Справа № 712/9728/17
Провадження № 2/712/2338/17
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 листопада 2017 року м. Черкаси
Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:
головуючого/судді - Троян Т.Є.
при секретарі - Шмагайло Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, -
Позивачі 01.08.2017 року звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вони є власниками квартири АДРЕСА_1.
Зазначили, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають поверхом вище у квартирі АДРЕСА_2.
Вказували, що 30 червня 2017 року їхню квартиру було затоплено водою з вини відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які являються власниками квартири АДРЕСА_2, яка розташована поверхом вище їхньої квартири. Внаслідок залиття квартири було зіпсовано стелю та стіни на кухні.
30.06.2017 року комісією у складі майстра КП «Соснівська СУБ» Лопатинської Н.Д., був складено Акт, в якому було встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_1 сталось в результаті заливу водою з вище розташованої квартири АДРЕСА_2. Залив стався через халатне ставлення до сантехнічного обладнання
Зазначили, що 04 липня 2017 року відповідачами знову було затоплено водою їхню квартиру, про що складений відповідний Акт про залиття квартири АДРЕСА_1.
Згідно з висновком № 13/17 БТ від 24.07.2017року, складеним судовим експертом Оніщенко Н.С., вартість проведення ремонту квартири позивачів становить 2428,80 грн.
Крім того позивачі зазначили, що внаслідок неправомірних дій відповідачів їм було завдано моральної шкоди, яка виразилась в негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним. Моральну шкоду вони оцінюють в 2000 грн.
Просили суд стягнути з відповідачів на їх користь відшкодування завданої матеріальної шкоди в розмірі 2428,80 грн., моральну шкоду - 2000 грн. та судові витрати по справі.
В судове засідання позивачі не з'явилися, скерували до суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення суду не заперечували.
Відповідачі в судове засідання не з'явилися, причину неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, із заявами до суду не зверталися.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, з врахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України.
Згідно із ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. При цьому дані докази повинні бути належними і допустимими, як це передбачено ст.ст.58-59 ЦПК України.
Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувались вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхилюючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.4 ст.60 ЦПК України).
Судом встановлено, що на підставі свідоцтва на право власності на житло від 20.11.2000 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_1.
Згідно довідки за відомостями відділу реєстрації місця проживання Управління з питань державної реєстрації Департаменту організаційного забезпечення Черкаської міської ради від 06.11.2017 року, ОСОБА_3 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 з 14.11.1986 року, ОСОБА_4 - з 18.04.2001 року.
30.06.2017 року комісією в складі майстра КП «Соснівська СУБ» Лопатинської Н.Д. був складений акт про залиття квартири АДРЕСА_1, на підставі якого комісія встановила, що 30 червня 2017 року в будинку АДРЕСА_1 трапилося залиття - частина стелі на кухні залита водою, в кухні на стелі мокро-жовті плями. Винуватцями залиття є мешканці квартири АДРЕСА_2 через халатне ставлення до сантехнічного обладнання.
04.07.2017 року комісією у складі майстра КП «Соснівська СУБ» Лопатинської Н.Д. було складено акт, в якому було встановлено, що залиття квартири АДРЕСА_1 сталось в результаті заливу водою з вище розташованої квартири АДРЕСА_2. Під час обстеження виявлено мокру пляму на стелі у кухні та дві плями на стіні у кухні. Мешканці вище розташованої квартири АДРЕСА_2 двері не відкривають для обстеження. До КП «Соснівська СУБ» мешканці квартири АДРЕСА_2 не зверталися з приводу обстеження та ремонту трубопроводу.
Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що залиття квартири АДРЕСА_1 сталося в результаті халатного ставлення до сантехнічного обладнання мешканцями квартири АДРЕСА_2.
Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Обов'язок нести витрати, пов'язані з утриманням належного власнику майна, до яких, зокрема відносяться витрати, що пов'язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей, передбачено Законом України „Про житлово-комунальні послуги", що набув чинності з 1 січня 2005року, Правилами користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінет Міністрів України №572 від 08.10.1992 р. (із змінами).
Зі змісту вказаних норм вбачається, що власник квартири зобов'язаний здійснювати контроль за технічним станом свого майна. Оскільки мешканці квартири АДРЕСА_2 недбало ставилися до внутрішньоквартного обладнання, а саме: сантехнічного обладнання, в результаті чого це призвело до залиття квартири позивачів, а тому саме відповідачі, як власники квартири АДРЕСА_2, несуть відповідальність за спричинену шкоду позивачам.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок залиття квартири є обґрунтованими та ґрунтуються на належних та допустимих доказах.
Для визначення вартості матеріального збитку, завданого внаслідок залиття, позивач ОСОБА_1 звернулася до судового експерта Оніщенко Надії Сергіївни.
Згідно з висновком експертного будівельно-технічного дослідження № 13/17 БТ від 24.07.2017 року, складеним судовим експертом Оніщенко Н.С., вартість відновлювального ремонту квартири АДРЕСА_1 після залиття, на час проведення експертного дослідження складає 2428,80 грн. (дві тисячі чотириста двадцять вісім грн.. 80 коп.)
Згідно ст. 22 ЦПК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція заподіювача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди. Позивач довів завдану йому шкоду, протиправність дій відповідача, причинний зв?язок між ними, а відповідачі відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України це не спростував і не довів відсутність своєї вини.
Згідно з ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для встановлення пошкодженої речі.
На підставі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала за наявності її вини.
Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода серед іншого полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року № 4 (з наступними змінами) визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.
Аналізуючи викладене, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, характеру та обсягу страждань, яких зазнали позивачі внаслідок затоплення їхньої квартири, характеру завданих збитків суд вважає, що заявлена позивачем моральна шкода в сумі 2000 грн. підлягає до задоволення частково, а саме в розмірі 1000 грн.
Щодо вимоги про стягнення витрат за проведення експертної оцінки завданої шкоди у розмірі 1609,40 грн., суд приходить до наступного. Доведення розміру матеріальної шкоди є необхідним для розгляду справ цієї категорії, а тому суд вважає, що витрати, понесені позивачем на оплату замовленого експертного висновку щодо визначення вартості відновлювального ремонту квартири є судовими витратами та підлягають розподілу за правилами ст. 88 ЦПК України. Як вбачається з квитанції № 0.0.804716737.1 від 13.07.2017 року вказані послуги складали 1609,40 грн.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
За таких умов, до стягнення з відповідачів на користь позивачів підлягають понесені ними судові витрати по оплаті судового збору в сумі 672,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 130, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 22, 23, 1167,1192 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири - задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 2428,80 грн., моральну шкоду в розмірі 1000 грн. та витрати на проведення експертизи в розмірі 1609,40 грн., а всього: 5038,20 грн. (п'ять тисяч тридцять вісім гривень 20 коп.)
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 336 грн. (триста тридцять шість гривень)
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в сумі 336 грн. (триста тридцять шість гривень)
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом за заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: Т.Є. Троян