Провадження 2/127/5603/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2017 року

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Константинові А.К.

з участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, -

в с т а н о в и в:

позов мотивований тим, що 29.04.2016 року за участю автомобілів «Мерседес» держномер АВ 8437ВС (постраждалий в ДТП) під керуванням ОСОБА_2 та забезпеченого автомобіля «Ніссан», держномер АВ 4676ВО, під керуванням ОСОБА_1 сталася ДТП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.05.2016 року ОСОБА_1 було визнано винним за ст. 124 КУпАП та накладено штраф.

Дана ДТП є страховим випадком відповідно до умов договору.

Позивач на підставі страхового акту та розрахунку суми страхового відшкодування до нього здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілого ОСОБА_2 в розмірі 15 493,13 грн.

Відповідно до ст. 979, 1166, 993, 1187 ч. 2, 1188 ч. 1 п. 1 ЦК України, ст. 27 ЗУ «Про страхування», позивач просив стягнути з відповідача суму в порядку регресу в розмірі 15 493,13 грн. та 1600 грн. судового збору.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3, діючий на підставі довіреності № 1130 від 22.08.2017 року, не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечив.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав. Суду пояснив, що з його вини сталась ДТП. Оскільки його автомобіль був зареєстрований в ПрАТ «СК «ПЗУ» на підставі полісу АЕ/9095231 потерпілому ОСОБА_2 було виплачене страхове відшкодування. Наголосив, що підстав для стягнення з нього коштів в порядку регресу немає, оскільки він порушив ПДР і допустив зіткнення в зв`язку з недотриманням інтервалу, а не через незадовільний технічний стан автомобіля, тому вимоги страхової компанії вважає безпідставними. Зауважив, що доказів неналежного технічного стану його автомобіля немає, в зв`язку з цим просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 27.09.2015 року між ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_1 був укладений договір страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і виданий поліс № АЕ 9095231 (а.с. 6). Забезпеченим транспортним засобом є автомобіль «Ніссан», 1999 р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

29.04.2016 року о 15.30 год. в м. Вінниці по вул. Островського, 71, водій автомобіля «Ніссан», держномер АВ 4676ВО - ОСОБА_1 порушив п. 13.1 ПДР і не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Мерседес» держномер АВ 8437ВС, під керуванням ОСОБА_2, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.05.2016 року № 127/9529/16-ц ОСОБА_1 було визнано винним в порушенні ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн (а.с. 24).

Згідно аварійного сертифікату № РZU/1205/16-167581 складеного 11.05.2016 року, дата оцінки 29.04.2016 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Мерседес» держномер АВ 8437 ВС складає 90072,00 грн., розмір матеріальних збитків, заподіяних пошкодженням ТЗ «Мерседес» держномер АВ 8437 ВС в результаті його пошкодження під час ДТП складає 42 439,00 грн., утилізаційна вартість даного автомобіля складає 57 217,79 грн. (а.с. 26-32).

Згідно з розрахунком страхового відшкодування до страхового акту №UА022/L01/01 розмір збитку потерпілого ОСОБА_2 становить 15 493,13 грн. (а.с. 44). Дана сума була сплачена ОСОБА_2 відповідно платіжного доручення № 43556 від 05.07.2016 року (а.с. 25).

Регресна вимога про відшкодування 15 493,13 грн. на підставі п.п. «г» п. 38.1.1. ч. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) була направлена ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на імя ОСОБА_1 12.09.2016 року (а.с. 45).

Дану вимогу ОСОБА_4 отримав особисто 16.09.2016 року (а.с. 46), проте кошти позивачу не сплатив.

Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язальні правовідносини, тому при вирішенні спору суд застосовує відповідні норми Закону України «Про страхування», «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ЦК України.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно із статтею 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має

право подати регресний позов: п. 38.1.1. до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом

лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; б) якщо він керував транспортним засобом без права на

керування транспортним засобом відповідної категорії;

в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його

участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від

проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану

алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або щодо вживання

лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або

вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх

основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу

аптечки або призначені медичним працівником); г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону; д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування).

Разом з тим, позивач не довів підстав для відшкодування ОСОБА_1 шкоди в порядку регресу.

Звертаючись з досудовою вимогою, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» зазначило підставу відшкодування - п. «г» п. 38.1.1 ст. 38 Закону (якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху), проте доказів в підтвердження того, що ДТП сталась в зв`язку з невідповідністю технічного стану та обладнання транспортного засобу «Ніссан», держномер АВ 4676ВО, вимогам ПДР позивач не надав.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.05.2016 року було встановлено, що ДТП сталась внаслідок порушення ОСОБА_1 п. 13.1 ПДР України (водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу), і дані обставина в силу ст. 61 ЦПК України не потребує доказування.

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки позивачем не доведені позовні вимоги, а підстав, визначених ст. 38 Закону, для стягнення з ОСОБА_1 суми в порядку регресу немає, позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати слід залишити за позивачем.

Керуючись Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 993, 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 61, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

в задоволенні позову відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: