Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 39 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Коломієць О.С.

суддів: Талько О.Б., Шевчук А.М.

з участю секретаря

судового засідання: Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака Віктора Ярославовича, за участю третьої особи - ОСОБА_5 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 05 жовтня 2017 року

встановила:

У вересні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_5, територіальної громади в особі Житомирської міської ради, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину спадкового майна, а саме: 23/100 ід. частин житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1

У грудні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_3, приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака В.Я. та просив визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 21 липня 2015 року, зареєстроване в реєстрі за №8914, видане приватним нотаріусом Сєтаком В.Я. на ім'я ОСОБА_3

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 06 вересня 2017 року первісний позов ОСОБА_3 залишено без розгляду за клопотанням її представника в зв'язку з бажанням позивача врегулювати спір мирним шляхом.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 05 жовтня 2017 року в задоволені зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення процесуального, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким його позовні вимоги задовольнити повністю. Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, судом проігноровано факт відмови відповідача ОСОБА_3 від спадщини.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_3, будучи спадкоємицею першої черги, звернулась із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса у встановлений законом строк, від спадщини у розумінні положень ст. 1273 ЦК України не відмовлялась, правомірно отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері, відтак відсутні підстави для визнання цього свідоцтва недійсним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_6 (а.с.6).

Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку площею 0,0531 га та 68/100 ід.ч. житлового будинку з господарськими спорудами та будівлями, які розташовані по АДРЕСА_1. Спадкоємцями за законом майна померлої є її діти - ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_5

Відповідач ОСОБА_3 07.06.2012 року, тобто протягом шести місяців після смерті матері, звернулась до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака В.Я. з заявою про прийняття спадщини (а.с.84).

Позивач ОСОБА_7 25.01.2013 року звернувся також із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Пріми Н.В. В цей же день, 25.01.2013 року, позивач ОСОБА_3 подала приватному нотаріусу Прімі Н.В. заяву про те, що вона не претендує на спадщину, яка відкрилась після смерті матері ОСОБА_9 та не заперечує проти оформлення спадщини на інших дітей померлої - ОСОБА_7 та ОСОБА_5

27 липня 2015 року приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я. видав ОСОБА_3 свідоцтво про право на спадщину на 1/3 частку спадкового майна померлої ОСОБА_9, яке складається з земельної ділянки прощею 0,0531 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що розташована по АДРЕСА_1. Також із свідоцтва вбачається, що іншими спадкоємцями померлої ОСОБА_9 в 1/3 частці кожний є ОСОБА_2 та ОСОБА_5.

Постановою від 07.08.2015 року приватний нотаріус Сєтак В.Я. відмовив ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з 68/100 ід. частин житлового будинку АДРЕСА_1 у зв'язку з відсутністю необхідного правовстановлюючого документа.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не приймати її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи застереженням.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається від дня відкриття спадщини.

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення.

Як вбачається з матеріалів справи, воля спадкоємиці ОСОБА_3 знайшла своє вираження у поданій нею до нотаріуса заяви про прийняття спадщини за законом.

Заяву про відмову від прийняття спадщини у встановлений ст. 1270 ЦК України строк не подавала, що вказує на прийняття нею спадщини після смерті матері ОСОБА_6

У зв'язку з чим, висновок суду першої інстанції про те, що відповідач правомірно отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері, а тому відсутні підстави для його скасування відповідає встановленим обставинам справи та є вірним.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_3 відмовилися від її прийняття, написавши заяву 25 січня 2013 року, яка посвідчена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Прімою Н.В. є необґрунтованими. Дана заява сама по собі юридичної сили не має і не створює відповідних наслідків, оскільки подана після спливу шестимісячного строку передбаченого ст. 1270 ЦК України.

Посилання апелянта на ті обставини, що ОСОБА_3 незаконно отримала 70000 дол. США за розірвання договору дарування частини кафе та за відмову від спадщини після смерті матері, про що свідчить власноручно написана нею розписка (а.с.54), правового значення для вирішення даного спору не має. У разі, якщо ОСОБА_3, яка прийняла спадщину після смерті матері, відмовилась від неї на користь інших спадкоємців після закінчення шестимісячного строку передбаченого ст. 1270 ЦК України, остання має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкоємцеві за договором купівлі-продажу, дарування міни тощо (п.25 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року).

Статтею 308 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов вказаного висновку при повному, всебічному та об'єктивному з'ясуванні обставин справи, прав і обов'язків сторін у даних правовідносинах, перевірив належним чином доводи сторін, з'ясував характер та суть заявлених позивачем вимог, норм права, якими вони регулюються, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам. В ході апеляційного провадження докази, які впливають на правильність та правомірність прийнятого судом рішення, сторонами не надавались, що спростовує доводи апеляційної скарги.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 05 жовтня 2017 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: