У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2017 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Іваненко Ю.Г., Леванчука А.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода», третя особа - ОСОБА_5, про визнання незаконним відключення водопостачання, зобов'язання його відновити та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 18 квітня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що у березні 2004 року він вселився у будинок по АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_5 При зверненні до Товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» (далі - ТОВ «Білоцерківвода») щодо підключення централізованого постачання холодної води та водовідведення до будинку та оскільки він не був власником будинку, йому запропоновано підписати договір з виконавцем від імені власника ОСОБА_5, на яку відкритий особистий рахунок з оплати послуг водопостачання та водовідведення. Однак сама ОСОБА_5 через відсутність коштів відмовилася від підключення централізованого постачання холодної води і виконавець провів його лише у ту частину будинку, де проживав позивач зі своєю сім'єю.

У порушення вимог договору про надання послуг з водопостачання, укладеного з виконавцем у 2004 році, відповідач без попередження та за відсутності позивача 03 серпня 2016 року припинив надання послуг, відключивши його частину будинку від централізованого водопостачання.

Просив визнати дії ТОВ «Білоцерківвода» з відключення централізованого постачання холодної води та водовідведення будинку по АДРЕСА_1 незаконними, стягнути з відповідача 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 18 квітня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуальногоправа, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заперечення на касаційну скаргу подало ТОВ «Білоцерківвода».

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_5 є власником будинку по АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10 серпня 1999 року та договору дарування частини житлового будинку від 31 січня 2000 року (а. с. 56, 57).

ОСОБА_4 30 березня 2004 року зареєстрований у будинку по АДРЕСА_1 як член сім'ї власника внаслідок реєстрації шлюбу із дочкою ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

17 вересня 2014 року ОСОБА_4 одержав посвідчення чоловіка померлого громадянина із числа потерпілих категорії 1, смерть якого пов'язана з Чорнобильською катастрофою (а. с. 10).

Згідно з довідкою КП Білоцерківської міської ради ЖЕК № 6 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_5, її дочка ОСОБА_6, онук ОСОБА_7, та ОСОБА_4 (а. с. 15).

ТОВ «Білоцерківвода» 07 червня 2013 року одержало ліцензію на централізоване водопостачання та водовідведення (а. с. 35).

14 жовтня 2014 року ОСОБА_5 уклала договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення споживачам приватного сектору із ТОВ «Білоцерківвода» за адресою: АДРЕСА_1.

У матеріалах справи наявні квитанції про сплату послуг за централізоване постачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 за окремі місяці 2016 року на ім'я ОСОБА_5, у яких зазначено, що у будинку зареєстровано 4 проживаючих особи, є пільга у розмірі 50 % категорії «дружина померлого громадянина ЧАЕС» (а. с. 13, 59−66).

03 серпня 2016 року за заявою ОСОБА_5 ТОВ «Білоцерківвода» припинено надання послуг за адресою: АДРЕСА_1.

03 серпня 2016 року ОСОБА_4 звернувся із заявою до ТОВ «Білоцерківвода», в якій повідомляв про незаконне відключення водопостачання, вказував, що право власності на житло ОСОБА_5 не є підставою для відключення інших мешканців будинку, які на законних підставах проживають у будинку (а. с. 16).

11 серпня 2016 року ТОВ «Білоцерківвода» надало відповідь про те, що відключення водопостачання здійснено на підставі звернення власника будинку відповідно до вимог закону та умов договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення від 14 жовтня 2014 року № 159/98661 (а. с. 18).

05 вересня 2016 року ОСОБА_4 звернувся із заявою до ТОВ «Білоцерківвода» про підключення водопостачання, у якій повторно повідомив про незаконність відключення водопостачання, зазначив, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» саме він є споживачем послуг водовідведення, незважаючи на право власності ОСОБА_5, просив укласти з ним договір про підключення водопостачання як з наймачем, орендарем, зареєстрованим з 2004 року за вищевказаною адресою, таким, що отримав дозвіл на продовження по вулиці центральної труби водопостачання, відкривши на його ім'я особовий рахунок на оплату послуг водопостачання (а. с. 19, 20).

19 жовтня 2016 року ТОВ «Білоцерківвода» надало відповідь, в якій вказало, що відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, і одночасно власник житла має право розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, і будь-які дії щодо перекриття та/або відновлення водопостачання здійснюються виключно на підставі заяви власника житлового будинку, з яким ТОВ «Білоцерківвода» має договірні відносини. Власник житлового будинку, користуючись своїм правом щодо розпорядження майном, заборонила здійснювати будь-які дії без її письмового дозволу (а. с. 21).

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено поняття споживача, згідно із яким споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Відповідно до ч. 1 ст. 19, п. 1 ч. 3 ст. 20, п. п. 1, 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками сфери житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Виконавець зобов'язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Пунктом 8 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, визначено, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Таким чином, законом визначені обов'язки і засади взаємодії споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Пунктом 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення передбачено право звернення до виконавця послуг з заявою про відключення представниками виконавця холодної води з опломбуванням запірних вентилів у будинку садибного типу.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками судів, що відповідач при відключенні водопостачання у будинку, де проживає ОСОБА_4, діяв на підставі вимог закону та договору, і оскільки незаконність дій ТОВ «Білоцерківвода» позивачем під час розгляду справи не доведено, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди також не підлягають задоволенню.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків судів вони не впливають та їх не спростовують. Суд касаційної інстанції позбавлений повноважень переоцінювати докази.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої й апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 18 квітня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Іваненко Ю.Г. Леванчук А.О.