АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6323/17 Головуючий 1-ї ін-ї. ОСОБА_1
Справа № 619/2970/17 Доповідач Сащенко І.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2017 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Сащенко І.С.

суддів Овсяннікової А.І., Коваленко І.П.,

за участю секретаря Бойко А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 03 жовтня 2017 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

в с т а н о в и л а:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернулась до суду зі вказаним позовом.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 03.10.2017 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. При цьому посилається на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права.

Зазначає, що підстав для повернення позовної заяви у суду не було. А повторне звернення з позовною заявою до суду позбавить її права на стягнення аліментів за період з 14.09.2017 року.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, що з`явилися, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, знаходить скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Визнаючи позовну заяву ОСОБА_2 неподаною та повертаючи її позивачці, суд першої інстанції виходив із того, що позовна заява подана без дотримання вимог ст.119 ЦПК України, які ОСОБА_2 протягом строку, встановленого ухвалою від 15.09.2017 року не усунула.

Проте, погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може.

Згідно ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Частиною 2 ст. 121 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в розмірі ? частини із усіх видів заробітку щомісячно на кожну дитину, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 15.09.2017 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху, а позивачці надано строк для усунення її недоліків надання ухвали про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу, як це передбачено ч.3 ст.118 ЦПК України.

Відповідно до ч.3 ст.118 ЦПК України позовна заява щодо вимог, зазначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Згідно п.4 ч.1 ст.96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не повязана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, лише у випадку стягнення аліментів у мінімальному розмірі буде відсутній спір про їх величину, тобто вимога про стягнення аліментів є безспірною, а отже, і стягнути їх можна у спрощеному порядку.

Однак, ОСОБА_2 в своїх позовних вимогах просила стягнути аліменти у розмірі ? частини із усіх видів заробітку відповідача щомісячно на кожну дитину ? частина на двох дітей, а не у мінімальному розмірі.

За таких обставин, суд не мав підстав для залишення позовної заяви без руху та визнання її неподаною.

Залишення заяви ОСОБА_2 без руху та подальше визнання її неподаною та повернення позивачці обмежує її право на справедливий судовий розгляд, гарантований ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, як така що постановлена з порушенням норм процесуального права, а справа поверненню до суду першої інстанції на новий розгляд.

На підставі викладеного та керуючись приписами статей 307, 312, 314, 315 і 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 03 жовтня 2017 року скасувати.

Справу повернути до того ж суду на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді