Справа № 682/2605/17
Провадження № 2/682/1001/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2017 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючої - судді Зеленської В.І., при секретарі Кондратюк Л.О., з участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3 до Славутської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_4 кооперативу № 4 м. Славута про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в

19.09.2017 р ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися в суд з позовом до Славутської міської ради Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно після смерті матері - ОСОБА_5, яка померла 03.03.1989 року, а саме: про визнання права на 1/2 часту за кожним у квартирі №45 загальною площею 51,4 м. кв. та житловою площею 27,3 м.кв., яка розташована в м. Славута Хмельницької області по вул.Лісна, №9.

Судом залучено до участі у справі в якості співвідповідача ОСОБА_4 кооператив № 4 м. Славута.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1, яка за дорученням представляє також інтереси позивача ОСОБА_3 пояснила, що їх мати - ОСОБА_5 у 1984 році отримала квартиру у житловому кооперативі № 4 в м. Славута та повністю внесла пайовий внесок і набула право власності на цю квартиру. Проте, ОСОБА_5 не отримала свідоцтво про проаво власності на цю квартиру, так як 03.03.1989 року померла. На час смерті матері вона та її брат ОСОБА_3 були неповнолітніми та фактично прийняли спадщину, що складається з квартири АДРЕСА_1, в рівних частках. У зв'язку з відсутністю у спадкодавця свідоцтва про право власності на нерухоме майно, нотаріус відмовляє їй та ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Просить позов задовольнити.

Відповідач - представник Славутської міської ради Хмельницької області проти позову не заперечує.

Представник відповідача ОСОБА_4 кооперативу № 4 м. Славута позов визнав, не заперечує проти задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Як вбачається з ордеру №36, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Славутської міської ради народних депутатів міста Славута від 20.04.1984 року № 83, ОСОБА_5 надано право на зайняття 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_2 (а.с. 13).

КП "Славутське БТІ" підтвердило факт зміни нумерації багатоквартирного житлового будинку по вул. Лісній в м. Славута з № 27а на № 9 (а.с.69).

Відповідно до довідки №46 від 23.03.2000 року, виданої Славутським ЖБК №4 квартира АДРЕСА_3, яка раніше належала ОСОБА_5, виплачена повністю (а.с.19) .

Згідно з довідкою ЖБК № 4 від 27.03.2000 р №40, заборгованість по пайових внесках за квартирою № 45 в будинку № 9 по вул. Лісній в м. Славута яка належала ОСОБА_5, не рахується (а.с.20).

Примірним статутом житлово-будівельного кооперативу, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 30 квітня 1984р. №186, передбачено, що власником кооперативної квартири є кооператив. Члени останнього мають право користуватися квартирою і у разі вибуття з нього отримати пайові внески. Відповідно до Цивільного кодексу власником квартири є громадянин, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, це житло може бути обєктом приватної власності. Тому для того щоб набути право розпорядження кооперативною квартирою як обєкта приватної власності, необхідно обовязково зареєструвати належне право власності в бюро технічної інвентаризації за місцем проживання. Для цього надається довідка про сплату повністю пайового внеску і про членство в кооперативі. Реєстраційне посвідчення про право власності на квартиру видається після повної виплати пайового внеску.

Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про житлово-будівельні кооперативи» від 18 вересня 1987р. №9 визначає, що член ЖБК, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, набуває право власності на квартиру і вправі розпоряджатись нею на свій розсуд продавати, заповідати, обмінювати, в тому числі на інше жиле приміщення у будинку державного або громадського житлового фонду чи іншою ЖБК, на жилий будинок (частину будинку), що належить громадянину на праві власності, і вчиняти щодо неї інші угоди, не заборонені законом.

Як вбачається із свідоцтва про смерть, ОСОБА_5 померла 03.03.1989 року (а.с.5).

Наведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 набула у власність квартиру АДРЕСА_4. Проте, у зв"язку із смертю не отримала реєстраціійне посвідчення про право власності на квартиру, виплативши повністю пайовий внесок.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є дітьми спадкодавця ОСОБА_5 (а.с.8, 77, 7).

Згідно із частиною четвертою Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України 2004 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності (з 1 січня 2004 року). Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Спадкові відносини виникають з моменту відкриття спадщини. Як частина друга статті 1220 ЦК України, так і стаття 525 ЦК Української РСР визначають, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Частиною пятою Прикінцевих та перехідних положень передбачено, що правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Отже, за змістом указаних норм відносини спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати (строк на прийняття якої закінчився до 1 січня 2004 року) або якщо вона була прийнята хоча б одним із спадкоємців, до таких спадкових відносин застосовуються норми ЦК Української РСР 1963 року.

Спірні правовідносини регулюються нормамит ЦК УРСР 1963 р.

Згідно зі ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР позивачі є спадкоємцями ОСОБА_5 першої черги за законом.

Інші спадкоємці відсутні (а.с. 27).

Встановлено, що позивачі, бюудучи неповнолітніми на час смерті спадкодавця, фактично прийняли спадщину після смерті матері - ОСОБА_5

Нотаріус відмовив ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру №45 загальною площею 51,4 м. кв. та житловою площею 27,3 м.кв., яка розташована за адресою : м.Славута Хмельницької області по вул.Лісна, в будинку №9, так як відсутні правовстановлюючі документи на нерухомість на імя спадкодавця (а.с.27).

Наведене дає підстави вважати, що позивачі мають право на спадкове майно після смерті матері - ОСОБА_5, а отже за ними може бути визнане право власності на квартиру №45 загальною площею 51,4 м. кв. та житловою площею 27,3 м.кв., яка розташована за адресою : м.Славута Хмельницької області по вул.Лісна, в будинку №9 по 1/2 частці за кожним.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою.

Тому позовні вимоги слід задовольнити .

Керуючись ст.ст. 8, 10, 15, 158, 179, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 328, 392, ЦК України , ст.ст. 548, 549, 529 ЦК УРСР, суд в и р і ш и в

Позов задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири №45 з в будинку №9 по вул. Лісній в м. Славута Хмельницької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 03.03.1989 року.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частку квартири №45 з в будинку №9 по вул. Лісній в м. Славута Хмельницької області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, яка померла 03.03.1989 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Хмельницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Зеленська В. І.