Провадження №2/592/2797/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2017 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі: головуючого судді - Алфьорова А.М., за участю секретаря - Літовченко С.М., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним позов, свої позовні вимоги мотивує тим, що 11.09.2017 р. вона передала відповідачу суму грошей у розмірі 13000 грн. в рахунок майбутніх платежів згідно домовленості між сторонами щодо укладання у майбутньому договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, що підтверджується відповідною розпискою. На даний час договір купівлі-продажу вищезазначеної квартири між сторонами не укладений. Відповідач у добровільному порядку коштів не повернув. Просить суд: стягнути з відповідача на його користь грошові кошти у сумі 13000 грн.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася. Від представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, будучи повідомлений про час та місце розгляду справи через оголошення у пресі - газеті «Сумщина» № 47 від 23.11.2017 р. у судове засідання не з'явився. Будь-яких клопотань про відкладення у цей день розгляду справи від нього не надійшло.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.09.2017 р. позивач ОСОБА_1 передала ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 13000 грн. в рахунок майбутніх платежів згідно домовленості між сторонами щодо укладання у майбутньому договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, що підтверджується відповідною розпискою /а.с.4/.

На момент звернення позивача ОСОБА_1 до суду кошти відповідачем ОСОБА_2 не повернуті.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов'язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Таким чином, суд дослідивши достовірність та допустимість доказів, прийшов до обґрунтованих висновків, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 640 грн. 00 коп. та витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 200 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214 ЦПК України, ст.ст. 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у сумі 13000 (тринадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп. та витрати пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у сумі 200 (двісті) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.М. Алфьоров