Провадження № 2/521/4454/17
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 грудня 2017 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Гуревського В.К.

За секретаря Ардаковська А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3, просить суд розірвати договір довічного утримання, укладений 10 квітня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений державним нотаріусом Пятої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4В, повернути сторони в первісний стан, посилаючись на обґрунтування своїх вимог на такі обставини.

10 квітня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом Пятої Одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_4 Згідно з умовами ОСОБА_5 позивач передає відповідачу у власність квартиру № 18 у м. Одесі по вул. Мельницькій, буд. 2, яка складається в цілому з двох житлових кімнат та підсобних приміщень загальною площею 58,60 кв. м., у тому числі житловою площею 32,1 кв. м., а відповідач натомість зобовязується забезпечувати позивача утриманням та доглядом довічно. За ОСОБА_5 відповідач взяла на себе зобовязання забезпечувати позивача їжею, одягом, необхідною допомогою, ліками, окремо за свій рахунок сплачувати комунальні послуги. Вартість матеріального забезпечення ОСОБА_5 встановлена в розмірі 1500,0 гривень на місяць з урахуванням інфляції та індексації. Наважитися на укладення ОСОБА_5 позивачу було нелегко, але вмовляння відповідача, які продовжувались протягом року все ж таки дали результат. До того ж, будучи людиною похилого віку, з рядом тяжких хронічних захворювань, позивач розуміла, що без сторонньої допомоги їй не обійтись. Згідно із медичної карти від 13 квітня 2017 року, копії консультаційного висновку спеціаліста від 26 червня 2017 року, копії висновку ЛКК від 14 липня 2017 року, вбачається, що позивач не може обходитися без стороннього догляду, так як не спроможна себе обслуговувати. Позивач вже багато років перебуває в безпорадному стані, тому ще до укладення спірного ОСОБА_5, на протязі шести років за нею доглядали працівники соціальної служби, про що свідчить довідка, видана КУ Одеської міської ради «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Малиновського району міста Одеси» 13 липня 2017 року.

Після укладення договору відповідач почала перераховувати на рахунок позивача, відкритий 27 березня 2015 року у ПАТ «Державний ощадний банк України» за договором № 43027115 кошти в розмірі 1500,0 грн. Допомогу по дому відповідач позивачу не надавала, усіма клопотами позивач займалася самостійно, з розумінням ставлячись до бажання відповідача відпочити ввечері після робочого дня чи у вихідні дні замість того, щоб доглядати за бабусею. Однак з моменту укладення договору на початку 2015 року стан здоровя позивача значно погіршився, відповідно обмежились і можливості обслуговувати себе, не вистачає життєвих сил на вирішення елементарних буденних питань - піти в магазин за продуктами харчування, приготувати їжу, прибратися у квартирі, займатися пранням і т.д.

Виконання всіх цих функцій вартує позивачу чималих зусиль, завдає фізичних страждань, та з кожним днем стає все важчим. Встановлена на момент укладення ОСОБА_5 сума матеріального забезпечення в розмірі 1500,0 грн., збільшення якої, до речі, передбачено умовами ОСОБА_5, вже не є достатньою для покриття всіх необхідних витрат. До того ж, крім надання цієї суми, відповідачем умови ОСОБА_5 так і не виконуються - позивача не забезпечує ані їжею, ані необхідними ліками, ані якою-небудь допомогою по дому. Усім цим позивачу доводиться займатися самостійно.

Більше того, замість того, щоб провідати чи зателефонувати, аби поцікавитися станом позивача, відповідач навіть ігнорує її дзвінки і прохання. Протягом останніх декількох місяців мали місце образливі вислови, грубощі та погрози в сторону позивача з боку відповідача та її чоловіка. Зокрема, було сказано, що відповідач виселить позивача з дому, а позивач погрожував щодо фізичного насильства, а даний факт було зафіксовано поліцією, яка прибула на виклик, у звязку зі сваркою (копія заяви від 20 червня 2017 року вх. М-256). Факт невиконання відповідачем умов договору щодо надання необхідної допомоги може бути підтверджений показаннями свідка ОСОБА_6, яка виклала свої показання письмово і може підтвердити в судовому засіданні. Укладаючи ОСОБА_7, виходячи з його умов, позивач розраховувала, що відповідач справді про позивача подбає, взявши на себе вирішення всіх побутових питань, а також морально підтримає чи хоча б забезпечить її потреби в спілкуванні. Натомість, укладення ОСОБА_5 обернулось для позивача новими проблемами, хвилюваннями і як наслідок новими хворобами. Більше того, після озвучених погроз її весь час мучать страхи за своє життя. Таким чином, позивач вважає, що факт ненадання догляду та необхідної допомоги їй як і нанесення образ свідчить про неналежне виконання відповідачем ОСОБА_5, що є істотним порушенням його умов і є підставою для його розірвання.

Згідно положень, які містяться в п. 10 ОСОБА_5 - договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Крім того, згідно п. 5 ОСОБА_5 відповідач взяла на себе зобовязання - окремо за свій рахунок сплачувати комунальні послуги, однак здійснювала оплату з урахуванням субсидії, наданої державою особисто позивачу, що, на її думку, також свідчить про непорядність цієї людини, як і те, що нещодавно відповідачу вдалося без оригіналів документів на квартиру АДРЕСА_1, які знаходяться у позивача, переоформити особові рахунки на себе в службах РЕС, газовій службі, водоканалі тощо.

В судовому засіданні ОСОБА_1 додатково вказала, що в ОСОБА_5 довічного утримання не були вказані домовленості, які дійсно були досягнуті сторонами, а саме заборона а переоформлення особових рахунків. Нотаріус не перекладала договір на російську мову. Оскільки позивач не володіє українською. Про це все вона дізналася наступного дня після укладення договору, тому вважає, що її ввела в оману сторона відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 надала до суду заперечення на позов, в яких просила відмовити у задоволенні позовних вимог позивачу у повному обсязі, зазначивши, що вимоги позивачки є незаконними, безпідставними та не підтверджені жодними належними та допустимими доказами.

До укладення ОСОБА_5 відповідач була знайомі із позивачкою, спілкувалися, відповідач їй, як літній одинокій людині неодноразово допомагала фізично, спілкувалася із нею, підтримувала словом та ділом. Пропозицію щодо укладення ОСОБА_5 довічного утримання висловила саме позивач. Вона сказала, що хотіла б залишити свою квартиру гарним людям, а натомість отримати від них допомогу та підтримку на схилі літ. Сказала, що достатньо довго знає родину ОСОБА_2, що довіряє їй та її чоловікові, і тому хотіла б саме з ними укласти договір довічного утримання. ОСОБА_1 неодноразово казала ОСОБА_2, що про неї подбати нікому, що вона дуже потребує саме її допомоги, а у ОСОБА_2 підростає донька, скоро їй знадобиться окреме житло, от і згодиться квартира. А уклавши з ОСОБА_1 ОСОБА_7 довічного утримання, ОСОБА_2 допомагатиме їй на законних підставах, а натомість отримає право власності на квартиру, у якій вона проживає. Крім того, позивачем це вже не перший пов'язаний із цією квартирою договір довічного утримання. Як відповідач дізналася, отримавши 29 серпня 2017 року Відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 04 березня 2010 року нею було укладено такий договір з ОСОБА_8, 18 листопада 2010 року його було розірвано за невідомих обставин. Позивач довго вмовляла відповідача на підписання вказаного договору. ОСОБА_2 є юристом за освітою, і їй дуже добре відомо наскільки хитким та ненадійним є положення набувача за таким договором. Але ОСОБА_1 завірила ОСОБА_2, що не передумає, що родичів вона немає, а тому їй нікому допомагати та претендувати на її майно. Порадившись із родиною, зваживши на усі важливі моменти, ОСОБА_2 з рештою пристала на пропозицію ОСОБА_1, усвідомлюючи у повній мірі свою відповідальність щодо літньої людини та обовязків, які приймає.

З моменту підписання договору та до сьогоднішнього дня ОСОБА_2 старанно та добросовісно виконувала і продовжує виконувати у повному обсязі усі покладені на неї, відповідно до умов ОСОБА_5, обовязки. Так, ОСОБА_1 після укладення ОСОБА_5 залишилася і надалі проживати у квартирі, безоплатно користуючись житлом, власником якого ОСОБА_2 стала. ОСОБА_2 у повній відповідності до умов укладеного ОСОБА_5, щомісячно нараховувала ОСОБА_1 на її поточний банківський рахунок встановлену сторонами вартість матеріального забезпечення із урахуванням інфляції та індексації. Загальна сума матеріального забезпечення, яке було надане позивачці з квітня місяця 2015 року по жовтень 2017 року включно, відповідно до умов ОСОБА_5, становить 48810,0 гривень.ОСОБА_2 на прохання ОСОБА_1 та з власної ініціативи, окрім вказаних коштів, додатково перераховувались на вказаний поточний рахунок ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 4300,0 гривень на придбання лікарських засобів та виробів медичного призначення (2250,0 гривень), на сплату послуг хатнього робітника (1200,0 гривень), на оплату послуг електрика, послуг сантехніка щодо підключення пральної машини, послуг щодо установки дверного замка відповідно (850,0 гривень). Також з власної ініціативи задля покращення умов життя ОСОБА_1 знайшла через інтернет-мережу (на сайті ОLХ) жінку, яка надавала послуги щодо прибирання квартир, це - ОСОБА_9. За згодою позивачки відповідач винайняла її (ОСОБА_9) для прибирання квартири, у якій проживала ОСОБА_1, а також для надання ОСОБА_1 іншої необхідної допомоги по господарству, сплачувала їй шляхом перерахування на її банківську картку грошові кошти за надані послуги, витрати на проїзд та витрати на сплату банківської комісії щодо зняття грошей (2674,29 грн.).

26 липня 2016 року на прохання ОСОБА_1 ОСОБА_10 ОСОБА_11 придбала для неї пральну машину «Samsung WF 6458 FL» за 3500,0 гривень, оплатила її доставку вартістю 200,0 грн. та підключення. Цією пральною машиною ОСОБА_1 користується і нині, хоча у позові зазначає, що змушена прати сама, «докладаючи чималих зусиль». Надані позивачкою аптечні чеки на 17 аркушах формату А4, які є додатками до позову, - це витрати відповідачки і є її чеки. На прохання позивачки, купуючи їй ліки, відповідач чеки разом із ліками віддавала їй, як вона казала - на зберігання. Зараз вона надає їх суду, як власні, не зрозуміло тільки, з якою метою.

Згідно цих квитанцій, ОСОБА_2 було придбано для ОСОБА_1 медикаменти на загальну суму 4122,98 гривень. Також відповідно до умов укладеного між сторонами договору, ОСОБА_2 своєчасно, самостійно, власними грошовими коштами (із банківського рахунку) сплачено усі комунальні послуги (постачання газу, води, вивозу відходів тощо) та телефонний зв'язок щодо квартири АДРЕСА_2. Всього з моменту укладення ОСОБА_5 довічного утримання ОСОБА_2 сплачено комунальних послуг, якими користувалася ОСОБА_1 (та її квартиранти), на загальну суму - 10402,81 гривень.На сьогоднішній день не існує жодної заборгованості за комунальними послугами щодо квартири АДРЕСА_3.

Таким чином, з моменту укладення ОСОБА_5 довічного утримання та станом на сьогоднішній день ОСОБА_2 витрачено на користь ОСОБА_1 грошових коштів на загальну суму - 74010,08 гривень. І це тільки ті витрати, які ОСОБА_2 може підтвердити письмовими доказами. Адже були і такі витрати, коли ОСОБА_2 не збирала чеки та квитанції, витрачаючи гроші на ОСОБА_1 просто як на члена родиниОСОБА_2, піклуючись про неї та її побут.Так, відповідач відвозила її кілька разів на власному автомобілі на обстеження в онкологічний центр, коли вона вигадала собі хворобу, виявилося, що немає підстав для хвилювання; її взуття відносила на ремонт та оплачувала його; тонометр ОСОБА_1 здавала у ремонт та оплачувала його; наймала людей для ремонту її двох балконів, а потім - для їх утеплення на зиму плівкою; оплачувала пофарбування труб у ванній кімнаті; замовила деревяну сходинку у ванну кімнату та оплатила її; у червні цього року надала ОСОБА_1 1000,0 гривень на установку домофону у підїзді її будинку; оплатила матеріал та роботу щодо ремонту надгробних плит на могилах матері та бабусі ОСОБА_1 на Другому християнському кладовищі на Люстдорфській дорозі, сама виїздила туди із чоловіком та прибирала вказані могили; у травні 2017 року на вимогу ОСОБА_1 надала їй 1000,0 гривень для замовлення та встановлення огорожі на могилі її батька - ОСОБА_12 на цьому ж кладовищі; на прохання ОСОБА_1 разом із нею, а також і сама, за її дорученням, ОСОБА_2 носила на лікування та на процедури її домашню кішку Азу, оплачувала усі, повязані із цим чималі витрати.

Тобто, часто ОСОБА_2 була змушена витрачати гроші на речі для ОСОБА_1, які не є життєво необхідними. А отже, усім необхідним вона була забезпечена сповна. За інших обставин, вона не витрачала б так легковажно чужі гроші на те, без чого можна обійтися у щоденному житті. Відчуваючи свою відповідальність щодо літньої людини, яку зобовязалась ОСОБА_2 доглядати, окрім матеріальної, завжди старалася надати їй і іншу допомогу та підтримку. ОСОБА_2 кожні 3-4 дні навідувала її, допомагала у прибиранні квартири, прала та прасувала в себе вдома (доки не купила їй пральну машину) її білизну, носильні речі та інше, купувала та приносила їй різні ліки,багато з нею розмовляла особисто та по телефону, задовольняючи її потребу у спілкуванні, однак позбавляючи себе часу для спілкування з власною сімєю.

Відповідно до копії написаної ОСОБА_1 Інформації для невизначеного кола осіб, з якої видно, що у разі непередбачуваних випадків, які можуть статися із нею, вона просить телефонувати у першу чергу ОСОБА_2 НОМЕР_1, 7998396 - це мої номери телефонів, Рафаєлю НОМЕР_2, а це - номер телефону чоловікаОСОБА_2, третьої особи - ОСОБА_3. Ці так звані памятки були розміщені у квартирі, в якій мешкає ОСОБА_1, на видних місцях увесь час стосунків між сторонами по справі. ОСОБА_1 зазначає у позові, що ОСОБА_2, з чоловіком - третьою особою - ОСОБА_2 Рафаєлем, ігнорувалися її телефонні дзвінки, що самі вони їй місяцями не телефонували. Але з номеру домашнього телефону ОСОБА_1 - , на телефони ОСОБА_2, з чоловіком надходила велика кількість її дзвінків.

Самі подружжя ОСОБА_1 також часто телефонували і розмовляли з нею, що підтверджується численними роздруківками телефонних операторів (рахунок Одеської філії ПАТ «УКРТЕЛЕКОМ» на імя ОСОБА_1 щодо номеру: ; «звіт для абонента» - ОСОБА_2 Рафаєля - вихідні дзвінки за період з 01 серпня 2014 року по 15 серпня 2017року на 27 аркушах; «звіт для абонента» - ОСОБА_2 Рафаєля вхідні дзвінки за період з 01 серпня 2014 року по 15 серпня 2017 року на 26 аркушах; роздруківка скргіншотів з сайту «Мій Київстар» щодо дзвінків з номеру і на номер телефону ОСОБА_1 - НОМЕР_3 на номериОСОБА_2 НОМЕР_1 та Рафаєля - НОМЕР_2, на 15-ти та на 23-х аркушах відповідно).

Щодо участі чоловіка ОСОБА_2 - третьої особи ОСОБА_2 Рафаєля у житті ОСОБА_1, окрім численних та довгих телефонних розмов із нею, він особисто також постійно навідувався до ОСОБА_1, цікавився станом її здоровя, умовами побуту, піклувався про те, щоб їй, літній одинокій жінці, вистачало турботи, уваги та спілкування. Згідно фотографій вбачається, що ОСОБА_2 із ОСОБА_1 у ветеринарній клініці із кішкою; у магазині «Медтехніка», де ОСОБА_2 купую для ОСОБА_1 компресорний небулайзер для інгаляцій, а потім вони разом ідуть по вулиці біля її будинку, біля магазину «Медтехніка», із якого вийшли із щойно придбаним небулайзером та сідають у автомобіль ОСОБА_2 разом із її дочкою та чоловіком - ОСОБА_2 Рафаєлем, який їх фотографував, святкують ОСОБА_13 2017 рік.На цих фото добре видно, що ОСОБА_1 вільно пересувається без сторонньої допомоги, сама спроможна сісти у авто, є веселою усміхненою жінкою, якої вистачає часу, сил та коштів, щоб займатися здоровям свого домашнього улюбленця та святкувати із родиною ОСОБА_2 ОСОБА_13 рік у доброму гуморі.

Укладаючи із ОСОБА_2 ОСОБА_5 довічного утримання, ОСОБА_1 поставила умову, що різні необхідні речі, предмети вжитку та продукти вона купуватиме собі самостійно на свій смак та розсуд, а від ОСОБА_2 вимагається тільки гроші на це все. Тому і матеріальне забезпечення у ОСОБА_5 визначене у грошовій сумі, якою вона самостійно розпоряджатиметься. Також вона повідомила, що і надалі господарюватиме у квартирі сама, оскільки так звикла і так їй зручно, щоб ОСОБА_2 не намагалася оселитися у неї із сімєю, щоб не заважала їй, лише приїздила, коли вона цього потребуватиме, що ОСОБА_2 і робила. Відносини між сторонами по справі складалися добре, допомогою ОСОБА_2 ОСОБА_14 ОСОБА_15 користувалася із задоволенням, претензій не мала, доки ОСОБА_2 не попросила її припинити нарешті поселяти квартирантів у квартирі, щодо якої укладено договір та в якій вона проживає. Квартирантів вона кожні 2-3 місяці змінювала, поводилися вони не дуже охайно, витрати ОСОБА_2 на оплату комунальних послуг зростали. Оскільки цивільно-правовий договір із орендарями житла не укладався, а грошові кошти за найм житла сплачувалися квартирантами та приймалися ОСОБА_1, перебування їх у квартирі було незаконним, що також мало привести до певних негативних наслідків.

Крім того, оскільки ОСОБА_1 виселяла їх звичайно зі сваркою, це супроводжувалося різними погрозами на її та адресу ОСОБА_2. Оскільки ОСОБА_1 вдавала, що не розуміє, що її дії є незаконними та порушують умови укладеного між сторонами ОСОБА_5, ОСОБА_2 була змушена з цього приводу звернутися до Хмельницького ОП Малиновського ОП ГУНП у Одеській області із заявою від 22 червня 2017 року щодо вказаних обставин, а також копія відповіді від 27 липня 2017 року за вих. № 38/1-10694-ЕО, підтверджує цей факт.Попросивши ОСОБА_1 не поселяти більше у квартиру чужих людей, ОСОБА_2 почула від неї погрозу розірвати укладений між сторонами договір довічного утримання. Що ОСОБА_1 і здійснила, обравши як підставу розірвання ОСОБА_5, неналежне виконання ОСОБА_2 його умов, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 756 ЦК України, у цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчужувана, не підлягають поверненню.Таким чином, ОСОБА_1 бажає розірвати ОСОБА_7, повернути собі квартиру і уникнути обовязку повернути чималі грошові кошти, які були затрачені ОСОБА_2, під час укладення та виконання цього ОСОБА_5. ОСОБА_1 отримуючи від ОСОБА_2 щомісяця у відповідності до умов укладеного ОСОБА_5, своєчасно та у повному обсязі, і навіть збільшену, з урахуванням інфляції та індексації, вартість матеріального забезпечення на їжу, одяг, необхідну допомогу, ліки - у розмірі 1500,0 гривень, отримуючи також від ОСОБА_2 гроші додатково на ті ж самі ліки та інші витрати.

Третя особа ОСОБА_3 заперечував проти поданого позову, підтримавши заперечення відповідача.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши сторін, свідків, суд вважає у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних причин. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень сторін, свідків, представлених письмових доказів.

10 квітня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_16 було укладено та посвідчено державним нотаріусом Пятої Одеської державної нотаріальної контори - ОСОБА_4 договір довічного утримання.

В судовому засіданні встановлено, що позивач підписала означений договір в нотаріальній конторі. Посилання на те, що її ввели в оману, не може вирішуватися судом, оскільки позов поданий не з підстав недійсності правочину, а з підстав розірвання договору довічного утримання.

Згідно тексту договору за п. 13 «текст договору на прохання сторін усно перекладений нотаріусом з української мови на російську».

Позивач погодилася з умовами договору, оскільки після його укладення з 10 квітня 2015 року не оспорювала його дійсність.

Відповідно до умов вказаного ОСОБА_5 ОСОБА_1 передає ОСОБА_16 у власність квартиру АДРЕСА_4, яка складається в цілому з двох житлових кімнат та підсобних приміщень загальною площею 58.60 кв. м., у тому числі житловою площею 32.1кв.м, взамін чого ОСОБА_16 зобовязалась забезпечувати відчужувача майна утриманням та доглядом довічно (п. 1 ОСОБА_5), а саме: довічно повністю утримувати ОСОБА_1 та забезпечувати її їжею, одягом, ліками, необхідною допомогою, зберігаючи в її безкоштовному довічному користуванні зазначену в договорі квартиру, окремо за свій рахунок сплачувати комунальні послуги (п. 5 ОСОБА_5).

Також пунктом 6 ОСОБА_5, встановлено, що вартість матеріального забезпечення (на їжу, одяг, необхідну допомогу, ліки) встановлена сторонами у розмірі 1500,0 гривень на місяць з урахуванням інфляції та індексації.

Зазначену суму ОСОБА_16 зобовязалась щомісячно перераховувати на поточний рахунок, відкритий 27 березня 2015 року у ПАТ Державний ощадний банк України за договором №43027115 на імя ОСОБА_1. У разі, якщо за станом здоровя відчужувач не може самостійно їх одержати, - на руки під розписку про одержання.

Також, умовами ОСОБА_5 (пункт 10) встановлено, що набувач зобовязаний у разі смерті відчужувача поховати його, та не має права до смерті відчужувана продавати, дарувати, міняти майно, передане за договором довічного утримання, укладати щодо нього договір застави, передавати його у власність іншій особі на підставі іншого правочину.

Згідно п. 8 ОСОБА_5, усі витрати за оформлення ОСОБА_5 платить набувач майна, а тому з ОСОБА_16 стягнуто 5272,62 гривень державного мита.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З моменту підписання договору та до сьогоднішнього дня ОСОБА_2 відповідно до умов укладеного договору добросовісно виконувала і продовжує виконувати у повному обсязі усі покладені на неї, відповідно до умов ОСОБА_5, обовязки.

ОСОБА_1 після укладення ОСОБА_5 залишилася і надалі проживати у квартирі, безоплатно користуючись житлом, власником якого стала ОСОБА_2 стала.

ОСОБА_2 відповідно до умов укладеного ОСОБА_5, щомісячно нараховувала ОСОБА_1 на її поточний банківський рахунок встановлену сторонами вартість матеріального забезпечення із урахуванням інфляції та індексації, а саме:

-16 квітня 2015 року, у розмірі 1500,0 гривень, за квитанцією № 43027115 (№81875671);

-12 травня 2015 року, у розмірі 1500,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№84429927);

-04 червня 2015 року, у розмірі 1500,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№86963898);

-13 липня 2015 року, у розмірі 1500,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№91097317);

-12 серпня 2015 року, у розмірі 1500,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№94413480);

-11 вересня 2015 року, у розмірі 1500,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№97735651);

-15 жовтня 2015 року, урозмірі 1550,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№101626076);

-16 листопада 2015 року, урозмірі 1550,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№105260371);

-16 грудня 2015 року, урозмірі 1550,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№108897762);

-12 січня 2016 року, урозмірі 1550,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№112329420);

-11 лютого 2016 року, у розмірі 1550,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№115631968);

-15 березня 2016 року, у розмірі 1550,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№119741195);

-13 квітня 2016 року, у розмірі 1550,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№123325351);

-16 травня 2016 року, у розмірі 1570,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№127349465);

-17 червня 2016 року, у розмірі 1570,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№131541057);

-25 липня 2016 року, у розмірі 1570,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№136184358);

-22 серпня 2016 року, у розмірі 1600,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№148281529);

-15 вересня 2016 року, у розмірі 1600,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№163515456);

-20 жовтня 2016 року, у розмірі 1600,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№185088706);

-21 листопада 2016 року,у розмірі 1600,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№204686149);

-21 грудня 2016 року,у розмірі 1600,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№223609306);

-20 січня 2017 року,у розмірі 1600,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№242711128);

-16 лютого 2017 року,у розмірі 1600,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№260406228);

-28 березня 2017 року, урозмірі 2000,0 гривень, включаючи 400,0 грн. - додатково на медикаменти, за квитанцією №43027115 (№270479193);

-27 квітня 2017 року,у розмірі 2000,0 гривень, включаючи 400,0 грн. - додатково на медикаменти, за квитанцією №43027115 (№275483744);

-29 травня 2017 року,у розмірі 1600,0гривень, за квитанцією №43027115 (№280716368);

-03 липня 2017 року,у розмірі 1650,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№286121815);

-25 липня 2017 року,у розмірі 1650,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№289704499);

-22 серпня 2017 року,у розмірі 1650,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№294458499);

-28 вересня 2017 року, у розмірі 1650,0 гривень, за квитанцією№43027115 (№301228089);

-25 жовтня 2017 року, у розмірі 1650,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№305335286).

Загальна сума матеріального забезпечення, яке було надане ОСОБА_1 з квітня місяця 2015 року по жовтень 2017 року включно, відповідно до умов ОСОБА_5, становить 48810,0 гривень.

ОСОБА_2 ОСОБА_14 ОСОБА_15, окрім вказаних коштів, додатково перераховувались на вказаний поточний рахунок грошові кошти у розмірі 4300,0 гривень на придбання лікарських засобів та виробів медичного призначення (2250,0 гривень):

-19 лютого 2016 року, урозмірі 1000,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№116484960);

-13 квітня 2016 року, урозмірі 450,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№123325533);

-28 березня 2017 року, урозмірі 400,0 грн., за квитанцією №43027115 (№270479193);

-27 квітня 2017 року, урозмірі 400,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№275483744);

на сплату послуг хатнього робітника (1200,0 гривень):

-16 лютого 2016 року, у розмірі 450,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№260407554);

-28 березня 2017 року, урозмірі 150,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№270479536);

-27 квітня 2017 року, урозмірі 600,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№275484632);

на оплату послуг електрика, послуг сантехніка щодо підключення пральної машини, послуг щодо установки дверного замка відповідно (850,0 гривень):

-21 грудня 2016 року, урозмірі 200,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№223611472);

-22 серпня 2016року,у розмірі 350,0 гривень, за квитанцією №43027115 (№148282784);

-20 січня 2017 року, у розмірі 300,0гривень, за квитанцією №43027115 (№242712651).

Задля покращення умов життя ОСОБА_1 знайшла через інтернет-мережу (на сайті ОLХ) жінку, яка надавала послуги щодо прибирання квартир, це - ОСОБА_9.

За згодою ОСОБА_1 ОСОБА_10 ОСОБА_11 винайняла для прибирання квартири, у якій проживала ОСОБА_1, а також для надання ОСОБА_1 іншої необхідної допомоги по господарству, прибиральницю та сплачувала їй шляхом перерахування на її банківську картку грошові кошти за надані послуги, витрати на проїзд та витрати на сплату банківської комісії щодо зняття грошей (2674,29 грн.), а саме:

-24 лютого 2017 року - 448,0 гривень, квитанція № 0785-6444-7370-0069;

-28 березня 2017 року - 562,0 гривні, квитанція № 0817-3525-8366-0140;

-19 квітня 2017 року - 504,51 гривні, квитанція № 0839-5469-2324-0208;

-22 травня 2017 року - 856,27 гривень, квитанція № 0872-5922-0985-0808;

-26 червня 2017 року - 303,51 гривні, квитанція № 0907-4147-2975-0241.

26 липня 2016 року на прохання ОСОБА_1 ОСОБА_10 ОСОБА_11 придбала для неї пральну машину «Samsung WF 6458 FL» за 3500,0 гривень, оплатила її доставку вартістю 200,0 грн. та підключення.

Надані ОСОБА_1 аптечні чеки на 17 аркушах формату А4, які є додатками до позову, на суму на які посилається відповідач як на свої витрати для ОСОБА_2, заперечувалися позивачем.

Також відповідно до умов укладеного між сторонами договору, ОСОБА_2 із банківського рахунку сплачено усі комунальні послуги (постачання газу, води, вивозу відходів тощо) та телефонний зв'язок щодо квартири АДРЕСА_2, а саме:

-за травень місяць 2015 року на загальну суму 149,27 грн.;

-за червень 2015 року - 623,21 грн.;

-за червень-липень 2015 року - 285,42 грн.;

-за липень-серпень 2015 року - 187,78 грн.;

-за липень-серпень 2015 року - 187,78 грн.;

-за серпень-вересень 2015 року - 292,85 грн.;

-за вересень 2015 року - 119,40 грн.;

-за жовтень 2015 року - 124,54 грн.;

-за жовтень-листопад 2015 року - 303,08 грн.;

-за грудень 2015 року та січень 2016 року - 92,10 грн.;

-за лютий-березень 2016 року - 87,42 грн.;

-за квітень-травень 2016 року -350,76 грн.;

-за червень 2016 року - 651,64 грн.;

-за липень 2016 року - 132,64 грн.;

-за липень-серпень 2016 року - 612,55 грн.;

-за серпень-вересень 2016 року - 297,05 грн.;

-за вересень-жовтень 2016 року - 380,98 грн.;

-за жовтень-листопад 2016 року - 614,76 грн.;

-за грудень 2016 року - 278,60 грн.

-за січень-лютий 2017 року - 914,49 грн.;

-за березень, березень, травень 2017 року - 973,00 грн.

-за травень, червень, липень 2017 року - 670,30 грн.;

-за липень 2017 року - 1053,89 грн.;

-за серпень 2017 року - 432,59 грн.;

-за вересень 2017 року - 440,30 грн.;

-за жовтень 2017 року - 334,19 грн.

Всього з моменту укладення ОСОБА_5 довічного утримання ОСОБА_2 сплачено комунальних послуг, якими користувалася ОСОБА_1 (та її квартиранти), на загальну суму - 10402,81 гривень.

На сьогоднішній день не існує заборгованості по комунальним послугам щодо квартири АДРЕСА_3. Довідкою Дільниці № 2 КП «ЖКС «Хмельницький» підтверджується відсутність боргів за вказаною квартирою станом на 01 жовтня 2017 року, а також рахунком на оплату за електроенергію за вересень 2017 року.

Таким чином, з моменту укладення ОСОБА_5 довічного утримання та станом на сьогоднішній день ОСОБА_2 виплачено на користь ОСОБА_1 грошових коштів на загальну суму - 74010,08 гривень.

ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_2, з чоловіком - третьою особою - ОСОБА_2 Рафаєлем, ігнорувалися її телефонні дзвінки, що самі вони їй місяцями не телефонували. Ця інформація не знайшла свого підтвердження, оскільки з номеру домашнього телефону ОСОБА_1 - , на телефони ОСОБА_2, з чоловіком надходила велика кількість її дзвінків. Самі подружжя ОСОБА_1 також часто телефонували, що підтверджується роздруківками телефонних операторів (рахунок Одеської філії ПАТ «УКРТЕЛЕКОМ» на імя ОСОБА_1 щодо номеру: ; «звіт для абонента» - ОСОБА_2 Рафаєля - вихідні дзвінки за період з 01 серпня 2014 року по 15 серпня 2017року на 27 аркушах; «звіт для абонента» - ОСОБА_2 Рафаєля вхідні дзвінки за період з 01 серпня 2014 року по 15 серпня 2017 року на 26 аркушах; роздруківка скргіншотів з сайту «Мій Київстар» щодо дзвінків з номеру і на номер телефону ОСОБА_1 - НОМЕР_3 на номериОСОБА_2 НОМЕР_1 та Рафаєля - НОМЕР_2, на 15-ти та на 23-х аркушах відповідно).

Твердження позивачки ОСОБА_1 щодо того, що вона перебувала (одразу з моменту укладення договору) і перебуває зараз у безпорадному стані, неспроможна себе обслуговувати і постійно потребує сторонньої допомоги не відповідає дійсності і ніяк не доводить, що виконання обовязків за ОСОБА_5, ОСОБА_2 є неналежним.

Відносини між сторонами складалися добре, допомогою ОСОБА_2 ОСОБА_14 ОСОБА_15 користувалася, претензій не мала, доки ОСОБА_2 не попросила її припинити нарешті поселяти квартирантів у квартирі, щодо якої укладено договір та в якій вона проживає. ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила факт проживання квартирантів, але зауважила, що це їй було необхідно для утримання себе.

Оскільки цивільно-правовий договір із орендарями житла не укладався, а грошові кошти за найм житла сплачувалися квартирантами та приймалися ОСОБА_1, перебування їх у квартирі було незаконним, що також мало привести до певних негативних наслідків.

ОСОБА_2 з цього приводу звернулася до Хмельницького ОП Малиновського ОП ГУНП у Одеській області із заявою від 22 червня 2017 року щодо вказаних обставин (копія відповіді від 27 липня 2017 року за вих. № 38/1-10694-ЕО).

ОСОБА_1 вказує на образливі вислови, грубощі та погрози з боку ОСОБА_2 на адресу ОСОБА_1, що даний факт зафіксовано поліцією, яка прибула на виклик у звязку зі сваркою (копія заяви від 20 червня 2017 року вх. М-256).

16 серпня 2017 року ОСОБА_2 подала запит на імя начальника Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_17 щодо отримання публічної інформації, у якому просила повідомити чи мав місце факт виклику поліції на екстрений номер «102» на адресу: АДРЕСА_5 саме 20 червня 2017 року та ким саме, тобто із зазначенням прізвища, імя та по-батькові громадянина, який здійснював даний виклик поліції.

Відповідно до отриманої від т.в.о. заступника начальника Управління - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення ОСОБА_18 відповіді на запит від 16 серпня 2017 року за вх. № 94 з/і щодо надання інформації відносно надходження 20 червня 2017 року на спецлінію «102» повідомлення стосовно виклику поліції за адресою: АДРЕСА_6, повідомлено, що згідно інтегрованої інформаційно-пошукової системи «Армор» повідомлення не надходило.

Частиною 3 статті 10 та частиною 1 статті 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказами, як вбачається зі статті 57 ЦК України (першої та другої її частин), є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 жодним чином не доведені ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, не надано жодних належних та допустимих доказів неналежного виконання ОСОБА_2 обовязків за ОСОБА_5 (ст. ст. 58, 59 ЦПК України).

ОСОБА_2 переоформила особові рахунки у відповідних службах на своє імя, оскільки умовами укладеного між сторонами ОСОБА_5 саме на ОСОБА_2 покладено обовязок сплачувати комунальні послуги за цією квартирою, договором довічного утримання не передбачена заборона на переоформлення цих рахунків.

У судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_19, ОСОБА_20, які підтвердили, що чоловіка ОСОБА_2 - ОСОБА_2 Рафаєль у житті ОСОБА_1, окрім численних та довгих телефонних розмов із нею, особисто постійно навідувався до ОСОБА_1, цікавився станом її здоровя, умовами побуту, привозив продукти та побутові засоби.

Посилання представника позивача на те, що відсутні докази того, що саме ОСОБА_1 доставлялися ці продукти ОСОБА_3 за адресою проживання позивача, оскільки ніхто із свідків не бачив факту їх передачі саме позивачу, критично оцінюються судом, оскільки стороною позивача на твердження свідків не надано жодного доказу, що ці продукти та побутові засоби в будинок, де проживає позивач, передавалися іншій особі.

Свідок ОСОБА_21, яка прибирала в квартирі, підтвердила, що саме відповідач запропонувала їй роботу прибиральниці в квартирі, де мешкає позивач, і їй сплачувала за ці послуги.

Представник позивача відмовився від виклику свідка ОСОБА_6, який був заявлений стороною позивача, а тому суд не приймає як доказ копію заяви ОСОБА_6, що поданий разом із позовною заявою.

Виходячи із приписів ч. ч. 1, 3, 4 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох чи більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. ОСОБА_7 є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. ОСОБА_7 є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобовязується забезпечувати відчужувана утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно із ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. ОСОБА_7 може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, ст. 755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувана або набувача.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (абз. 2 ч. 2 ст. 651 ЦПК України).

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені зазначеною нормою. Вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Таким чином, судом встановлено, що виконання обовязків ОСОБА_2 за ОСОБА_5 довічного утримання від 10 квітня 2015 року було належним та добросовісним, а тому в позові слід відмовити.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 16, 626, 638, 651, 744-755 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 15, 58 - 61, 128, 213, 215 ЦПК України, СУД

В И Р І Ш И В

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В.К.Гуревський