Дата документу 26.10.2017
Справа № 334/7450/15-ц
Провадження № 4-с/334/63/17
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2017 року м. Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Гнатюка О.М., при секретарі судового засідання Алєніковій О.В., розглянув скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить зобовязати головного державного виконавця Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя винести постанову про відкриття виконавчого провадження з метою примусового виконання рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі №334/7450/15-ц від 16 березня 2016 року без сплати авансового внеску. При цьому посилається на те, що державним виконавцем безпідставно з порушенням вимог закону та прав заявника повернуто виконавчий документ стягувачеві без прийняття до виконання у звязку з несплатою авансового внеску, оскільки фонд гарантування вкладів фізичних осіб є державною установою та Законом України «Про виконавче провадження» визначено вичерпний перелік пільгових категорій, які звільняються від сплати авансового внеску, зокрема, від такої сплати звільняються державні органи.

Відповідно до ст. 386 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю заявника і державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржується.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003р. №14, неявка в судове засідання в зазначених справах заявника або заінтересованої особи, яким повідомлено про час та місце його проведення, не перешкоджає розгляду скарги, заяви чи подання.

В судове засідання представник заявника та державний виконавець не зявились, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, що не перешкоджає розгляду скарги.

На адресу суду від представника ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_3 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності скаржника.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 08 лютого 2017 року державним виконавцем Дніпровського ВДВС м. Запоріжжя ОСОБА_2 винесено повідомлення, відповідно до якого виконавчий лист №334/7450/15-ц, виданий Ленінським районним судом м. Запоріжжя 16 березня 2016 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_5» заборгованості за кредитним договором від 30 січня 2012 року у розмірі 34298,88 грн., повернуто стягувачу без прийняття до виконання у звязку з тим, що стягувачем не надано підтвердження сплати авансового внеску.

Відповідно до частини пятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховної Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим законом випадках на приватних виконавців.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Від сплати авансового внеску звільняються стягувачі за рішеннями про: стягнення заробітної плати, поновлення на роботі та за іншими вимогами, що випливають із трудових правовідносин; обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також смертю фізичної особи; стягнення аліментів; відшкодування майнової та/або моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Від сплати авансового внеску також звільняються державні органи, інваліди війни, інваліди І та ІІ груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів І та ІІ груп, громадяни, віднесені до категорій 1 та 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, у разі їх звернення до органів державної виконавчої служби.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. При цьому ч. 2 цієї статті встановлено, що Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є обєктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Учасниками Фонду відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є банки. Таким чином, зміст норм щодо правового статусу Фонду не дає підстав для віднесення його до державних органів у розумінні норми абзацу другого підпункту 11 пункту 16-1 Перехідних положень, незважаючи на те, що повноваження Фонду мають публічно-правовий характер. Крім того, перелік органів державної влади та органів місцевого самоврядування наведений в Конституції України та в низці законів, зокрема, в законах України «Про центральні органи виконавчої влади», «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про місцеві державні адміністрації».

Таким чином, суд вважає, що державний виконавець правомірно повернув виконавчий документ стягувачу, у межах наданих законом повноважень і права чи свободи заявника не було порушено, а тому суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 383-389 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд , -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги представника (за довіреністю) ПАТ «ВіЕйБі Банк» ОСОБА_6 на повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя О.М. Гнатюк