Справа № 456/838/17 Головуючий у 1 інстанції: Бораковський В.М.
Провадження № 22-ц/783/5631/17 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючої судді - Копняк С.М.

суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря - Юзефович Ю.І.,

з участю представника апелянта - ОСОБА_2,

представника відповідача - Пинів Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_4на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 серпня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про визнання підприємницької практики нечесною та стягнення моральної шкоди, завданої такою практикою,-

в с т а н о в и л а :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати підприємницьку практику відповідача щодо нього нечесною та стягнути на його користь 3200 грн. моральної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача.

В обґрунтування позову покликається на те що, він є споживачем послуг з газопостачання. Під час надання відповідачем послуг ним було встановлено, що відповідач застосував до нього нечесну підприємницьку практику, нараховуючи плату за газ. Так, при нарахуванні плати за газ у лютому 2017 року відповідач завищив показник лічильника на 153 м3, а саме при фактичному показнику 2099 м3 вказав 2268 м3 на суму 1052,49 грн., про що свідчить рахунок за газ та послуги газопостачання за лютий 2017 року. Виявивши такий обман, він неодноразово звертався до відповідача, однак останній належним чином не відреагував. Окрім цього, через деякий час йому було відкрито новий особистий рахунок для оплати послуг газопостачання і фактичним показником за лютий 2017 року було зазначено 2099 м3. Також неправомірними діями відповідача йому було завдано моральну шкоду, оскільки в нього погіршився стан здоров'я, у зв'язку з чим він був змушений лікуватися в Львівській обласній лікарні та витрачати пенсію на придбання ліків, він є інвалідом І групи захворювання серця, його пенсія становить 1900 грн.

РішеннямСтрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 серпня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівгаз збут» про визнання підприємницької практики нечесною та стягнення моральної шкоди, завданої такою практикою - відмовлено.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 серпня 2017 року оскаржив позивач ОСОБА_4, подавши апеляційну скаргу.

В обгрунтування апеляційної скарги покликається на те, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене без повного та всебічного з»ясування всіх обставин справи та із неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає, що він є особою похилого віку, проживає у квартирі один, отримує невелику пенсію, є інвалідом першої групи гіпертонічного захворювання, затрачає великі кошти на ліки, а також сплачує за комунальні послуги.

Він є споживачем послуг з газопостачання. Під час надання відповідачем послуг ним було встановлено, що останній застосував до нього нечесну підприємницьку практику, нараховуючи плату за газ. Так, при нарахуванні плати за газ у лютому 2017 року відповідач завищив показник лічильника на 153 м3, а саме при фактичному показнику 2099 м3 вказав 2268 м3 на суму 1052,49 грн., про що свідчить рахунок за газ та послуги газопостачання за лютий 2017 року. Вважає, що до нього повинна бути застосована проста і зрозуміла система обліку споживання газу, встановлення якої, відповідно до ЗУ «Про захист прав споживачів» належить до обов»язку відповідача. Суд першої інстанції зазначеного не врахував, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Просить рішення Шевченківського районного сулу м. Львова від 02 червня 2017 року скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового процесу, які з»явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з правильністю висновків суду першої інстанції, оскільки вони зроблені на підставі правильного встановлення існуючих правовідносин між сторонами, а доводи апеляційної скарги правильності оскаржуваного рішення не спростовують. До такого висновку колегія суддів дійшла з врахуванням наступних обставин.

За приписами ч. 1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Пленум Верховного Суд України у п.11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року №11 роз»яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Суд першої інстанції зазначених вимог закону дотримався.

За приписами ст. ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених прав, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до положень ст. ст. 11,15 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

На підставі ст. ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. ст. 57, 64 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які що мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі.

Встановлено, що позивач є споживачем за договором постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1, де встановлено газовий лічильник № 4514702.

З копії рахунку за газ та послуги з газопостачання за лютий 2017 року, сформованого 14.02.2017 року, вбачається що позивач ОСОБА_4 спожив станом на 01.02.2017 року 16 м.куб. газу (показання лічильника станом на 01.02.2017 року 2115 м.куб., станом на 01.03.2017 року - 2099 м.куб).

З копії рахунку за газ та послуги з газопостачання за лютий 2017 року, сформованого 10.03.2017 року, вбачається що позивач ОСОБА_4 спожив станом на 01.02.2017 року 153 м.куб. газу (показання лічильника станом на 01.02.2017 року 2115 м.куб., станом на 01.03.2017 року - 2268 м.куб).

З долученої до матеріалів справи копії реєстру контрольного зняття показників лічильників від 13.03.2017 року вбачається, що останній показник газового лічильника, який розташований у квартирі позивача становить 02119 м3.

Встановлено й те, що відповідно до нарахування за спожитий природний газ по особовому рахунку № НОМЕР_1 зареєстрованого на абонента ОСОБА_4, який проживає у АДРЕСА_2, 14 лютого 2017 року абонент звернувся в клієнтський центр з показником за січень 2017 року, у зв'язку з чим було проведено корекцію попереднього методу подання показників.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з наступного.

Частиною ч. 1 ст. 18 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що приладовий облік природного газу здійснюється з метою отримання та реєстрації достовірної інформації про обсяги і якість природного газу під час його транспортування, розподілу, постачання, зберігання та споживання.

Пунком 4 ч.4 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов'язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п'яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.

Окрім цього, даною законодавчою нормою передбачено, що у разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об'єм розподілу та споживання природного газу (алокація) по об'єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об'єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об'єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань.

Так, судом встановлено, та сторонами не заперечувався той факт, що позивачем, в порушення вимог Кодексу газорозподільних систем, в лютому 2017 року не було подано фактичних показників лічильника газу та протягом п'яти діб, а саме до 05 лютого 2017 року надано їх оператору ГРМ, у зв'язку з чим, оператором було визначено фактичний об'єм розподілу та споживання природного газу на рівні планового місячного об'єму споживання за відповідний період.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як на підставу своїх позовних вимог, позивач ОСОБА_4 посилається також і на Закон України «Про захист прав споживачів», однак судом не встановлено і позивачем не доведено порушення вказаних прав позивача з боку відповідача.

Виходячи з встановлених судом обставин справи та вимог чинного законодавства, оцінивши докази, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що відповідач діяв у відповідності до вимог законодавства та в межах повноважень, а тому відсутні підстави для задоволення позову, у зв'язку з його необґрунтованістю та безпідставністю.

Відтак, надаючи правову оцінку зібраним у справі доказам та встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення дійшов вірного висновку про безпідставність позовних вимог та правомірно відмовив у задоволенні таких.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки такі є вірними та відповідають нормам як матеріального, так і процесуального права, ґрунтуються на повному та всебічному дослідженні поданих суду доказів.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскаржуване рішення ухвалене судом на підставі наявних у справі доказів.

Висновки суду ґрунтуються на аналізі зібраних у справі доказів.

З висновками суду слід погодитись, оскільки ним правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України. Підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 серпня 2017 року відсутні.

Керуючись ст. ст. 209 ч.3, 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_4- відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 18 серпня 2017 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.