Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 грудня 2017 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді Гудкова С.В.

з участю секретаря Гусак А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі ОСОБА_2 сільської ради Лубенського району, третя особа приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Територіальної громади в особі ОСОБА_2 сільської ради Лубенського району, третя особа приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Свій позов мотивувала тим, що у 1953 році вона почала проживати однією сімєю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4

Вони вели спільне господарство, а після виходу на пенсію вона фактично стала перебувати на утриманні ОСОБА_4

13.09.1998 року в с.Халепці Лубенського району ОСОБА_4 помер і після його смерті залишилось спадкове майно, яке вона успадкувала, однак, належним чином не оформила, в тому числі право на земельну частку (пай), площею 1,93 умовних кадастрових гектари в КСП «Діброва» на території ОСОБА_2 сільської ради.

При зверненні нею до приватного нотаріуса щодо оформлення вищевказаного спадкового майна, у видачі Свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, на тій підставі, що на спадкове майно відсутній правовстановлюючий документ.

Позивачка ОСОБА_1 прохає суд визнати за нею право в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 13.09.1998 року на земельну частку (пай), розміром 1,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території ОСОБА_2 сільської ради Лубенського району, що належало ОСОБА_5 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0140959, виданого згідно розпорядження голови Лубенської РДА №414 від 28.10.1996 року.

В судове засідання представник позивачки ОСОБА_6 не зявилась, надіслала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримує, прохає задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради та третя особа приватний нотаріус ОСОБА_3 в судове засідання не зявились, надіслали до суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі, щодо позовних вимог ОСОБА_1 не заперечують, покладаються на рішення суду.

Відповідно до ст. 197 ч. 2 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши та дослідивши матеріали справи, заслухавши позивачку, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. ОСОБА_4 строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Судом встановлено, що 13.09.1998 року в с.Халепці Лубенського району помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-КЕ №098368 (а.с.12).

На день смерті ОСОБА_4 разом з ним була зареєстрована та проживала і вела спільне господарство ОСОБА_1, яка поховала ОСОБА_4 та фактично прийняла спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_4, що підтверджується довідкою ОСОБА_2 сільської ради (а.с.11).

Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР в (ред. 1963 року) до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства.

Відповідно до Постанови ПВСУ « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року у п. 8 передбачено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 01.11.2017 року (а.с.6) встановлено, що ОСОБА_1, перебувала на утриманні ОСОБА_4, який помер 13.09.1998 року, не менше одного року до його смерті.

При зверненні позивачкою до приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу щодо вищевказаного спадкового майна, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено по причині того, що у неї відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно (а.с.8), тобто оригіналу Сертифікату.

Разом з тим, як вбачається з довідки Відділу у Лубенському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (а.с.7), померли ОСОБА_4 отримував Сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0140959, площею 1,93 умовних кадастрових гектарів, виданий на підставі розпорядження голови Лубенської РДА №414 від 28.10.1996 року.

Відсутність оригіналу Сертифікату про право на земельну частку (пай), позбавляє права позивачку ОСОБА_1 прийняти спадщину, оскільки, згідно діючого законодавства, після смерті власника отримати відповідні документи на спадкову земельну частку (пай) неможливо.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що спадкодавцю ОСОБА_4 дійсно належало право на отримання земельної частки (паю), площею 1,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у власності КСП «Діброва» на території ОСОБА_2 сільської ради Лубенського району.

Також суд бере до уваги те, що іншого шляху у позивачки реалізувати своє право немає, тому позов слід задовольнити.

Оплату судових витрат взяла на себе позивачка і не прохає їх стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст.10, 15, 60, 212, 213, 214 ЦПК України, ст.ст.531, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року),-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 право в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 13.09.1998 року на земельну частку (пай), розміром 1,93 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у власності КСП «Діброва» на території ОСОБА_2 сільської ради Лубенського району, що належало ОСОБА_4 на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ №0140959, виданого на підставі розпорядження голови Лубенської РДА №414 від 28.10.1996 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_7