УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 листопада 2017 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., ЗавгородньоїІ.М., Коротуна В.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дружини за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 1 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 24 травня 2017 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2016 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, у якому зазначала, що під час перебування з ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син - ОСОБА_7 У зв'язку із тим, що відповідач проживає окремо та не приймає участі у вихованні та утриманні сина, але має таку можливість, просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з 13 грудня 2016 року.

Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 1 лютого 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 24 травня 2017 року, позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання щомісяця в 1/4 частини його заробітку до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з 13 грудня 2016 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати зазначені судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-МІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Згідно з ч. ч. 4, 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), встановивши, що відповідач не приймає належної участі в утриманні сина, хоча є працездатною особою та отримує грошове забезпечення, дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для стягнення аліментів на утримання дружини на підставі ст. 84 СК України у визначеному позивачем розмірі.

Крім того, відповідач визнав позов та не заперечував проти заявленого позивачем розміру аліментів.

Правильними є висновок апеляційного суду про те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не впливає на права ОСОБА_6, на користь якої іншими судовими рішеннями стягнуто аліменти на її утримання та утримання малолітньої дитини.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 1 лютого 2017 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 24 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

І.М. Завгородня

В.М.Коротун