Справа № 199/9020/14-ц
УХВАЛА

07.11.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді: Скрипник О.Г.

секретарі: Свириденку І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: державні виконавці Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання незаконними дії державних виконавців, визнання незаконною постанову про відкриття виконавчого провадження,

У Х В А Л И В:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська зі скаргою на дії державних виконавців Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області: ОСОБА_2, ОСОБА_3. в якій просить визнати незаконними дії державних виконавців Меюс А.О. та Волошин О.В.; скасувати постанову № 54587902 про відкриття виконавчого провадження від 28.08.2017 року; скасувати та визнати незаконними акти від 11.09.2017 року та від 12.09.2017 року; зобовязати державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області: ОСОБА_2 виконувати рішення суду у межах Закону України «Про виконавче провадження».

В обгрунтування скарги зазначила, що 22.08.2017 року Державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області: ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 199/9020/14-ц, 2/199/1738/15 , за ЄДРВП № 54587902 у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення.

Заявник вказує, що про постанову про відкриття виконавчого провадження у вказаній вище справі вона дізналася випадку, коли до квартири, в якій вона мешкала зявився державний виконавець та повідомив про те, що її будуть примусово виселити з житла. Незважаючи на прохання заявника про надання для ознайомлення матеріалів виконавчого провадження, останні не відреагували, та з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» почали проводити заходи з виселення.

Заявник вказує, що державні виконавці не надали їй строк для добровільного виконання рішення суду; порушили процедуру примусового виконання виконавчого листа , а саме: під час проведення примусового виселення державним виконавцем Меюсом А.О. та Волошин О.В. не було проведено опис майна та не призначено відповідального за зберігання цього майна, що є порушенням ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження».

В судовому засіданні ОСОБА_6 скаргу підтримала, просила задовольнити.

Державні виконавці Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області: ОСОБА_2, ОСОБА_3 просили скаргу залишити без задоволення. суду пояснили, що ОСОБА_1 надавався строк на добровільне виконання рішення суду, проте заявник добровільно рішення суду не виконав та не виселився із спірного приміщення. При виселенні опис майна не проводився, оскільки заявник особисто зібрала речі, які потім нею були перевезені.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного висновку,

В судовому засіданні встановлено, що 22.08.2017 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області: ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 199/9020/14-ц, 2/199/1738/15 , за ЄДРВП № 54587902 у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, ОСОБА_5, про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення.

11.09.2017 року за адресою місця проживання позивача: АДРЕСА_1 державними виконавцями Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області: ОСОБА_2, ОСОБА_3 розпочалося примусове виконання рішення суду щодо виселення ОСОБА_1 з вказаного вище жилого приміщення.

Згідно пояснень свідків: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 державні виконавці Меюс А.О. та Волошин О.В. при здійсненні примусового виконання рішення суду щодо виселення ОСОБА_1 діяли всупереч положенням Закону України «Про виконавче провадження», не здійснили опис майна, не призначили відповідального за зберігання майна, вели себе агресивно та порушували права боржника.

Допитані в судовому засіданні свідки: ОСОБА_10, ОСОБА_11 суду пояснили, що вони були понятими при виселенні ОСОБА_1 та були свідками того, що ОСОБА_1 виявила бажання складати речі самостійно, для чого її працівники ДВС забезпечили необхідними мішками для складання речей та автомобілем для вивозу цих речей. Будь-які неправомірні дії щодо ОСОБА_1 при виконанні рішення суду щодо виселення, працівниками ВДВС не вчинялися.

Відповідно до ст. Закону України «Про виконавче провадження»,

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення ( далі- виконавчий документ) , у спосіб та в порядку , встановленому виконавчим документом і цим законом.

Згідно ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів і міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Відповідно до ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобовязує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення суду не пізніше, ніж на наступний день, після закінчення строку, встановленого частиною 2 статті 25 цього закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання підлягає не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше пяти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан його виконання.

Стаття 78 Закону України «Про виконавче провадження» визначає порядок виконання рішення суду про виселення боржника, а саме: державний виконавець перевіряє стан виконання рішення про виселення боржника на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виконує його примусово. Державний виконавець зобовязаний письмово повідомити боржника про день і час примусового виселення. Боржник вважається повідомленим про примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи за іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, повідомленого про день і час виселення, під час виконання рішення не є перешкодою для виконання рішення.

Виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Виселення здійснюється у присутності понятих за сприянням органів внутрішніх справ з обовязковим описом майна державним виконавцем. Один примірник акта опису майна вручається під розписку боржнику.

За необхідності державний виконавець в установленому законом порядку забезпечує зберігання майна боржника з покладенням повязаних з цим витрат на боржника. У разі якщо виконання рішення здійснюється за відсутності осіб, які підлягають виселенню, державний виконавець зобовязаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання особі, визначеній державним виконавцем. Передане для зберігання майно боржника видається йому державним виконавцем на підставі акта після відшкодування боржником витрат, повязаних із зберіганням такого майна. У разі якщо боржник відмовляється відшкодувати витрати, повязані із зберіганням майна, вони компенсуються за рахунок реалізації частини майна боржника. Зберігання майна здійснюється протягом не більше двох місяців. Після закінчення двомісячного строку невитребуване майно реалізується в порядку, визначеному Законом. Про виконання рішення про виселення боржника державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.79 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про вселення стягувача, на нього накладається штраф та застосовуються інші заходи, передбачені законом. Закон також визначає, що державний виконавець має право повторно здійснити примусове вселення стягувача та накласти на боржника штраф у подвійному розмірі відповідно до статті 89 цього Закону. Виконавче провадження не відновлюється і повторне примусове вселення стягувача не здійснюється, якщо особа, яка перешкоджає його проживанню (перебуванню), не є боржником. Питання про вселення стягувача в такому разі вирішується в судовому порядку.

Оскільки ОСОБА_1 при примусовому виконанні рішення суду з виселення добровільно зібрала свої речі та їх вивезла, претензій до державних виконавців щодо недостачі речей не мала, суд вважає, що скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 383 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи: державні виконавці Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання незаконними дії державних виконавців, визнання незаконною постанову про відкриття виконавчого провадження, залишити без задоволення.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня її проголошення шляхом її подачі через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська до апеляційного суду Дніпропетровської області. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом 5 днів з дня її отримання.

Суддя: О.Г. Скрипник