна неповнолітня дитина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується довідкою Житлово-експлуатаційного управління «Докучаєвське» від 12 липня 2017 року.

Відповідачем в ході розгляду справи не надано суду доказів на підтвердження того, що він офіційно працевлаштований, має постійний, регулярний дохід, а також відомості щодо наявності на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків. Докази, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обовязку утримувати дитину в матеріалах справи відсутні, заперечень щодо розміру аліментів у твердій грошовій сумі відповідачем не надано.

Враховуючи всі вищевикладені обставини, а також прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік», для дітей віком від 6 до 18 років, який станом на 1 грудня 2017 року становить 1860 гривень, рівний обовязок батьків щодо утримання дітей, суд вважає необхідним встановити розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи із дня предявлення позову до суду до досягнення дітьми повноліття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Згідно ч.2 ст. 184 ЦПК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.. 88 ЦПК України.

Якщо позивача на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 гривень суд стягує з відповідача в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 197, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей- задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 13 липня 2017 року до досягнення дітьми повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_3 аліментів у межах суми виплати за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 640 (шістсот сорок) гривень в дохід держави.

Відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення може бути оскаржене іншими особами, які брали участь у розгляді справи до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Іншими особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя