Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1943/16-ц

Номер провадження: 2/511/49/17

13 листопада 2017 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ільяшук А. В.,

при секретарі Непомнящої О.В.,

за участю представника позивача адвоката ОСОБА_1., відповідача ОСОБА_2, представника відповідача адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2, треті особи на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог, Роздільнянська державна нотаріальна контора Одеської області, Біляївська державна нотаріальна контора Одеської області про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування державної реєстрації права власності, стягнення судових витрат -

ВСТАНОВИВ:

23.08.2016 року позивач звернувся з вказаним позовом до відповідача та третіх осіб та просить суд ухвалити рішення, яким визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 30 липня 2015 року, зареєстроване у реєстрі за №2-342, т.в.о. державного нотаріуса Роздільнянської районної державної нотаріальної контори Одеської області, державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Грабовенко ОСОБА_5 на імя спадкоємця за законом ОСОБА_2 частково недійсним; визнати, що ОСОБА_2 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_6, померлої 14 жовтня 2014 року, належить ? частина квартири №18, що знаходиться за адресою: м.Роздільна, вул..Леніна (нова назва вулиці Європейська), будинок №3 та внести відповідні зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.5-6). 30.09.2016 року представник позивача ОСОБА_7 подав заяву про уточнення позовних вимог, де доповнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, а саме: судовий збір на загальну суму 1472 гривні та витрати на правову допомогу у сумі 2500 гривень, а всього стягнути 3972 грн. судових витрат (а.с.55). 13.11.2017 року представник позивача адвокат ОСОБА_1 подала заяву про уточнення позовних вимог, де просила суд скасувати у повному обсязі свідоцтво про право на спадщину за законом серії НАО №385757, видане 30 липня 2015 року за реєстровим номером 2-342 на імя ОСОБА_2 на квартиру в місті Роздільна, вул..Леніна (нова назва вулиці Європейська) №18, у будинку №3, Одеської області; скасувати державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру в цілій частині для подальшого внесення зміни у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; стягнути з ОСОБА_2 витрати по справі, а саме: витрати на правову допомогу у сумі 2500 гривень (а.с.139-140).

Свої позовні вимоги мотивує тим, що він є спадкоємцем до майна померлого ОСОБА_8, який помер 22 квітня 2014 року. Спадкова справа №112/2014 заведена за його заявою про прийняття спадщини приватним нотаріусом Роздільнянського нотаріального округу. Роздільнянською районною державною нотаріальною конторою Одеської області за заявою ОСОБА_2 про прийняття спадщини до майна померлої 14 жовтня 2014 року ОСОБА_6 заведена спадкова справа №154/2015. До складу спадкового майна входить квартира АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_8, який помер 22.04.2014 року, спадкоємцем якого по закону була його дружина ОСОБА_6, яка прийняла спадщину та не оформила спадкових прав. 30 липня 2015 року за реєстровим номером 2-342 державним нотаріусом на імя ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на вказану квартиру та проведено державну реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно в цілій частині. Під час видачі вказаного свідоцтва було допущено технічну помилку та не перевірено наявність заведеної спадкової справи на інших спадкоємців за законом після смерті ОСОБА_8. Спадкоємцями після його смерті були: дружина померлого ОСОБА_6Ф, яка прийняла спадщину згідно ст.1268 ЦК України та онук померлого (за правом представлення) ОСОБА_4, позивач по справі. Видача свідоцтва про право на спадщину у цілому на ОСОБА_2 на все спадкове майно порушує права позивача на спадкування. Відповідач не прибула за вимогою до нотаріуса для внесення змін до вказаного свідоцтва, згідно ст.1300 ЦК України, тому позивач змушений звернутися з позовом до суду за захистом своїх порушених прав.

Представник позивача адвокат ОСОБА_1 підтримала заяву про уточнення позовних вимог від 13.11.2017 року та просила задовольнити позовні вимоги, викладені у ній, а також наполягала на стягненні з відповідача витрат на правову допомогу у сумі 2500 гривень, на стягненні судового збору та інших витрат не наполягала.

ОСОБА_2 визнала позов у частині визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на її імя від 30.07.2015 року та скасування державної реєстрації права власності на спірне майно на неї у цілому, заперечувала проти задоволенн вимог про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу, оскільки вона також понесла витрати на правову допомогу адвоката та її вина у видачі оспорюваного свідоцтва та його реєстрації відсутня, а вона особисто права позивача не порушувала. Просила в цій частині позову відмовити.Думку відповідача підтримав її представник адвокат ОСОБА_3.

Представники третіх осіб Роздільнянської районної державної нотаріальної контори Одеської області та Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області надали письмові пояснення на позов (а.с.22-24,50-53), де підтвердили, що ОСОБА_2 дійсно 30.07.2015 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом до майна померлої ОСОБА_6, а саме: на квартиру АДРЕСА_2 в цілому. При цьому не були враховані інтереси позивача, який подав заяву про прийняття спадщини до майна ОСОБА_8 до приватного нотаріуса та до складу спадкового майна входила ця ж сама нерухомість. Після встановлення помилки ОСОБА_2 була запрошена до нотаріальної контори для видачі нового свідоцтва, але не прибула за викликом. Згідно ст.51 Закону України «Про нотаріат» у разі виявлення нотаріусом, що ним допущена помилка при вчиненні нотаріальної дії або вчинена нотаріальна дія не відповідає законодавству, нотаріус зобовязаний повідомити про це сторони (осіб), стосовно яких вчинено нотаріальну дію, для вжиття заходів щодо скасування зазначеної нотаріальної дії відповідно до законодавства. ОСОБА_2 не виявила бажання отримати нове (виправлене) свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа. якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Згідно п.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - державна реєстрація прав офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Скасування державної реєстрації можливе тільки на підставі рішення суду. За таких обставин треті особи вважають, що оспорюване свідоцтво про право на спадщину за законом підлягає визнанню не дійсним у повному обсязі та у звязку з цим підлягає скасуванню державна реєстрація речового права, яка відбулася на підставі вказаного свідоцтва.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали спадкових справ: №112/2014 до майна померлого 22.04.2014 року ОСОБА_8 та №154/2015 до майна померлої 14.10.2014 року ОСОБА_6, прийшов до висновку про задоволення позову частково.

Судом встановлено наступне. 22 квітня 2014 року помер ОСОБА_8, актовий запис про смерть №316 від 30.04.2014 року, місце реєстрації Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського між районного управління юстиції в Одеській області (а.с.35,71). Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входила квартира АДРЕСА_2, яка належала спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 08.05.1992 року (а.с.32-34). На день смерті ОСОБА_8 перебував у шлюбі з ОСОБА_6, яка прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав. 30.07.2014 року позивач ОСОБА_4 звернувся із заявою про прийняття спадщини свого діда ОСОБА_8В.(заява №380, спадкова справа №112/2014) (а.с.68-80). В своїй заяві він вказав, що його батько ОСОБА_9 помер 11.01.2014 року, а крім позивача спадкоємцями до майна діда є дружина померлого ОСОБА_6 та донька померлого ОСОБА_10 (відповідач по справі, яка після обруження змінила прізвище на ОСОБА_2). ОСОБА_6 померла 14.10.2014 року, актовий запис про смерть №676 від 14.10.2014 року, місце реєстрації Відділ ДРАЦС реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського між районного управління юстиції в Одеській області (а.с.36). 18.07.2015 року до Роздільнянської районної державної нотаріальної контори Одеської області із заявою про прийняття спадщини до майна померлої ОСОБА_6 звернулася ОСОБА_2 (заява №391, спадкова справа №154/2015) (а.с.83-96). В своїй заяві ОСОБА_2 зазначила спадкове майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_6, а саме: квартира №18, що знаходиться за адресою: Одеська область, м.Роздільна, вул..Леніна, буд. №3, що належала ОСОБА_8, який помер 22.04.2014 року, спадкоємцем якого була дружина ОСОБА_6. яка прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав. Інших спадкоємців до майна померлої, в тому числі дітей, батьків) не має (а.с.84). 30.07.2015 року ОСОБА_2 подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлої ОСОБА_6. 30.07.2015 року ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом до майна померлої ОСОБА_6 на спадщину, яка складається з квартири №18, що розташована в місті Роздільна Одеської області, по вулиці Леніна, у будинку №3 та складається у цілому з чотирьої житлових кімнат та допоміжних приміщень, житловою площею 50,10 м2, загальною площею 80,55 м2. Зазначена квартира належала спадкодавцю на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Роздільнянською державною нотаріальною конторою Одеської області 08 травня 1992 року за реєстровим №1313, зареєстрованого в Роздільнянському бюро технічної інвентаризації від 05 липня 2004 року, реєстраційний номер 6471285, номер запису 93 в книзі 4 та належала ОСОБА_8, який помер 22 квітня 2014 року, спадкоємцем якого за законом була його дружина ОСОБА_6, яка прийняла спадщину, але не оформила своїх спадкових прав. Свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №2-342 (а.с.92). ОСОБА_2 зареєстроване право власності на вказане нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, запис №10617997 від 30.07.2015 року (а.с.65-66). Позивачу у серпні 2016 року стало відомо про видачу вказаного свідоцтва ОСОБА_2 та він звернувся із заявою до Роздільнянської державної нотаріальної контори та повідомив про заведену за його заявою спадкову справу №112/2014 та про помилку у видачі свідоцтва на все нерухоме майно ОСОБА_2. У відповідь на його звернення 18.08.2016 року за №629/02-14 він отримав відповідь він державного нотаріуса про те, що спадкоємець до майна померлої ОСОБА_6 відмовляється надавати оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом для внесення змін, а без цього неможливо видати нові свідоцтва про право на спадщину за законом. У звязку з чим йому рекомендовано звернутися до суду (а.с.93-94).

