АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/1573/17-ц 22-ц/774/1535/К/17
Справа № 212/1573/17-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/1535/К/17 ОСОБА_1
Категорія № 26 (ІІІ) Доповідач Бондар Я.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

12 грудня 2017 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.,

суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.,

секретар: Гладиш К.І.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4 акціонерного товариства «Центральний гірничозбагачувальний комбінат» - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_6 збагачувального комплексу «Укрмеханобр» - Структурний підрозділ ОСОБА_4 акціонерного товариства « Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» та ОСОБА_4 акціонерного товариства «Центральний гірничозбагачувальний комбінат» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 збагачувального комплексу «Укрмеханобр» - Структурний підрозділ ОСОБА_4 акціонерного товариства « Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», ОСОБА_4 акціонерного товариства «Центральний гірничозбагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди працівнику з разі ушкодження його здоровя,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 збагачувального комплексу «Укрмеханобр» - Структурний підрозділ ОСОБА_4 акціонерного товариства « Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» ( наділ ГЗК «Укрмеханобр» ОСОБА_7 «ММКІ») , ОСОБА_4 акціонерного товариства «Центральний гірничозбагачувальний комбінат» ( надалі ОСОБА_7 «ЦГЗК») про відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він працював протягом 11 років на різних посадах на Глеюватському руднику ЦГЗК, та майже 6 років у ПАТ ОСОБА_7 «ММКІ» де підпадав під дію шкідливих факторів виробничого середовища, внаслідок чого отримав професійне захворювання. Висновком МСЕК від 18 травня 2011 року йому первинно встановлено 50% втрати працездатності. З часом стан його здоровя погіршився та збільшився розмір втрати працездатності до 65%, йому встановлено ІІІ групу інвалідності. Вважає, що з вини відповідачів, які не створили безпечних умов праці, втратив своє здоровя, йому завдана моральна шкода, яку просить суд стягнути з відповідачів з кожного по 57600 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 травня 2017 року позов задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_2 за спричинену моральну шкоду в звязку з втратою здоровя на виробництві з ГЗК «Укрмеханобр» ОСОБА_7 «ММКІ» 25000 гривень, з ОСОБА_7 «ЦГЗК» 50000 гривень, без відрахування з цієї суми податку з доходів фізичних осіб. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач ГЗК «Укрмеханобр» ОСОБА_7 «ММКІ» ставить питання про скасування рішення суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства. Зокрема вважають, що визначений судом першої інстанції розмір моральної шкоди є завищеним та не вмотивованим. Судом не враховано, що позивач працював на інших підприємствах у шкідливих умовах виробничого середовища. Вважають, що позивач не надав суду доказів спричинення йому моральної шкоди та при прийнятті на роботу був обізнаний із шкідливими факторами, усвідомлював можливість ушкодження його здоровя.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_7 «ЦГЗК» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального законодавства, ставить питання про скасування рішення суду. Вважають, що судом не враховано, що позивач працював на інших підприємствах у шкідливих умовах, загальний стаж роботи на підприємстві ОСОБА_7 «ЦГЗК» складає 12 років, тому визначений судом розмір стягнутої моральної шкоди є завищеним. Крім того, вважають, що позивач не надано будь-яких доказів спричинення йому моральної шкоди.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 працював у шкідливих умовах праці на Глеюватському руднику Центрального гірничозбагачувального комбінату (Приватне акціонерне товариство «Центральний гірничозбагачувальний комбінат») з 28.10.1985р. по 14.05.1986р., 29.05.1987р. по 03.10.1994р. помічником машиніста екскаватора карєра, з 09.03.1999р. по 09.04.2003р. машиністом екскаватора карєра;карєр «Северний» ДНВП « Укрмеханобр», ГЗК «Укрмеханобр» ВАТ та ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча (Гірничийзбагачувальний комплекс «Укрмеханор» - Структурний підрозділ ОСОБА_4 акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча») з 06.05.2005р. по 16.05.2011р. машиністом екскаватора з навантаженням гірничої маси, що підтверджується копією трудової книжки.

Згідно рішення лікарськоекспертної комісії Українського науково-дослідного інституту промислової медицини від 07.02.2017р. №160, ОСОБА_2 встановлено професійне захворювання: хронічне обструктивне захворювання легень першої другої ст. (пиловий бронхіт другої стадії, емфізема легень другої стадії.), група «В», легенева недостатність другого ступеня; вібраційна хвороба другої стадії: синдроми церебральної периферичної ангіодистонії з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях; вегетативно - сенсорнаполіневропатія в сполученні з синдромом попереково-крижової радикулопатії з вираженим статико - динімачними порушеннями, нейродистрофія у вигляді двостороннього плечолопатковогоперіартрозу, ПФС другого ст. деформуючого артрозу в сполученні з періартрозом ліктьових і колінних суглобів, ПФ другого ст.; нейросенсорна приглухуватість першого ст. (з легким зниженням слуху). Захворювання професійне.

За виявленими професійними захворюваннями «Укрмеханобр» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» складено Акт №02/11 розслідування хронічного професійного захворювання (отруєння) від 15.04.2011р. Відповідно до п.17 акту причина професійного захворювання робота на протязі 17 років 10 місяців в умовах вібрації, пилу, шуму, параметри яких перевищували гранично допустимі норми: Вібрація загальна від 103дБ до 107 дБ при ГДР 101дБ; Запиленість повітря робочої зони: пил з вмістом вільного двоокису кремнію від 10,38 до 12.% мг/м2при ГДК 2,0 мг/м № (SiO2 від 10% до 70%); Рівень шуму: еквівалентний рівень шуму від 85дБА до 89дБА при ГДР 80дБА.

Пунктом 16 Акту підставою для встановлення професійного характеру захворювань, послугував профмаршрут роботи позивача на підприємствах відповідачів, в процесі роботи підпадав під вплив вібрації, запиленості повітря робочої зони, шуму в параметрах, що перевищували гранично допустимі, що встановлено санітарно гігієнічною характеристикою, Жовтневої рай СЕС №2/2-11-3-479 від 01.03.2011р.

Відповідно до п.19 акту винними, особами, що порушили законодавство про охорону праці є керівництво Глеюватського рудника ЦГЗК, карєра «Северний» Укрмеханобр ПАТ«Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» під час роботи на цих підприємствах позивача ( а.с.5)

За висновком МСЕК серія 12ААА №044794 від 24.04.2017 року ОСОБА_2 встановлено 65 % втрати професійної працездатності 35% - по вібраційній хворобі; 25% - по ХОЗЛ та 5% по тугуватості, безстроково та встановлена 3 група інвалідності ( а.с.6,83).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції керувався вимогами ст. 153, ч. 1 ст. 237-1 КЗпП України та виходив з обов'язку відповідачів відшкодувати позивачу спричинену моральну шкоду у зв'язку з отриманим на виробництві професійним захворюванням, з урахуванням часу роботи позивача на кожному підприємстві та дією шкідливих факторів.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 43 Конституції України, кожен має право на належні, безпечні та здорові умови праці.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, повязаним з виконанням трудових обовязків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як убачається з акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 15 квітня 2011року, причиною професійного захворювання позивача є робота на протязі 17 років 10 місяців в умовах вібрації, пилу, шуму, параметри яких перевищували гранично допустимі, конкретних осіб, які відповідальні за виникнення професійного захворювання встановити неможливо.

Виходячи з викладеного, доводи ГЗК «Укрмеханобр» ОСОБА_7 «ММКІ» та ОСОБА_7 «ЦГЗК», які вони кожен окремо, виклав в апеляційній скарзі, про відсутність обовязку підприємства відшкодовувати моральну шкоду, завдану позивачу з тих підстав, що позивач при прийомі на роботу був обізнаний про шкідливі умови праці на виробництві, колегія суддів до уваги не приймає.

Отже, враховуючи викладене й те, що, право на відшкодування моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя ОСОБА_2,повязано з виконанням трудових обовязків виникло у позивача з 18 травня 2011 року, тобто з моменту встановлення йому вперше стійкої втрати професійної працездатності (а.с.83). Питання про відшкодування працівнику такої шкоди слід вирішувати на загальних підставах, передбачених нормами КЗпП України та Закону України «Про охорону праці».

При цьому, доводи апеляційної скарги відповідачів ГЗК «Укрмеханобр» ОСОБА_7 «ММКІ» та ОСОБА_7 «ЦГЗК» про добровільність виконання робіт у шкідливих умовах праці позивачем не знімають з відповідача обовязку забезпечити безпечні й нешкідливі умови праці, що передбачено ч. 2 ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці».

Також, спростовуються й доводи відповідачів щодо відсутності підстав відшкодування ОСОБА_2моральної шкоди, та її не доведення позивачем, оскільки факт заподіяння такої шкоди у звязку з отриманим ним професійним захворюванням встановлений в судовому засіданні. Позивач час від часу змушений проходити регулярні курси лікування та регулярне стаціонарне лікування. Фізичний стан, який у позивача з часом погіршився, лікування в медичних установах приносить тимчасовий результат.

Зазначені обставини викликають відчуття неповноцінності у позивача, через що він переживає моральні страждання. Такі обставини вносять суттєві зміни в життєвих стосунках, він вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя, змінити спосіб життя.

Також безпідставними є посилання відповідача ГЗК «Укрмеханобр» ОСОБА_7 «ММКІ» та ОСОБА_7 «ЦГЗК», щодо відшкодування моральної шкоди іншим підприємством, де позивач також працював, оскільки факт спричинення моральної шкоди ОСОБА_2 у зв'язку з його професійними захворюваннями внаслідок праці на підприємстві ГЗК «Укрмеханобр» ОСОБА_7 «ММКІ» та ОСОБА_7 «ЦГЗК»встановлений в судовому засіданні та підтверджений наданими позивачем доказами.

Однак, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди визначений судом без повного урахування роз'яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р., з подальшими змінами, " Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, характер отриманого позивачем професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Колегія суддів з урахуванням відсотку втрати професійної працездатності ОСОБА_2 який згідно висновку МСЕК первинно становить 50 %, з урахуванням тривалості роботи позивача на кожному з підприємств, а саме 11 та 6 років, конкретних обставин по справі, пов'язаних із цим фізичних і моральних страждань, з урахуванням істотності вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, з урахуванням того, що стан здоровя позивача погіршується та збільшився розмір втрати працездатності до 65%, вважає необхідним змінити рішення суду, відповідно п.3 ч.1 ст.309 ЦПК України та зменшити розмір стягнутої моральної шкоди на користь позивача з відповідача ОСОБА_6 збагачувального комплексу «Укрмеханобр» - Структурний підрозділ ОСОБА_4 акціонерного товариства « Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» з 25000 грн. до 10000 грн. та ОСОБА_4 акціонерного товариства «Центральний гірничозбагачувальний комбінат»з 50000 грн. до 25000 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314-316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_6 збагачувального комплексу «Укрмеханобр» - Структурний підрозділ ОСОБА_4 акціонерного товариства « Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» та ОСОБА_4 акціонерного товариства «Центральний гірничозбагачувальний комбінат»- задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 17 травня 2017 року змінити в частині розміру стягнутої моральної шкоди з ОСОБА_6 збагачувального комплексу «Укрмеханобр» - Структурний підрозділ ОСОБА_4 акціонерного товариства « Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на користь ОСОБА_2, зменшивши його з 25000грн грн. до 10000 грн.,

та в частині розміру стягнутої моральної шкоди з ОСОБА_4 акціонерного товариства «Центральний гірничозбагачувальний комбінат»на користь ОСОБА_2, зменшивши його з 50000грн грн. до 25000 грн., без відрахування з цієї суми податку з доходів фізичних осіб.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: