Справа № 524/8818/15-ц
Провадження №2/524/19/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2017 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді Кривич Ж.О.,

при секретарі - Коваль Т.М.,

з участю ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року ОСОБА_5 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 та,? посилаючись на ст. ст. 215, 216, 225 та 1257 ЦК України, просила суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_7 31.07.2004р., реєстровий № 11937.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримала, суду пояснила, що 28.04.2015 року помер чоловік ОСОБА_5 ОСОБА_6 Подружжю на праві спільної сумісної власності належала однокімнатна квартира АДРЕСА_1. Після смерті чоловіка зясувалось, що 31.07.2004 року він залишив заповіт на імя свого сина від іншого шлюбу - ОСОБА_1 Позивач вважає заповіт недійсним, оскільки ОСОБА_6 внаслідок кількох перенесених інсультів не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними.

Відповідач ОСОБА_1 позов не визнав, суду пояснив, що принаймні на час складання заповіту батько був психічно здоровою людиною. Батько сам зателефонував йому, сказав, що ОСОБА_5 забула заховати його паспорт і запропонував піти до нотаріуса, щоб оформити договір дарування спірної квартири. Нотаріус ОСОБА_7 відмовився посвідчувати такий договір, пояснивши, що не можна залишати батька без житла. Відповідач стверджував, що ОСОБА_6 залишив заповіт на його користь тому, що це повністю відповідало його волі передати квартиру у власність саме йому, а дружину у такий спосіб «покарати». Зазначав також, що спілкувався з батьком постійноі може стверджувати, що інсульти завдали шкоду фізичному здоровю ОСОБА_6, але його психічний стан був нормальним.

Третя особа приватний нотаріус ОСОБА_8 в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлявся належно.

Представник третьої особи приватного нотаріуса ОСОБА_9 ОСОБА_4 вважав позов таким, що не підлягає задоволенню. Свою позицію обґрунтував тим, що в основу висновку судової психіатричної експертизи були покладені спостереження за хворим лікаря ОСОБА_10, який давно не працює психіатром, не має достатньої кваліфікації у цій галузі медичної науки і навіть не був дільничним лікарем ОСОБА_6

Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, встановив такі фактичні обставини справи:

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 уклали шлюб 10 лютого 1996 року у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 77 (т.1, а.с. 7). 27 березня 1996 року ОСОБА_6 купив однокімнатну квартиру АДРЕСА_2, де подружжя постійно проживало (т.1, а.с. 8,9).

Відповідач ОСОБА_1 є сином ОСОБА_6 від іншого шлюбу. 31 липня 2004 року ОСОБА_6 заповів йому все своє майно. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_7, реєстровий № 11937 (т.1, а.с. 64). Між ним та ОСОБА_5 склалися тривалі неприязні стосунки, що підтверджується матеріалами закритих кримінальних проваджень за заявами ОСОБА_1 про завдання йому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень та умисне невиконання нею рішення суду.

За життя ОСОБА_6 хворів на гіпертонічну хворобу, лікувався в умовах стаціонару медичних закладів, переніс кілька інсультів. З 1999 року мав другу групу інвалідності безстроково по загальному захворюванню. Перебував під наглядом у Кременчуцькому обласному психоневрологічному диспансері з 2014 року з приводу психічних, включаючи симптоматичні, психічні розлади.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука від 7 квітня 2015 року ОСОБА_6 було визнано недієздатним; ОСОБА_5 призначено його опікуном (т.1, а.с. 13).

28 квітня 2015 року ОСОБА_6 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 (т.,1 а.с. 4).

За клопотанням позивача у справі було призначену посмертну судову психіатричну експертизу. Згідно висновку комісії експертів від 10 жовтня 2016 року (т.1, а.с. 117-138) ОСОБА_6, складаючи 31 липня 2004 року заповіт, страждав на стійкий хронічний психічний розлад у вигляді помірно вираженої судинної деменції. В силу наявного у нього стійкого психічного розладу не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Відповідач піддав сумніву висновки комісії експертів, у підгрунтя яких було покладено медичну картку зі спостереженнями за хворим ОСОБА_6 лікаря ОСОБА_11 На думку відповідача та його представника, лікар загальної практики ОСОБА_10, який не працював психіатром у державному (комунальному) медичному закладі, не мав необхідної кваліфікації та не мав права у приватному порядку надавати ОСОБА_6 психіатричну медичну допомогу.

Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що має освіту лікаря-психіатра, тривалий час займався приватною медичною практикою, неодноразово підвищував кваліфікацію лікаря-психіатра (т.2, а.с. 12-17). ОСОБА_6 спостерігав з 2000 року, був запрошений його дружиною ОСОБА_5 Тривалий час знайомий також з сином ОСОБА_6 - відповідачем ОСОБА_1 Свідок підтвердив, що його спостереження однозначно давали підстави вважати ОСОБА_6 у період складання оспорюваного правочину таким, що страждав на судинну деменцію на резидуально-органічному фоні (остаточні явища перенесених гострих порушень мозкового кровообігу).

Допитані в судовому у засіданні експерти ОСОБА_12 та ОСОБА_13, підтримали свій висновок про психічний стан ОСОБА_6, пояснили, що до компетенції комісії лікарів не входить вирішення питання належності наданих судом для дослідження медичних документів. Дані медичної документації, яку вів лікар-психіатр ОСОБА_10, не протирічать даним іншої медичної документації, яка була надана у розпорядження експертів. Спостереження лікаря ОСОБА_10, висновки про психічний стан ОСОБА_6, відображені в амбулаторній картці, відповідають звичайному перебігу захворювання, яким страждав ОСОБА_6 Експерти також звертали увагу суду на ту обставину, що наявність інтелектуально-мнестичних порушень зафіксовано раніше іншими лікарями. Так, лікарі МСЕК при огляді ОСОБА_6 9 серпня 1999 року констатували: порушена память, головокружіння, головний біль. Діагноз гіпертонічна хвороба ІІІ ст. … з вестибуло-атактичним синдромом, мнестичними порушеннями середньої ступені важкості… (т.1, а.с. 136).

Суд розяснив відповідачу, що у відповідності до статей 10, 27, 145 ЦПК України він має право заявити клопотання про призначення у справі повторної судово-психіатричної експертизи. Проте, ОСОБА_1 такого клопотання не заявив, інших обгрунтувань, крім зазначених, своєї незгоди з висновком проведеної судово-психіатричної експертизи не навів.

Суд, вирішуючи спір, виходить з положень частини першої статті 225 ЦК України про те, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі…У разі недійсності заповіту спадкоємець, який за цим заповітом був позбавлений права на спадкування, одержує право на спадкування за законом на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 215 218 ЦПК України, - суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним задовольнити.

Визнати недійсним заповіт ОСОБА_6, посвідчений приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу ОСОБА_7 31.07.2004 року за № 8618863, зареєстрованого в реєстрі за № 11937.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, сплачений судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя: