Справа № 199/1648/17
РІШЕННЯ

Іменем України

10.11.2017 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді Скрипник О.Г.

секретарі Свириденку І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В березні місяці 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_2, про відшкодування моральної шкоди.

В обгрунтування позову зазначив, що в місті Дніпрі 05 вересня 2016 року о 18-25 годин на перехресті вул. Байкальської та просп. Слобожанського водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись на заборонений сигнал світлофору - червоне світло, скоїв зіткнення з автомобілем Пежо 408 д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.11.2016, постановоюапеляційного суду Дніпропетровської області залишите без мін, відповідач ОСОБА_3 був визнаний винний у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнений доадміністративної відповідальності у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Позивач зазначає, що він пережив сильне психоемоційне потрясіння, у звязку з дорожньо-транспортної пригоди, оскільки зіткнення транспортного засобу відбулося саме в бік водійського місця позивача. Позивач вимушений був згодом звернутися до лікарні для обстеження.Результати обстеження та показання лікаря виявили серйозне захворювання сечовивідних шляхів, що потребує відповідального тривалого і дорогого лікування, зокрема дотримання відповідної дієти в харчуванні. У звязку з чим,позивачем було здійснено відповідні грошові витрати більше 2 200,00 грн., які є лише початковими витратами на призначене лікування.

Після дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_3 не приймав участі у відшкодуванні завданої позивачу шкоди, під час розгляду судами справи про адміністративне правопорушення демонстративно відмовився навіть вибачитися за свою поведінку, вважаючи її цілком нормальною. Відповідач добровільно відшкодувати шкоду не має бажання, до теперішнього часу завдана матеріальна і моральна шкода не відшкодована.

Разом з тим, на час здійснення ремонту свого автомобіля позивач вимушений був пересуватися містом та передмістям до роботи ТОВ «ЛОГІСТИК ЮНІОН», Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, комплекс будівель та споруд, буд. 8, оф. 229 на муніципальному транспорті з пересадками, у звязку з чим було порушенонормальний, складений протягом тривалого часу склад життя та порушено щоденний його розпорядок, що також завдало емоційних страждань.

Позивач вказує, що йому була завдана моральна шкода, яка полягає:

- у моральних і психічних переживаннях повязаних зі стресовим станом під час зіткнення;

- у моральних і психічних переживаннях повязаних з порушенням його прав, закріплених ст. 41 Конституції України (кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може незаконно бути позбавленим права користування). Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль зазнав значних пошкоджень, став непридатним для експлуатації, ОСОБА_1 і члени його сім'ї не мали можливості користуватись тривалий час транспортним засобом, що порушило його ділові і особисті стосунки, внесло значні зміни в звичний розпорядок життя;

- у моральних і психічних переживаннях повязаних з відмовою відповідача добровільно відшкодувати задіяну шкоду на взаємовигідних умовах;

- у моральних і психічних переживаннях, повязаних з повторним ушкодженням власного автомобіля не з його провини та черговій потребі, як і минулого разу чотири роки тому, відновлювати власне майно і нормальний психофізичний стан;

- у виявленні відповідних проблем зі здоровям, здійсненні відповідних витрат часу і коштів на лікування, потреба в зміні дієти;

- у моральних і психічних переживаннях повязаних з втратою часу на збір відповідних документів для звернення до страхової компанії та суду з метою відшкодування шкоди.

Враховуючи глибину емоційних переживань, погіршення здоровя і пошкодженням майна, вагу завданої душевної травми, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в розмірі 16 000,00 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, надали пояснення викладені в позовній заяві та наполягали на задоволені позовних вимогах.

Відповідач в судове засідання не зявився, його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив в задоволені позовних вимог відмовити, надав свої заперечення в яких посилався на те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували сам факт наявності моральної шкоди та критерії, з яких виходив для оцінки суми, необхідної для відшкодування. Також, посилання позивача на те, що відповідач відмовився добровільно відшкодувати завдану шкоду є суто субєктивними міркуваннями, оскільки цивільна відповідальність відповідача застрахована у передбаченому законом порядку, у звязку з чим, виплати щодо відшкодування матеріальної шкоди здійснювались страховою компанією.

Заслухавши думку сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в місті Дніпрі 05 вересня 2016 року о 18-25 годин на перехресті вул. Байкальської та просп. Слобожанського водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись на заборонений сигнал світлофору - червоне світло, скоїв зіткнення з автомобілем Пежо 408 д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23.11.2016, постановоюапеляційного суду Дніпропетровської області залишите без мін, відповідач ОСОБА_3 був визнаний винний у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнений доадміністративної відповідальності у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичний особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка спричинила шкоду, при наявності вини.

Відповідно до ст. 23 ЦК України: особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що розмір відшкодування моральної(немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоровя потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в даному випадку надані суду докази дають підстави для стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача завданої моральної шкоди.

Суд приходить до висновку, що внаслідок ДТП позивач ОСОБА_1 зазнав душевних страждань у звязку з пошкодженням його майна, були порушені його життєві зв»язки, що відповідно до ст. 23 ЦК України є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Відповідач по сьогоднішній день не вибачився та не намагався добровільно відшкодувати шкоду.

З урахуванням обставин справи, ступеня вини відповідача, який вчинив правопорушення, глибини душевних страждань позивача, який пережив нервовий стрес в звязку з ДТП, погіршився його стан здоровя, протягом тривалого часу він вимушений був звертатися до різних установ за відшкодуванням шкоди, він не отримав навіть вибачення з боку відповідача за неправомірну поведінку, з урахуванням вимог розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним задовольнити вимогу про відшкодування моральної шкоди та стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 5 000,00 грн.

Оскільки, відповідно до ст. 88 ЦПК України, позовні вимоги про стягнення моральної шкоди задоволені частково, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений ним судовий збір в розмірі 640,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИ Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 Олексійовичадо ОСОБА_2, про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 01 травня 1979 року народженняна користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 Олексійовича27 травня ІНФОРМАЦІЯ_3 судовий збір у розмірі 640, 0 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська . Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Скрипник О.Г.