Згідно ст.1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Таким чином, видане Роздільнянською районною державною нотаріальною конторою вищезазначене свідоцтво про право на спадщину за законом від 30.07.2015 року на імя ОСОБА_2 на все спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_8 та ОСОБА_6, без урахування наявної спадкової справи №112/2014 за заявою ОСОБА_4 та з порушенням його прав, має бути визнано недійсним.

У звязку із визнанням недійсним вказаного свідоцтва підлягає скасуванню державна реєстрація вказаного свідоцтва у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»,

Позов у цій частині оснований на законі, доведений, доказами, дослідженими у судовому засіданні, визнаний відповідачем та третіми особами і підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що на стягненні судового збору з відповідача позивач та його представник не наполягає. Згідно ст.79 ЦПК України до складу витрат, повязаних із розглядом судової справи належать витрати на правову допомогу (п.2 ч.3 ст.79 ЦПК). Стаття 84 ЦПК України визначає, що витрати на правову допомогу адвоката несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно ст.88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До позову долучена квитанція від 23.08.2016 року про сплату ОСОБА_7 адвокату ОСОБА_1 2500 гривень (а.с.56), однак не надано розрахунку обґрунтованості вказаних витрат адвокатом, зокрема, часу який витрачено адвокатом на підготовку та складання позову та на участь у судових засіданнях. На підставі цього суд вважає, що вказані судові витрати документально не підтверджені. Крім того, суд також враховує, що інтереси ОСОБА_2 представляв адвокат ОСОБА_3 за угодою та вона понесла витрати на правову допомогу у звязку з подачею позову до неї, а також те, що вона особисто права позивача не порушувала та не складала оспорюваний документ. Враховуючи часткове задоволення позову та відсутність, крім квитанції, іншого документального підтвердження витрат на правову допомогу, суд вважає, що у задоволенні вимоги про стягнення на користь позивача вказаних витрат слід відмовити.

Керуючись ст..ст.10,11,60,79,84,88,209,212,214,215,218 ЦПК України, на підставі ст.ст.1216, 1218, 1266, 1267, 1268, 1270, 1300, 1301 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати свідоцтво про право на спадщину за законом видане тимчасово виконуючим обовязки державного нотаріуса Роздільнянської районної державної нотаріальної контори Одеської області, державним нотаріусом Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області 30 липня 2015 року, зареєстроване в реєстрі за №2-342 на імя спадкоємця майна ОСОБА_6,ІНФОРМАЦІЯ_2, яка померла 14 жовтня 2014 року, її дочки ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, на спадщину, яка складається із квартири №18, що розташована в місті Роздільна Одеської області по вулиці Леніна (нова назва вулиці - Європейська) під №3 та складається у цілому з чотирьох житлових кімнат та допоміжних приміщень, житловою площею 50,10 м2, загальною площею 80,55 м2 недійсним.

Скасувати державну реєстрацію вказаного свідоцтва у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на імя ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А. В. Ільяшук