Справа № 152/1571/17
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 листопада 2017 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді - Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання - Бабиної І.Д.,

заявника - ОСОБА_1,

представника заявника - адвоката Костриці В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді Вінницької області в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання, заінтересована особа - Джуринська сільська рада Шаргородського району Вінницької області,

встановив:

09.10.2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту постійного проживання.

Мотивуючи заяву, зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_5 року помер її батько - ОСОБА_3, який на день смерті проживав та був зареєстрований АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла її тітка та рідна сестра батька - ОСОБА_4.

Після смерті батька ОСОБА_3 і тітки ОСОБА_4 залишилася спадщина, що складається, в тому числі, із земельної ділянки, вкладів у банку та права батька на земельний і майновий паї сестри, який спадщину ОСОБА_4 прийняв, так як проживав із останньою на час відкриття спадщини.

Вона є спадкоємцем майна після смерті батька за законом.

Спадщину після смерті батька ОСОБА_3 вона прийняла та частково оформила.

Інших спадкоємців після смерті батька немає, оскільки мати померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року, а її брат ОСОБА_5 та сестра ОСОБА_6 спадщини не прийняли та на неї не претендують, про що подали відповідні заяви.

Після смерті тітки ОСОБА_4 інших спадкоємців також немає.

В ході підготовки документів для оформлення своїх спадкових прав вона зверталася в нотаріальну контору, але у оформлені спадщини їй відмовлено через те, що не підтверджується факт прийняття спадщини її батьком ОСОБА_3 після смерті тітки ОСОБА_4, тобто його спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Сестра батька ОСОБА_4 проживала разом з її батьками тривалий час до смерті, оскільки хворіла, тому потребувала стороннього догляду, який надавала сім'я батька.

Просить встановити факт постійного спільного проживання її батька ОСОБА_3 з сестрою останнього ОСОБА_4 в АДРЕСА_1, на час відкриття спадщини, тобто на день смерті ОСОБА_4, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Встановлення цього факту має для неї юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на отримання спадщини, що відкрилася після смерті батька.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник - адвокат Костриця В.С. підтримали заяву, зсилаючись на ті самі доводи. Просили встановити юридичний факт постійного проживання батька заявниці ОСОБА_1 - ОСОБА_3 з його сестрою та тіткою заявниці ОСОБА_4 в АДРЕСА_1, на час відкриття спадщини ОСОБА_4, тобто на день її смерті, що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_6 року. Встановлення означеного факту має для заявниці юридичне значення, так як дозволяє реалізувати право на отримання спадщини за законом після смерті батька, оскільки інших спадкоємців після його смерті немає. Суду пояснили, що ОСОБА_4 була рідною сестрою батька заявниці, тому є її тіткою. Так я ОСОБА_4 не мала дітей та рідні, а була особою похилого віку, часто хворіла, то батько заявниці забрав її проживати до себе, на АДРЕСА_1, де доглядав, лікував, а після смерті здійснив поховання.

Представник заінтересованої особи - Джуринської сільської ради Шаргородського району Вінницької області в судове засідання не з'явився. Від секретаря сільської ради Шпаковської С.І. надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, щодо задоволення заяви ОСОБА_1 сільська рада не заперечує (а.с.27-29).

Вислухавши пояснення заявниці та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що батько заявниці ОСОБА_1 - ОСОБА_3 постійно проживав зі своєю сестрою ОСОБА_4 (а.с.10-11), в будинку за АДРЕСА_1, по день смерті останньої, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_6 року, тобто на час відкриття спадщини.

Вказаний факт підтверджується, крім пояснень заявниці та її представника, показаннями свідків та дослідженими судом доказами, що містяться в матеріалах справи.

