Справа № 464/6906/17
пр.№ 2/464/1795/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.2017 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Горбань О.Ю.

при секретарі судових засідань Гаврилишин О.Б.

за участю: позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовує позов тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого є син - ОСОБА_4, який займається боксом, відвідує приватні заняття із української та іноземної мов, математики. Відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає і фактично дитина повністю перебуває на утриманні позивача. Просить позов задовольнити.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд такі задовольнити, дала пояснення аналогічні позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, зазначив, що не відмовлявся від виконання своїх батьківських обов'язків по утриманню дитини. Зазначив, що працює приватним підприємцем і має середньомісячний дохід близько 8000 грн. Згідний на стягнення аліментів в розмірі 1000 грн. щомісячно.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1.

Згідно ст. 141 СК України мати батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків, передбачених ч. 2 ст. 51 Конституції України, також закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України, на батьків покладено обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Це положення відображене в українському законодавстві. Зміст глави 15 СК України вказує на обов'язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов'язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.

Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

В пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Враховуючи матеріальний стан відповідача, потреби дитини, її стан здоров'я та вік, суд приходить до висновку, про те що слід стягувати аліменти з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини і до досягнення дитиною повноліття в твердій грошовій сумі. Тому суд погоджується із доводами позивача про те, що аліменти мають бути стягнуті на дитину у твердій грошовій сумі.

Разом з тим, суд вважає необгрунтованим розмір аліментів, заявлений позивачем. Доводи позивача про необхідність стягувати аліменти в розмірі 3000 грн. у зв'язку з тим, що вона несе додаткові витрати на духовний розвиток дитини, не можуть бути підставою для визначення розміру аліментів, оскільки у відповідності до положень ст.185 СК України позивач вправі заявити вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Витрати на духовний розвиток дітей в розумінні ст.185 СК України є додатковими, оскільки пов'язані з розвитком здібностей дитини.

У відповідності до ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Таким чином, враховуючи матеріальний стан відповідача, який визнав, що має щомісячний дохід, є приватним підприємцем, потреби сина, його стан здоров'я, а також те, що відповідач є здоровий працездатний чоловік і зобов'язаний нести рівний із позивачем обов'язок стосовно належного утримання дитини, суд приходить до переконання про те, що саме розмір аліментів на дитину в сумі 2000 грн. щомісячно, з врахуванням також наданої допомоги матір'ю дитини, здатний забезпечити дитині належні умови для існування.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд присуджує аліменти на дитину з дня пред'явлення позову, а саме з 17.10.2017.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

При цьому, суд вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів може бути збільшено за рішенням суду у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Крім цього, на підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн., від сплати яких звільнена позивач.

На підставі ст.ст. 141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України, та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 174, 208, 209, 212-215, ч.1 ст.367 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з 17.10.2017 і до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів стягуваний у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 640 грн. в дохід держави.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 10 днів після його проголошення.

Суддя О.Ю. Горбань