П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 листопада 2017 року м. Київ

Судова палата у цивільних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого Сімоненко В.М.
Суддів:Гуменюка В.І.,Лященко Н.П.,Охрімчук Л.І.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_5 до судді Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_6 про захист честі, гідності та ділової репутації за заявою ОСОБА_5 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У травні 2016 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що, на її думку, в судовому засіданні суддя поширив недостовірну інформацію, що принижує її честь, гідність та ділову репутацію як адвоката.

Ухвалою Дарницького районного суду м Києва від 8 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 7 вересня 2016 року у відкритті провадження у справі відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2016 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_5 відмовлено.

8 грудня 2016 року ОСОБА_5 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2016 року, в якій просила скасувати ухвалені у справі судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції з передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ, а саме пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК України.

На підтвердження зазначеної підстави подання заяви про перегляд судового рішення ОСОБА_5 посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 листопада 2011 року, 28 січня та 27 травня 2015 року, в яких, на її думку, по-іншому застосовані зазначені норми процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у заяві доводи, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 353 ЦПК України Верховний Суд України переглядає судові рішення у цивільних справах виключно з підстав і в порядку, встановлених цим Кодексом.

За положеннями пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

За змістом статті 3605 ЦПК України суд відмовляє в задоволенні заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України, якщо обставини, які стали підставою для перегляду справи, не підтвердилися.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог до судді ОСОБА_6 суд першої інстанції, з висновками якого погодилися й суди апеляційної та касаційної інстанцій, виходив із того, що на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК України така позовна заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства, оскільки ОСОБА_5 посилається на неправомірність дій головуючого судді під час кримінального провадження, що регулюється положеннями Кримінального процесуального кодексу України, а оскарження діяльності суддів щодо розгляду та вирішення спорів поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається.

Проте у наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 листопада 2011 року, 28 січня та 27 травня 2015 року суд касаційної інстанції, скасовуючи ухвали судів попередніх інстанцій та направляючи справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі, виходив з того, що суди, відмовляючи у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК України за позовами про стягнення матеріального збитку та відшкодування моральної шкоди, не врахували тих обставин, що позивач рішення суду чи дії судді не оскаржує, а вважає, що такими діями йому завдано моральної шкоди і принижено честь, гідність та ділову репутацію, тому звернувся до суду з позовом саме про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на норми цивільного права, що суд повинен перевірити і оцінити.

Отже, зі змісту наведених судових рішень та судового рішення, про перегляд якого подано заяву, не вбачається неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, оскільки у справах встановлено різні фактичні обставини.

Керуючись пунктом 2 статті 355, пунктом 1 частини першої статті 3603 , частинами першою, другою статті 3605 ЦПК України, Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а :

У задоволенні заяви ОСОБА_5 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2016 року відмовити.

Постанова Верховного Суду України є остаточною і може бути оскаржена тільки на підставі, встановленій пунктом 3 частини першої статті 355 ЦПК України.

Головуючий В. М. Сімоненко
Судді В.І. Гуменюк Н.П. Лященко Л.І. Охрімчук
Я.М. Романюк