Так, свідок ОСОБА_8 суду показала, що народилася і проживає в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області та тривалий час працює в Джуринській сільській раді. Їй достовірно відомо, що заявниця проживала на одному погосподарському номері в с. Джурин на АДРЕСА_1, із своїми батьками. Крім того, їй відомо, що батько заявниці ОСОБА_3 та матір заявниці ОСОБА_9 здійснювали догляд за сестрою батька - ОСОБА_4, яка була зареєстрована АДРЕСА_2, забравши її на постійне проживання до себе додому, оскільки остання хворіла і потребувала стороннього догляду. Батько заявниці доглядав сестру, лікував, так як сестра не мала нікого із рідних, окрім нього, а коли остання померла, то здійснив поховання. При цьому похорон було здійснено саме з будинку батька заявниці, що знаходиться на АДРЕСА_1, в с. Джурин.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що постійно проживає в АДРЕСА_4, тобто по сусідству із сім'єю заявниці. Їй достовірно відомо, що батько заявниці ОСОБА_3 забрав до себе проживати свою сестру та тітку заявниці - ОСОБА_4, яка спочатку проживала АДРЕСА_3, у власному будинку. ОСОБА_4 постійно тривалий час проживала із ОСОБА_3 в його будинку по АДРЕСА_1, до самої смерті, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_4 залишилося спадкове майно, що складається із права на земельну частку (пай) та майнового паю члена КСП (а.с.18-19).

Спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв батько заявниці - ОСОБА_3, що підтверджується довідками виконкому Джуринської сільської ради від 17.08.2017 року №1436 та від 08.11.2004 роки №2651, з яких вбачається, що останній є спадкоємцем останньої, проживав із нею у своєму будинку по АДРЕСА_1, та обходив її до часу смерті, а після смерті розпорядився домашніми речами останньої та похоронив сестру ОСОБА_4 за власні кошти (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_3 помер у с. Джурин Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.8).

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 за законом є заявниця ОСОБА_1, так як є дочкою останнього та проживала і була зареєстрована з останнім на день його смерті (а.с.7, 9), яка спадщину після його смерті прийняла та вже частково оформила, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину від 27.12.2014 року (а.с.15, 16).

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає, так як дружина - ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_7 року (а.с.17), а брат заявниці ОСОБА_5 та сестра ОСОБА_6 спадщини не прийняли та на неї не претендують, про що подали заяву до нотаріальної контори (а.с.20).

Таким чином, судом встановлено факт, що ОСОБА_3 на день смерті ОСОБА_4 та відкриття спадщини після її смерті, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_6 року, постійно проживав зі спадкодавцем в домогосподарстві, що знаходиться на АДРЕСА_1, в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується також довідкою виконкому Джуринської сільської ради від 17.08.2017 року №1436 (а.с.14).

Згідно з ч.2 ст.1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1 ст.1221 ЦК України).

Місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово (ч.1 ст.29 ЦК України ).

Відповідно ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» від 30.05.2008 року за №7, у разі якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Встановлений судом факт постійного проживання ОСОБА_3 зі спадкодавцем - ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, тобто на час смерті ОСОБА_4, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_6 року, в судовому засіданні підтверджений поясненнями заявниці, її представника, показаннями свідків, а також дослідженими в судовому засіданні доказами, що містяться в матеріалах справи, визнається представником заінтересованої особи - Джуринської сільської ради, що вбачається із заяви від 23.10.2017 року (а.с.27).

30.03.2017 року завідуючою Шаргородської ДНК Вінницької області ОСОБА_11 відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки не надано доказів про прийняття спадщини батьком заявниці ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4, а заяву про прийняття спадщини в установлений законом строк останнім подано не було (а.с.6).

У зв'язку із наведеним встановлення означеного факту має для заявниці ОСОБА_1 юридичне значення, так як дозволяє реалізувати право на отримання спадщини.

Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, які регулюються нормами ЦК, ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.234 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.

Згідно із ч.3 ст.235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Аналіз перевірених і оцінених судом доказів переконує суд, що заявницею надані належні та допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву у їх достовірності та належності, що є підставою для задоволення заяви ОСОБА_1

При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне - 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (…). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (…)».

Керуючись ст.ст.3, 213-215, 218, 223, 234-235 ЦПК України, на підставі ч.2 ст.256 ЦПК України, ст.1268 ЦК України, суд,

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання, заінтересована особа - Джуринська сільська рада Шаргородського району Вінницької області - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 року, зі спадкодавцем ОСОБА_4 по АДРЕСА_1, в с. Джурин Шаргородського району Вінницької області на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4, що сталася ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: