АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7161/17 Справа № 201/3334/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - Демидова С. О. Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів -Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Василенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання дій незаконними та стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року позивач звернувся з вищезазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що він є клієнтом Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк», в якому має два карткових рахунки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, на яких знаходяться його особисті кошти на загальну суму 206182 гривні 82 копійки.

25 вересня 2015 року він намагався розрахуватися в магазині за придбані харчі, однак не зміг цього зробити через заблокування карток банком, у зв'язку з чим звернувся до відповідача та отримав листа про те, що кошти, які надходили на його рахунки з 01 січня 2015 року по 24 вересня 2015 року підпадають під дію Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення».

З огляду на викладене просив суд визнати незаконними дії банку по блокуванню рахунків, починаючи з 24 вересня 2015 року по 02 березня 2016 року включно, стягнути з банку на його користь: суму залишку грошових коштів з рахунку № НОМЕР_1 в розмірі 119875 гривень 82 копійки та з рахунку № НОМЕР_2 у розмірі 86307 гривень; 3 % річних від простроченої суми у розмірі 2711 гривень 44 копійки; моральну шкоду у розмірі 10 000 гривень та витрати по оплаті за юридичні послуги у розмірі 5 000 гривень.

Доповнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму залишку грошових коштів з рахунку № НОМЕР_1 в розмірі 94875 гривень 82 копійки; упущену вигоду у розмірі 16678 гривень 74 копійки; визнати дії банку щодо зупинення проведення операцій за рахунками протиправними та поновити проведення операцій за ними, а також стягнути судовий збір.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, ставив питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2016 року рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2016 року скасовано.

Визнано дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо зупинення проведення фінансових операцій за рахунками № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, відкриті на ім'я ОСОБА_2, протиправними та поновлено операції за ними.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 суму залишку грошових коштів з рахунку № НОМЕР_1 у розмірі 94875 гривень 82 копійок; з рахунку № НОМЕР_2 - у розмірі 86307 гривень; суму упущеної вигоди у розмірі 16678 гривень 74 копійок; 3% річних від простроченої суми, що складає 2382 гривні 40 копійок; 1500 гривень моральної шкоди, а також судовий збір у розмірі 2739 гривень 64 копійки та оплату правової допомоги в розмірі 5000 гривень, всього 7739 гривень 64 копійки.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 серпня 2017 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 вересня 2016 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Вислухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач був клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», в якому мав два карткових рахунки № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, на яких знаходилися його особисті кошти на загальну суму 206 182 гривні 82 копійки.

25 вересня 2015 року банком заблоковано рахунки позивача. На його звернення до відповідача отримав відповідь, що кошти, які надходилися на його рахунки з 01 січня 2015 року по 24 вересня 2015 року підпадають під дію Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» та пропозицію надати документи, що підтверджують походження грошових коштів, які надійшли на рахунки за вказаний період.

Перевіривши права та обов'язки сторін та встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції, керуючись ст.ст.1066, 1067, 1074 ЦК України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», дійшов обґрунтованого висновку про те, що дії відповідача відповідають вимогам Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», тому підстави для задоволення вимог позивача відсутні.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що ПАТ «КБ «ПриватБанк» не мав права блокувати належні йому кошти, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Згідно ч.1., ч.2 ст.9 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», суб'єкт первинного фінансового моніторингу відповідно до законодавства зобов'язаний на підставі поданих клієнтом (представником клієнта) офіційних документів або засвідчених в установленому порядку їх копій (якщо інше не передбачено цим Законом) здійснювати ідентифікацію та верифікацію клієнта (представника клієнта). При цьому, документи мають бути чинними (дійсними) на момент їх подання та включати всі необхідні ідентифікаційні дані.

Окрім того, у разі виникнення сумнівів у достовірності чи повноті наданої інформації про клієнта суб'єкт первинного фінансового моніторингу зобов'язаний провести поглиблену перевірку клієнта.

Залежно від рівня ризику проведення фінансової операції клієнтом ідентифікація, верифікація клієнта здійснюються також у разі проведення ним фінансової операції на суму, визначену частиною першою статті 15 цього Закону, незалежно від того, проводиться така фінансова операція одноразово чи як кілька фінансових операцій, які можуть бути пов'язані між собою.

Фінансова операція підлягає обов'язковому фінансовому моніторингу у разі, якщо сума, на яку вона здійснюється дорівнює чи перевищує 150 000 грн.

На виконання вищезазначеного обов'язку, положеннями ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та ч. 7 ст. 9 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» передбачено, що суб'єкт первинного фінансового моніторингу має право витребувати, а клієнт, представник клієнта зобов'язані подати інформацію (офіційні документи), необхідну (необхідні) для ідентифікації, верифікації, вивчення клієнта, уточнення інформації про клієнта, а також для виконання таким суб'єктом первинного фінансового моніторингу інших вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Враховуючи, що за період з 01.01.2015р. по 24.09.2015р. обіг коштів позивача за його рахунками склав 2 749 286, 41 грн., банк на виконання вимог вищенаведених Законів здійснив запит щодо надання ОСОБА_2 документів на підтвердження походження грошових коштів, що надійшли на його рахунки у зазначений період. В свою чергу, позивачем зазначених документів банку надано не було, що стало підставою для зупинення фінансових операцій за рахунками позивача.

Згідно ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банк в тому числі здійснює ідентифікацію, верифікацію клієнта (особи, представника клієнта) і вживає заходів відповідно до законодавства, яке регулює відносини у сфері запобігання легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, до відкриття рахунка клієнту, укладення договорів чи здійснення фінансових операцій, зазначених у частині другій цієї статті. Банк має право відмовитися від встановлення (підтримання) договірних відносин (у тому числі шляхом розірвання договірних відносин) чи проведення фінансової операції у разі встановлення клієнту неприйнятно високого ризику за результатами оцінки чи переоцінки ризику.

Враховуючи вищенаведене, дії відповідача щодо зупинення фінансових операцій за рахунками позивача є правомірними та відповідають вимогам чинного законодавства України.

Доводи апеляційної скарги зводяться до суб'єктивного тлумачення норм права, не впливають на встановлені обставини справи та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 квітня 2016 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова