Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 грудня 2017 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Григоренка М.П.,

суддів : Ковальчук Н.М., Шимків С.С.,

секретар судового засідання Москалик Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 лютого 2017 року в справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И Л А :
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 24 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено та стягнуто на користь останнього із військової частини НОМЕР_1 98 797 грн. 32 коп., в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди, яку позивач зазнав в результаті пошкодження його автомобіля під час дорожньо-транспортної пригоди 30 вересня 2015 року, яка виникла в результаті винних дій військовослжубовця вказаної військової частини ОСОБА_2 , а також 987 грн. 98 коп. в рахунок відшкодування судових витрат.

Не погодившись із вказаним рішенням, військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій вказує, що при прийнятті свого рішення суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги той факт, що огляд та оцінка пошкодженого транспортного засобу позивача була проведена без участі представника військової частини НОМЕР_1 , про час і місце проведення якої відповідач у встановленому порядку повідомлений не був, а тому це викликає сумнів щодо достовірності та неупередженість наданих ОСОБА_1 доказів про розмір завданої йому майнової шкоди.

_____________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1399/2017 Головуючий у 1 інстанції : Панас О.В.

Доповідач : Григоренко М.П.

Судом першої інстанції безпідставно не було прийнято до уваги їхні доводи щодо наданої ремонтної калькуляції №114/15, відповідно до якої основна сума шкоди складається із запасних частин, які підлягають заміні, а саме: натягувачі паса безпеки (лівий та правий) на суму 5391,18 кожний, паси безпеки (лівий правий) 7915,75 кожний, датчики повітряних подушок (лівий правий)на суму 2982,24 кожний, прилад управління подушками безпеки на суму 14424,46. Але не надано жодних відомостей про те, що ці складові автомобіля були пошкоджені, фото таблицею пошкоджень автомобіля від 15.10.2015 року жодним чином не підтверджує спрацювання подушок безпеки.

Також зазначає, що відсутність пасажира взагалі унеможливлює спрацювання ременів безпеки, а зображені на фото ремені безпеки, які були застебнуті за сидінням водія вказують на те, що самим водієм було порушено вимоги пункту «в» статті 2.3 постанови КМУ «Про правила дорожнього руху», в якій вказано, що на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки, є обов`язком для водія. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того водіям-інвалідам, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Із цих підстав просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове про відмову в позові.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивач вказує, що оскаржуване рішення вважає законним та обгрунтованим, а тому просить залишити його без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Повністю задовільняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що військова частина НОМЕР_1 має сплатити позивачу 98 797 грн. 32 коп., в рахунок відшкодування майнової шкоди, яка була завдана останньому із вини військовослужбовця вказаної військової частини під час виконання службових обов`язків.

При цьому, суд першої інстанції також дійшов висновку, що позивач довів належними та допустимими доказами розмір завданих йому майнових збитків.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції можна погодитись лише частково.

Не ставлячи під сумніви те, що відповідач має відшкодувати позивачу різницю невідшкодованої майнової шкоди, яка залишилась невідшкодованою за рахунок страхового відшкодування, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції невірно визначив розмір такого відшкодуванння, оскільки частина цієї шкоди не доведена належними та допустимими доказами.

Так, на підвтердження розміру завданих майнових збитків, позивач посилається на звіт про оцінку автомобіля від 01 липня 2016 року (а.с. 11), ремонтну калькуляцію, складену 21 жовтня 2015 року (а.с. 19- 22) та протокл огляду транспортного засобу від 15 жовтня 2015 року.

Звіряючи дані вищевказаних документів між собою, колегія суддів встановила, що в протоколі огляду транспортного засобу від 15 жовтня 2015 року, відсутні будь-які дані щодо пошкодження датчиків повітряних подушок (лівий правий), а також приладу управління подушками безпеки.

Даний доказ, на розсуд колегії суддів, має переважне значення у порівнянні із іншими доказами, оскільки він є первинним документом і всі наступні документи з приводу визначення розміру збитків мають з ним узгоджуватись.

Крім того, у вищевказаному протоколі огляду транспортного засобу зазначено про спрацювання двох ременів безпеки.

В той же час, із наявних у справі фотознімків (а.с. 30) видно, що спрацювання ременів безпеки відбулось в той момент, коли позивачем було використано їх не за прямим цільовим призначенням, а зафіксовано позаду сидіння водія та пасажира.

В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б вказували на те, що вихід із ладу ременів безпеки знаходяться у безпосередньому причинному зв`язку із неправомірними діями водія іншого транспортного засобу ОСОБА_2 , а не у зв`язку із їх використанням позивачем не за прямим призначенням і що їх пошкодження відбулось би у любому випадку, незалежно від того, у якому положенні вони були зафіксовані.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин, на переконання колегії суддів, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо відшкодування йому майнової шкоди, яка полягає у пошкодженні двох натягувачів пасів безпеки, двох пасів безпеки, двох датчиків повітряних подушок та приладу управління подушками безпеки, всього на загальну суму 47002 грн. 80 коп., не підлягають задоволенню, через їх недоведеність, у зв`язку із чим оскаржуване рішення підлягає зміні, шляхом зменшення суми відшкодування, яке підлягає стягненню із відповідача на користь позивача, з 98797 грн. 32 коп. до 51794 грн. 52 коп.

В решті оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене із додержанням вимог закону, оскільки сторона відповідача не спростувала належними та допустими доказами факт завдання позивачу майнової шкоди, на загальну суму 101794 грн. 52 грн., з яких 50000 грн. було відшкодовано позивачу МТСБУ.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :
Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 24 лютого 2017 року змінити, зменьшивши розмір відшкодування майнової шкоди, яке підлягає стягнненню із військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 з 98797 грн. 32 коп. до 51794 грн. 52 коп.

В решті оскаржуване рішення залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 514 грн. 80 коп., в рахунок відшкодування судовох витрат, понесених у зв`язку із оплатою судового збору за подання апеляційної скарги, пропорційно до розміру задоволенних вимог апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий М.П. Григоренко

Судді : Н.М. Ковальчук

С.С. Шимків