Апеляційний суд Житомирської області
Справа №293/1011/16-ц Головуючий у 1-й інст. Бруховський Є. Б.
Категорія 47 Доповідач Трояновська Г. С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2017 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Ковальської Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "СВІТАНКОВИЙ ПРОМІНЬ" про розірвання договорів оренди землі

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "СВІТАНКОВИЙ ПРОМІНЬ" на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 23 серпня 2017 року,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила достроково розірвати договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:003:0043, розташованої на території Пекарщинської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, укладений 01.06.2014 між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю "СВІТАНКОВИЙ ПРОМІНЬ". В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 237688 від 27.02.2006 року, є власником вищевказаної земельної ділянки, площа якої становить 4,6700 га. Згідно договору оренди від 01.06.2014 року, вона передала вказану земельну ділянку відповідачу. Сторони обумовили строк дії оренди - 10 років. Вказала, що в порушення п. 4.2 договору оренди, відповідачем було сплачено їй орендну плату без врахування індексу інфляції. Вважає, це істотним порушенням умов договору, а тому звернулася до суду із зазначеним позовом.

Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 23 серпня 2017 року позов задоволено. Достроково розірвано договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :01:003:0044, розташованої на території Пекарщинської сільської ради Черняхівського району Житомирської області, укладений 01.06.2014 між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "СВІТАНКОВИЙ ПРОМІНЬ" та зареєстрований Реєстраційною службою Володарсько-Волинського районного управління юстиції Житомирської області 31.08.2014 за номером запису про інше речове право 6669882. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою цього ж суду від 04 жовтня 2017 року внесено виправлення в рішення суду від 23 серпня 2017 року по вказаній справі. В абзаці другому резолютивної частини повного рішення суду та в абзаці другому резолютивної частини вступної та резолютивної частин рішення зазначено кадастровий номер земельної ділянки :02:003:0043 замість :01:003:0044.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ТОВ "СВІТАНКОВИЙ ПРОМІНЬ" звернулося із апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. На обґрунтування апеляційної скарги, по-перше, зазначає, що Товариство перед позивачем немає жодної заборгованості, що підтверджується відомістю видачі коштів, яка підписана особисто ОСОБА_1 По-друге, вказує, що підставою для розірвання договору земельної ділянки може бути лише систематична несплата орендної плати, що узгоджується із положеннями ст. 141 Земельного кодексу України.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Ухвалене у справі судове рішення вказаним вимогам не відповідає.

Судом встановлено, що 01.06.2014 року між ТОВ «Світанковий промінь» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди належної останній земельної ділянки, кадастровий номер :02:003:0043, загальною площею 4,6700 га, строком на десять років.

У пунктах 2.4, 4.1-4.3 зазначеного договору сторони погодили, що розмір орендної плати у рік становить 1125 грн. 05 коп., що складає 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки; обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації; орендна плата вноситься у строк до 31 грудня кожного року оренди.

Згідно пунктів 9.1, 9.4., 12.4 орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, а орендар зобов'язаний своєчасно її вносити; дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, а також з інших підстав, визначених законом.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невиконання відповідачем обов'язку по сплаті орендної плати за земельну ділянку з урахуванням її індексації є порушенням істотних умов договору, що тягне за собою припинення договору оренди землі внаслідок його розірвання. У зв'язку з чим договір оренди землі, укладений між сторонами, слід розірвати.

Колегія суддів не погоджується із таким висновком суду з огляду на таке.

Стаття 21 Закону України «Про оренду землі» передбачає, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ч. 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Припинення договору оренди землі шляхом його розірвання регламентується ст. 32 Закону України «Про оренду землі», де частиною 1 цієї статті передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Відповідно до п. «д» ст. 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Отже із системного аналізу ст. 141 ЗК України, ст. 32 Закону України «Про оренду землі» та умов, укладеного між сторонами договору, слідує, що тільки систематична несплата орендної плати є підставою для розірвання договору.

Зазначена правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 28 вересня 2016 року у справі № 6-977цс15, що в силу ст. 360-7 ЦПК України, є обовязковою для застосування судами загальної юрисдикції.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду з вимогами з підстав виплати їй орендної плати не в повному обсязі ( без урахування індексу інфляції) за 20015 рік. Із заявою про збільшення позовних вимог щодо повторної невиплати в повному обсязі орендної плати за 2016 рік не зверталась, хоча такі доводи наводив у судовому засіданні.

Відтак, відсутні вимоги щодо систематичної несплати орендної плати, а лише систематична несплата орендної плати є підставою для розірвання договору.

Окрім того, виплата орендної плати без урахування індексу інфляції, у тому числі систематична, не може бути підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки.

Позивач вказує, що за 2015 рік до сплати з урахуванням індексу інфляції підлягало 1259,93грн., а у 2016 році- 1357,48грн /а.с.59/.

Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України підтверджується, що ОСОБА_1 отримала орендну платі від відповідача у 2015 році 1125,05грн., у 2016 році- 1350,06грн. /а.с.14,38/.

А тому несплата орендної плати у зазначених розмірах, зважаючи на принцип пропорційності порушення прав сторін у випадку розірвання угоди, не може вважатись істотним порушенням умов договору та не позбавляє позивача можливості звернення до суду з позовом про стягнення недоплаченої суми індексу інфляції.

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про розірвання договору оренди, а тому таке рішення підлягає скасуванню з ухваленням колегією суддів нового - про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У зв'язку із задоволенням апеляційної скарги і ухваленням колегією суддів рішення про відмову у задоволенні позову, підлягають стягненню із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Світанковий промінь» 606 грн. 33 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 209, 218, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "СВІТАНКОВИЙ ПРОМІНЬ" задовольнити.

Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 23 серпня 2017 року скасувати, ухвали нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВІТАНКОВИЙ ПРОМІНЬ" 606,33 грн. понесених судових витрат за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді