Провадження № 2/161/4339/17
У Х В А Л А

21 листопада 2017 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

судді Івасюти Л.В.

при секретарі Царюк Н.М.

з участю представника позивача Тітаренко О.О.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОЛОГІЯ БАЗАЛЬТУ" до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки, у зв'язку із набуттям права власності на об'єкт нерухомого майна,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області перебуває справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХНОЛОГІЯ БАЗАЛЬТУ" до ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки, у зв'язку із набуттям права власності на об'єкт нерухомого майна.

В судовому засіданні представник відповідача заявив відвід головуючому у справі, мотивуючи тим, що суддя Івасюта Л.В. незаконно винесла ухвалу про накладення арешту на спірні земельні ділянки, які належать на праві власності відповідачу, порушивши принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, принцип змагальності , стала на сторону позивача.

Так, суддя , в порушенні вимог Закону, винесла ухвалу про забезпечення позову 30.10.2017р., а провадження по справі відкрито 12.10.2017р. Зазначене свідчить про узгодженість дій позивача та суду, проведенні певних перемовин та домовленостей.

Крім того, суддя Івасюта Л.В. відмовила в судовому засіданні 14.11.2017р. відповідачу в скасуванні заходів забезпечення позову, незважаючи на всі аргументи та доводи.

Суддею, всупереч вимог ст.ст. 119, 207 ч.1 п.8 ЦПК України не залишено без руху вищевказаний позов, у зв'язку з несплатою позивачем в повній мірі судового збору.

Крім цього, лише після неодноразових та наполегливих клопотань сторони відповідача про відкладення розгляду справи та неможливості вирішення клопотання про призначення експертизи, суд відклав розгляд справи.

Зазначені обставини, на думку представника відповідача, свідчать про прихильність судді Івасюти Л.В. до сторони позивача, її упередженість та особисту заінтересованість при розгляді даної справи, що є підставою для її відводу.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення відводу.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, прийшов до наступного.

Згідно ст.20 ЦПК України, суддя не може брати брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо: під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі; якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї або близькими родичами між собою.

Згідно ст.10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, роз'яснює особам, які беруть участь у справі їх права та обов'язки,попереджує про наслідки вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Під час розгляду справи, судом роз'яснено представнику позивача його право доплатити судовий збір, що не може свідчити про прихильність головуючого до сторони позивача, а було метою усунення недоліків позовної заяви; така позиція суду ґрунтується на вимогах ст. 207 ч.1 п.8 ЦПК України.

Судом, за клопотанням представника відповідача, двічі оголошувалась перерва в судовому засіданні, для його ознайомлення з додатковими доказами, наданими представником позивача, а саме: копією технічного паспорту, яка складається з декількох сторінок і не потребує тривалого часу для їх вивчення.

Відмова суду представнику відповідача у скасуванні заходів забезпечення позову не відноситься до передбачених ст.20 ЦПК України підстав для відводу головуючого, а є процесуальною дією суду, тим більше, що ухвала про забезпечення позову відповідачем може бути оскаржена відповідно до вимог ст.292 ЦПК України в апеляційному порядку.

Безпідставними є твердження представника відповідача про перемовини та узгодженість дій головуючого, у зв'язку з накладенням арешту на спірні земельні ділянки, з порушенням передбачених ст.153 ЦПК України строків, оскільки в даному випадку ймовірно порушені права позивача.

Таким чином, аналізуючи наведене, суд вважає доводи представника відповідача про відвід головуючого у справі надуманими, безпідставними та такими, що ґрунтуються лише на його припущеннях.

Доказів, які б свідчили про упередженість головуючого у справі чи особисту зацікавленість на стороні позивача представником відповідача не надано, а тому в задоволенні його заяви про відвід головуючого у справі слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 24-25 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Відмовити представнику відповідача у задоволенні заяви про відвід головуючого у справі.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта