Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/4023/17 Головуючий у 1 інстанції: Зарютін П.В.
Є.У.№ 336/4482/17 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

при секретарі: Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2017 року у справі за позовом Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя до ОСОБА_3 про стягнення надмірно виплаченої пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

У серпі 2017 року Шевченківське обєднає управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя звернулося до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначало, що ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя (далі управління) за первинним призначенням пенсії по інвалідності із заявою від 08.01.2013 року.

На день призначення пенсії по інвалідності загальний стаж відповідача складав 27 коків 11 місяців 29 днів (зараховано по 28.01.2012 року). Заробітну плату було обчислено за даними системи персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 року по 28.01.2012 року. Під час призначення пенсії було застосовано показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2012 рік 2368,70 грн., пенсію було нараховані згідно довідки МСЄК по 31.12.2013 року.

25.02.2014 року ОСОБА_3 повторно звернувся за призначенням пенсії за віком, оскільки звернення відбулось у трьохмісячний термін з дня досягнення пенсійного віку та на час досягнення пенсійного віку (26.11.2013 року) пенсіонер отримував пенсію по інвалідності, то у даному випадку згідно п. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватись заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, тобто показник який зараховувався під час пенсії по інвалідність, а саме за 2012 рік.

Проте, після здійснення вищезазначеного перерахунку, при переведенні на пенсію за віком програмним забезпеченням помилково при розрахунку заробітної плати застосовано показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2013 рік (2700,68 грн.) замість 2012 року (2368,70 грн.), у результаті чого утворилась переплата пенсії у сумі 6863,18 грн. за період з 01.11.2013 року по 28.02.2017 року.

Посилаючись на зазначені обставини просило суд, стягнути з відповідача суму надмірно виплаченої пенсії у розмірі в розмірі 6863,18 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2017 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, Шевченківське обєднає управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін. За її змістом Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції установлено що відповідач ОСОБА_3 є пенсіонером, отримує пенсію за віком, звернувся до Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в м. Запоріжжя (далі управління) за первинним призначенням пенсії по інвалідності із заявою від 08.01.2013 року. На день призначення пенсії по інвалідності загальний стаж відповідача складав 27 коків 11 місяців 29 днів (зараховано по 28.01.2012 року). Заробітну плату було обчислено за даними системи персоніфікованого обліку за період з 01.07.2000 року по 28.01.2012 року. Під час призначення пенсії було застосовано показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2012 рік 2368,70 грн., пенсію було нараховані згідно довідки МСЄК по 31.12.2013 року.

25.02.2014 року ОСОБА_3 повторно звернувся за призначенням пенсії за віком, оскільки звернення відбулось у трьохмісячний термін з дня досягнення пенсійного віку та на час досягнення пенсійного віку (26.11.2013 року) пенсіонер отримував пенсію по інвалідності, то у даному випадку згідно п. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватись заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, тобто показник який зараховувався під час пенсії по інвалідність, а саме за 2012 рік.

Проте, після здійснення вищезазначеного перерахунку, при переведенні на пенсію за віком програмним забезпеченням помилково при розрахунку заробітної плати застосовано показник середньої заробітної плати в галузях економіки за 2013 рік (2700,68 грн.) замість 2012 року (2368,70 грн.), у результаті чого утворилась переплата пенсії у сумі 6863,18 грн. за період з 01.11.2013 року по 28.02.2017 року.

Зазначену суму позивач просив стягнути з відповідача як отриману ним безпідставно.

Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонерам добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду або в судовому порядку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що стягнення надміру сплаченої пенсії можливе тільки за двох умов: зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Даний перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд правильно послався на положення ст. ст. 1212 ЦК, 1215 ЦК, за яки особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Натомість за статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

Аналізуючи положення чинного законодавства, суд першої інстанції правильно визначив, що у зазначеній нормі права відсутнє визначення поняття «рахункова помилка». У Кодексі законів про працю України міститься згадка про лічильну помилку при виплаті заробітної плати, що на думку колегії суддів є синонімічним до поняття «рахункова помилка».

У постанові Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 2009 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» надається роз'яснення поняттю лічильної (рахункової) помилки - це помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків. До лічильних помилок, наприклад, належить неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період, тощо. Не можуть вважатися ними не пов'язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем не доведено, що переплата пенсії сталася внаслідок рахункової помилки та те, що відповідач, набуваючи переплату пенсії, діяв недобросовісно.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції що відсутній факт недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів, які є пенсійною виплатою та не встановлено й наявності рахункової помилки, а тому відповідно до статті 1215 ЦК України позов задоволенню не підлягає.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки висновків суду першої інстанції та не спростовують їх.

Керуючись ст. ст. 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Шевченківського обєднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 вересня 2017 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: