Ухвала

Іменем України

23 жовтня 2017 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця за касаційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником - ОСОБА_4, на ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 20 січня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаною скаргою, посилаючись на те, що рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 03 жовтня 2011 року стягнуто солідарно з неї та ОСОБА_3 на користь ПАТ «АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 16 966,04 Євро, пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 31 418,92 грн. та судові витрати у розмірі 1 820 грн. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 про розірвання кредитного договору відмовлено. Зазначає, що копії постанов про відкриття виконавчого провадження № 51634669 та № 51634339 від 08 липня 2016 року були направлені їй з порушенням визначених законодавством строків, виконавчі листи не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», а також на те, що стягувачем пропущено строки пред'явлення даних документів до виконання.

Враховуючи викладене, ОСОБА_2 просила визнати постанови про відкриття виконавчого провадження № 51634669 та № 51634339 від 08 липня 2016 року нечинними, визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Чорнобаївського районного управління юстиції Гвоздь В.А. щодо відкриття виконавчого провадження протиправними.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29 вересня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 20 січня 2017 року, у задоволенні скарги ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й постановити нову ухвалу про задоволення її скарги.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що судові рішення ухвалені з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Судами встановлено, що рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 03 жовтня 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 16 966,04 Євро, пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 31 418,92 грн. та судові витрати в сумі 1 820,00 грн. 01 грудня 2011 року на виконання вказаного рішення були видані відповідні виконавчі листи (а. с. 7-8).

Виконавчі листи неодноразово пред'являлись до виконання, відкривались виконавчі провадження державними виконавцем та протягом 2012- 2015 років виносились постанови про повернення виконавчого провадження у зв'язку з відсутністю майна, на яке може бути накладено арешт.

08 липня 2016 року державний виконавець виніс постанови про відкриття виконавчих проваджень № 51634569, № 51634339 на підставі виконавчих листів № 2-591, виданих Чорнобаївським районним судом Черкаської області 01 грудня 2011 року (а.с.4-5).

Супровідним листом від 08 липня 2016 року ОСОБА_2 було направлено постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 08 липня 2016 року, винесену на підставі виконавчого листа № 2-591 від 01 грудня 2012 року, виданого Чорнобаївським районним судом Черкаської області (а.с. 6).

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Права та обов'язки державного виконавця визначені ст. 11 цього Закону, а саме: державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Підстави для відкриття виконавчого провадження визначені ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 ст. 25 цього Закону, державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Суди на підставі поданих сторонами доказів, які належним чином оцінені, дійшли обґрунтованого висновку про те, що строки пред'явлення виконавчих листів неодноразово переривались, тому не є пропущеними. Крім того, суди правильно вказали на те, що право боржників на добровільне протягом семи днів виконати рішення суду не порушене, оскільки вони протягом 2012-2016 року не сплачували стягнуту рішенням суду заборгованість ні в добровільному порядку, ні примусово по виконавчому документу, виконавчі документи неодноразово повертались державним виконавцем без виконання у зв'язку з відсутністю майна у боржників.

Отже, суди дійшли правильного висновку, що підстав для визнання дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження неправомірними немає.

Крім того, заявник, ОСОБА_2, ухвали судів першої та апеляційної інстанцій не оскаржує.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції (ст. 335 ЦПК України), висновків судів не спростовують і на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити ухвали судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, п. 1 ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану представником - ОСОБА_4, відхилити.

Ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 20 січня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

І.М. Фаловська