Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2136/17 Головуючий у суді І-ї інстанції Ясінський Л. Ю.
Доповідач Дуковський О. Л.
УХВАЛА

Іменем України

30.11.2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Карпенка О.Л. Єгорової С.М.

за участю секретаря: Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 03 жовтня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Грушківської сільської ради, Благовіщенської райдержадміністрації, ОСОБА_3, треті особи: державний нотаріус Благовіщенського районного нотаріального округу, приватний нотаріус Веліховська Тетяна Станіславівна Благовіщенського районного нотаріального округу про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до суду до Грушківської сільської ради, Благовіщенської райдержадміністрації, ОСОБА_3, треті особи: державний нотаріус Благовіщенського районного нотаріального округу, приватний нотаріус Веліховська Тетяна Станіславівна Благовіщенського районного нотаріального округу про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

В обґрунтування позову зазначав, що в АДРЕСА_1 проживали - його рідний дядько ОСОБА_5, його рідна бабка ОСОБА_10, його рідна тітка ОСОБА_7, ОСОБА_8 та він, що підтверджується довідкою Грушківської сільської ради Благовіщенського району від 17 травня 2017 року за №589. Після смерті дядька ОСОБА_5 залишилась спадщина на належну йому на праві приватної власності земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1. Оригінал правоустановлючого документа відсутній.

Після смерті ОСОБА_5, спадщину прийняла шляхом фактичного прийняття його мати ОСОБА_7, а після її смерті спадкоємцями по закону першої черги були: ОСОБА_9 та ОСОБА_7

Однак за невідомих позивачу обставин спадщина після смерті ОСОБА_5 була оформлена державним нотаріусом не на ОСОБА_7 - матір ОСОБА_5, а на тітку позивача, спадкоємця другої черги - ОСОБА_7, яка отримала на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом державні акти на право приватної власності на землю. ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, за життя склала заповіт на дану земельну ділянку на ім'я ОСОБА_3, якій було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Також зазначав, що ОСОБА_5 не отримував паспорта громадянина України, а тому не являється громадянином України, а є громадянином Казахстану. Оскільки ОСОБА_5 не був громадянином України він не мав права на отримання державного акта на землю, а тому державний акт підлягає визнанню недійсним. Всі наступні документи свідоцтво про право власності на землю в порядку спадкування за законом видане на ОСОБА_7 та свідоцтво право власності на землю в порядку спадкування за заповітом видане на ОСОБА_3 повинні бути визнані такими, що видані всупереч діючого законодавства та повинні бути скасовані.

ОСОБА_5 помер у вересні 1997 року то він не міг подавати у 2002 році заяву на виготовлення необхідної технічної документації для виготовлення державного акту на землю особисто, не мав права на отримання земельної ділянки, оскільки не був громадянином України.

Просив визнати розпорядження голови Ульяновської районної державної адміністрації від 25 лютого 2002 року №92-р протиправним та скасувати; визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії НОМЕР_2 виданий на ім'я ОСОБА_5; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видане на ім'я ОСОБА_7 від 18 жовтня 2004 року державним нотаріусом Ульяновської Державної нотаріальної контори; визнати недійсним та скасувати державний акт серія НОМЕР_3 виданий на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 жовтня 2007 року на ОСОБА_7; визнати недійсним та скасувати державний акт серія НОМЕР_4 виданий на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 жовтня 2007 року на ОСОБА_7; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину видане приватним нотаріусом Благовіщенського нотаріального округу Веліховською Т.С. на ОСОБА_3 від 17 березня 2017 року; повернути дану земельну ділянку у розпорядження Грушківської сільської ради Благовіщенського району Кіровоградської області.

Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 03 жовтня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення його позовних вимог. Зазначає, що ухвалюючи рішення у справі про відмову у задоволенні позову суд неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, порушив вимоги щодо повноти і всебічності з'ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення спору. Зазначає, що померлий ОСОБА_5 не мав права на отримання державного акта на право приватної власності на землю, оскільки не був громадянином України. Незаконне отримання державного акта на право приватної власності на землю призвело до незаконного отримання в спадщину даної земельної ділянки. Також зазначає, що після задоволення його позовних вимог у нього виникне законний інтерес та право звернутися до суду з заявою про продовження йому терміну для прийняття спадщини та на прийняття спадщини після смерті його дядька ОСОБА_5, як спадкоємця за законом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників позивача, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили її задовольнити та пояснення представника відповідача, який просив відхилити апеляційну скаргу, колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не ставилася позовна вимога про визнання за ним права власності в порядку спадкування, а тому вимоги заявлені в позові є передчасними і задоволенню не підлягають, тому що ОСОБА_2 не є власником спадкового майна і визнання за ним такого права не ставилося.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.10.2004 року, виданого державним нотаріусом вбачається, що 25 вересня 1997 року помер ОСОБА_5 спадкоємицею стала його сестра ОСОБА_7 Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки № 901 площею 2,73 гектарів в межах згідно з планом, яка знаходиться на території Грушківської сільської Ради, Ульяновського району Кіровоградської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної ОСОБА_5 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_5 виданого голою Ульяновської РДА від 26 березня 2002 року на підставі розпорядження голови Ульяновської РДА від 25 лютого 2002 року за №92 - р та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за НОМЕР_6 (а.с.8).

З державного акта на право приватної власності на землю серія НОМЕР_7 вбачається, що ОСОБА_5на підставі розпорядження голови Ульяновської РДА від 25.02.2002 року №92 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,73 гектарів в межах і згідно плану. Земельна ділянка розташована на території Грушківської сільради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.11).

В матеріалах справи міститься копія спадкової справи після смерті ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року і з свідоцтва про право на спадщину за заповітом вбачається, що спадкоємицею зазначеного у заповіті майна стала ОСОБА_3, а саме земельної ділянки, що отримала померла у спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 (а.с. 30-72). ОСОБА_2 з будь якими заявами про прийняття спадщини після смерті свого дядька - ОСОБА_5 та тітки ОСОБА_7 не звертався.

Доводи позивача, що ОСОБА_5 не був громадянином України спростовуються листом Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Благовіщенського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану від 29.09.2017 року №2225-14.1-04-05 з якого вбачається, що смерть ОСОБА_5 зареєстрована 29.09.1997 року, Грушківською сільрадою Ульяновського району Кіровоградської області актовий запис №20. У графі «громадянство» актового запису про смерть зазначено громадянство померлого - «громадянин України» (а.с.134).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом. Одним із таких способів є визнання права ( частина 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки ОСОБА_2 не ставилася вимога про визнання за ним права власності в порядку спадкування, а тому вимоги про визнання недійсним розпорядження РДА, визнання недійсними та скасування державних актів на право приватної власності на землю, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом є передчасними.

Крім того, загальними зборами господарства на території якого знаходилася земельна ділянка, місцевими органами самоврядування, Благовіщенською РДА, органами прокуратури та іншими органами, які контролюють земельні правовідносини, не ставилося питання про правомірність, як включення ОСОБА_5 у список осіб, що мають право на земельну часту (пай) так і отримання безпосередньо зазначеної земельної ділянки та правоустановчого документа на земельну ділянку.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального чи процесуального права, а відтак є незаконним.

Апеляційний суд згідно вимог цивільно-процесуального законодавства перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до ч. 1 ст.308 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 304, 307,308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 03 жовтня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: О.Л Дуковський

Суддя: О.Л. Карпенко

Суддя: С.М. Єгорова