Справа № 202/974/14-ц
Пров. № 2/202/2922/2017
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 грудня 2017 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

судді: - ОСОБА_1,

при секретарі: - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 24.04.2017 року провадження по справі в частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк» закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначив, що 25.10.2006 року між Банком та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № KIA0GK00830019, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 80 000,00 доларів США на придбання житла, 13 125,00 доларів США на сплату страхових платежів у вигляді непоновлювальної кредитної лінії, а також зобовязався повернути Банку кредит і сплатити відсотки до 25.10.2021 року.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_3 взятих на себе зобовязань з повернення кредиту станом на 11.01.2014 року виникла заборгованість у розмірі 256 233,85 доларів США, що за курсом 7,993 відповідно до службового розпорядження НБУ від 11.01.2014 року складає 2 048 077,16 грн. та складається з: 79 114,53 доларів США (що еквівалентно 632 362,44 грн.) заборгованості за кредитом; 18 248,05 доларів США (що еквівалентно 145 856,66 грн. простроченої заборгованості за кредитом; 66 168,64 доларів США (що еквівалентно 528 885,94 грн.) заборгованості за відсотками; 65 524,67 доларів США (що еквівалентно 523 738,69 грн.) простроченої заборгованості за відсотками; 9 655,00 доларів США (що еквівалентно 77 172,42 грн.) заборгованості з винагороди; 9 655,00 доларів США (що еквівалентно 77 172,42 грн.) простроченої заборгованості з винагороди; 101 295,68 доларів США (що еквівалентно 809 656,37 грн.) пені.

Позивач зазначив, що оскільки відповідач ОСОБА_3 з 25.09.2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_4, а кредитний договір укладений ОСОБА_3 під час перебування у шлюбі, то вказаний кредитний договір створює обовязки для кожного з подружжя, оскільки кошти використані на потреби сімї, а саме на придбання житла, а тому вони є солідарними боржниками.

Враховуючи викладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути на його користь солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 256 233,85 доларів США та судові витрати у справі.

Представник позивача в судове засідання не зявилася, надала на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, а справу розглянути за її відсутності (а.с. 43 т. 3).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності заборгованості за кредитним договором. Також просив застосувати трирічний строк позовної давності та відмовити позивачеві у задоволенні позову (а.с. 39-43, 57-62 т. 2). Також представник відповідача, ОСОБА_5 надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його та відповідача відсутності (а.с. 28 т.3).

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлена належним чином (а.с. 118 т. 2).

Суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.10.2006 року між Банком та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № KIA0GK00830019, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 80 000,00 доларів США на придбання житла, 13 125,00 доларів США на сплату страхових платежів у вигляді непоновлювальної кредитної лінії, а також зобовязався повернути Банку кредит і сплатити відсотки до 25.10.2021 року (а.с. 10-13 т. 1).

Згідно до п.1.3 Договору забезпечення виконання позичальником зобовязань за вказаним Договором виступає іпотека житлового будинку с. Михайлівка-Рубежівка, вул. Калініна,7. (а.с.10-13 т. 1)

Відповідач ОСОБА_3 не виконував належним чином умови кредитного договору,

не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками відповідно до умов Договору, таким чином порушивши умови кредитного договору. У звязку з зазначеним, станом на 11.01.2014 року виникла заборгованість у розмірі 256 233,85 доларів США, що за курсом 7,993 відповідно до службового розпорядження НБУ від 11.01.2014 року складає 2 048 077,16 грн. та складається з: 79 114,53 доларів США (що еквівалентно 632 362,44 грн.) заборгованості за кредитом; 18 248,05 доларів США (що еквівалентно 145 856,66 грн. простроченої заборгованості за кредитом; 66 168,64 доларів США (що еквівалентно 528 885,94 грн.) заборгованості за відсотками; 65 524,67 доларів США (що еквівалентно 523 738,69 грн.) простроченої заборгованості за відсотками; 9 655,00 доларів США (що еквівалентно 77 172,42 грн.) заборгованості з винагороди; 9 655,00 доларів США (що еквівалентно 77 172,42 грн.) простроченої заборгованості з винагороди; 101 295,68 доларів США (що еквівалентно 809 656,37 грн.) пені.

Розмір заборгованості за кредитним договором підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с. 15-17, т. 1).

За вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З огляду на зазначене, суд вважає встановленим, що позичальник належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 256 233,85 доларів США.

Разом із тим, статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки, тобто строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частиною 1 статті 260 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Позовна давність переривається у разі предявлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Частинами 3 та 4 статті 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як встановлено судом, кредитні кошти були надані відповідачу 25.10.2006 року.

Останній платіж за кредитним договором зроблений відповідачем 15.10.2008 року, а з позовом Банк звернувся до суду лише 23.01.2014 року (а.с.15 т. 1).

Виходячи з наведеного, суд вважає, що ПАТ КБ ПриватБанк пропущено строк позовної давності щодо вимог про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом за період з 21.10.2008 року по 22.01.2011року.

З огляду на це, суд вважає можливим стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за кредитним договором за період з 23.01.2011 року по 11.01.2014 року у розмірі 188 458,99 доларів США (що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 11.01.2014 року складає 946 487,33 грн..), що складається із 79 114,53 доларів США заборгованості за кредитом (що еквівалентно 632 125,09 грн..), 39 344,46 доларів США заборгованості за відсотками за користування кредитом (що еквівалентно 314 362,23 грн..).

Приймаючи до уваги, що відповідно до пункту 1 частини 2 статті 258 ЦК України позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) встановлюється в один рік, суд вважає можливим стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача суму пені за порушення строків розрахунку за кредитним договором за період з 23.01.2013 року по 11.01.2014 року у розмірі 293 465,87 грн.

Суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині стягнення заборгованості з винагороди у розмірі 9 655,00 доларів США задоволенню не підлягають, виходячи з такого.

У пункті 1.1 кредитного договору, укладеного між Банком та відповідачем ОСОБА_3 встановлено сплату позичальником Банкові винагороди за надання фінансового інструменту та за проведення додаткового моніторингу.

Згідно із пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).

Оскільки пункт 1.1 кредитного договору, укладеного між Банком та відповідачем ОСОБА_3, суперечить встановленим Постановою правління Національного банку України від 10.05.2007 року Правилам надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, суд відмовляє позивачеві у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості з винагороди у розмірі 9 655,00 доларів США.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 16.11.2016 року № 6-174цс16.

Суд вважає, що позовні вимоги Банку до відповідача ОСОБА_4 про стягнення заборгованості як з солідарного боржника задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Заявляючи позовні вимоги щодо солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 як з подружжя, позивач посилався на те, що відповідно до змісту ст. 65 СК України при укладенні договору одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений ОСОБА_3 в інтересах сім'ї та згідно до ст.2, ч. 4 ст. 65 СК України цей договір створює обов'язки і для його дружини ОСОБА_4

Однак, у пункті 25 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» розяснено, що згідно вимог ст. 65 СК України щодо порядку розпорядження майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, регулюють відносини, які стосуються розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя, і не стосуються права одного із подружжя на отримання кредиту, оскільки кредитний договір є правочином щодо отримання у власність грошових коштів.

Оскільки позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» стосуються грошових коштів, а не майна, у суду немає законних підстав для стягнення з відповідача ОСОБА_4 в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № KIA0GK00830019 від 25.10.2006 року.

За таких підстав суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача та стягнення ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 188 458 доларів США 99 центів, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 11.01.2014 року складає 946 487 грн.. 33 коп, що складається із 79 114,53 доларів США заборгованості за кредитом (що еквівалентно 632 125,09 грн..), 39 344,46 доларів США заборгованості за відсотками за користування кредитом (що еквівалентно 314 362,23 грн..), а також пеню у розмірі 293 465,87 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654,00 грн..

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 74, 88, 209, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 257-259, 264, 526, 530, 549, 559, 610, 611, 1050, 1054, ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , рах. № 3111, МФО 305299) заборгованість за кредитним договором у розмірі 188 458 (сто вісімдесят вісім тисяч чотириста пятдесят вісім) доларів США 99 центів, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 11.01.2014 року складає 946 487 (девятсот сорок шість тисяч чотириста вісімдесят сім) грн.. 33 коп, що складається із 79 114,53 доларів США заборгованості за кредитом (що еквівалентно 632 125,09 грн..), 39 344,46 доларів США заборгованості за відсотками за користування кредитом (що еквівалентно 314 362,23 грн..), а також пеню у розмірі 293 465,87 грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, , рах. № 3111, МФО 305299) судовий збір у розмірі 3654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) грн. 00 коп.

У задоволенні решти позовних вимог Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бєльченко Л.А.