Справа № 344/7666/17
Провадження № 22-ц/779/1515/2017
Головуючий у 1 інстанції Островський Л. Є.
Суддя-доповідач Матківський
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2017 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Матківського Р.Й.

суддів: Девляшевського В.А., Фединяка В.Д.

секретаря Капущак С.В.

з участю: апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду від 19 липня 2017 року,-

в с т а н о в и л а :

У червні 2017 року позивач звернулася в суд із даним позовом та просила ухвалити рішення про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 12000 гривень щомісячно.

Вимоги позивач обгрунтувала тим, що з відповідачем проживала з 2000 року, а 25 січня 2001 року зареєструвала шлюб, який рішенням Івано-Франківського міського суду від 13 червня 2016 року розірвано. Від спільного проживання 18.12.2000 року народилася дочка ОСОБА_3, яка знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач від виконання батьківського обовязку ухиляється, хоча є працездатним та фізично здоровим, працює нелегально у Великобританії виконуючи різноманітні будівельні роботи та одержує в середньому на місяць близько 1 тисячі Англійських фунтів стерлінгів, що еквівалентно 33000 гривень.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 19 липня 2017 року задоволено частково стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно по 1000 гривень, але не менше 30% прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повнолітня. Стягнення аліментів розпочато з 15 червня 2017 року. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

На дане рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, просить його скасувати та ухвалити нове про задоволення її позову в повному обсязі через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що суд помилково зазначив у рішенні, що вона в судове засідання не зявилась, попередньо подала заяву про розгляд справи у її відсутності. У судовому засіданні доводила, що відповідач працює за кордоном і має можливість сплачувати аліменти в розмірі 12000 гривень щомісячно. ЇЇ доводи відповідачем не спростовані, а подана заява з копією трудової книжки підписана не ним, тому не є належним доказом.

Крім цього, суд помилково вказав, що розмір аліментів має бути не меншим 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, оскільки згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вислухавши доповідача, пояснення апеллянта, яка вимоги скарги підтримала, перевіривши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, сторони з початку 2000 року проживали як одна сімя, а 25 січня 2001 року зареєстрували шлюб, який рішенням Івано-Франківського міського суду від 13 червня 2016 року розірвано. 18.12.2000 року у сторін народилася дочка ОСОБА_3, яка перебуває на вихованні та утриманні позивача.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та стягуючи аліменти у твердій грошовій сумі по 1000 гривень щомісячно на утримання дитини до досягнення нею повноліття, але не менше 30% від прожиткового мінімуму до досягнення нею повноліття, суд першої інстанції вважав, що обоє батьків зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти саме в зазначеному вище розмірі.

Колегія суддів вважає, що суд правильно визначив, що відповідач зобовязаний утримувати свою дитину, вірно встановив вид аліментів однак визначаючи його розмір не врахував вимоги ст. 182 СК України.

Відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів, згідно вимог ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до вимог ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Однак, суд першої інстанції зазначених вимог закону не врахував та помилково вказав про стягнення не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Колегія суддів вважає, що з відповідача необхідно стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, враховуючи вік дитини, час який залишився для сплати аліментів до повноліття доньки, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного, який постійно збільшується. Позивач ОСОБА_1 у даний час перебуває у відпустці по догляду за молодшою дитиною і не має можливості отримувати реальні доходи для утримання доньки. Відповідач не подав суду реальних доказів про свої доходи та, що не має можливості сплачувати аліменти більше як 800 гривень. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Позивач ОСОБА_1 не подала суду жодного допустимого та переконливого доказу, що дохід відповідача на даний час становить не менше 33000 гривень на місяць, тому навіть запропонований для стягнення нею у засіданні апеляційного суду розмір аліментів 7000 гривень не може бути задоволений. ЇЇ доводи, що визначений розмір аліментів необхідний для додаткових витрат на дитину у зв»язку із закінченням навчання у школі та майбутніх витрат на навчання також не можуть братись до уваги при визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки у випадку понесення додаткових витрат на дитину та витрат на навчання до виповнення 23 річного віку батько за рішенням суду може бути зобов»язаний відшкодувати частину цих витрат.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не повно досліджено обставини справи, зібраним доказам не дана належна правова оцінка, тому рішення суду в частині визначення розміру аліментів підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 19 липня 2017 року в частині визначення розміру аліментів змінити.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, жительки АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2000 гривень щомісячно до її повноліття, але не менше, як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Р.Й. Матківський

Судді: В.А. Девляшевський

ОСОБА_5