Кодимський районний суд Одеської області
__________________________________________________________________________________________
Справа № 503/2205/17
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2017 року м. Кодима Одеської області

Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Гури А.І.

при секретарі Поліковській О.І.

особи, які приймають участь у справі: позивач - ОСОБА_1,

відповідач Загнітківська сільська рада Кодимського району Одеської області

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в місті Кодимі, Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Загнітківської сільської ради, Кодимського району, Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1, 09 листопада 2017 року, звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1, посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3. Після смерті залишилося спадкове майно: земельна ділянка площею 1,64 га вартістю 49776,85 грн., надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Загнітківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім'я померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3. Спадкоємцем за заповітом став він. У визначений судом додатковий строк він звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки, відсутні правовстановлюючі документи (їх оригінали) на спадкове майно - державний акт на право власності на землю. Залишилась лише його ксерокопія. Все вище назване і змусило його звернутися до суду за захистом свого права. Просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на: земельну ділянку площею 1,64 га вартістю 49776,85 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Загнітківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім'я померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, який був утрачений.

В судове засідання позивач не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача (Загнітківської сільської ради, Кодимського району, Одеської області) в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши вимоги позивача, заяву відповідача, матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно частини 3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язані довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом установлено наступне.

ОСОБА_3 була власником земельної ділянки площею 1,64 га, вартістю 49776,85 грн., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва і розташованої на адміністративній території Загнітківської сільської ради за межами села (Інформація Відділу Держгеокадастру в Кодимському районі Одеської області №788/109-17 від 31 серпня 2017 року).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2, видане 06 вересня 2016 року Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №394).

Як убачається з дослідженого судом Заповіту, складеного 20 лютого 2012 року в с. Загнітків Кодимського району Одеської області і зареєстрованого в реєстрі за №5 по Загнітківській сільській раді, ОСОБА_3, на випадок своєї смерті заповідала земедьну ділянку площею 1,64 га на підставі державного акту на право власності на землю серії НОМЕР_1, ОСОБА_1.

Частиною першою статті 1235 ЦК України передбачено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Своїм правом спадкоємця за заповітом позивач скористався, подавши у жодатково визначений судом строк (рішення Кодимського районного суду Одеської області від 23 жовтня 2017 року (справа №503/1603/17)) заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, однак, отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину з огляду на те, що відсутній оригінал державного акту на право власності на землю (лист державного нотаріуса №1622/02-14 від 07 листопада 2017 року).

Підтвердженням того, що правовстановлюючий документ був утрачений є також, досліджена в судовому засіданні, публікація про це в газеті «Вісті Кодимщини» (№45 від 11 листопада 2017 року).

В пункті 23 постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснюється, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Докази, надані позивачем є належними і допустимими (ст.ст.58,59 ЦК України).

Водночас, частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

З цього приводу свою позицію висловив і Верховний Суд України в своїй постанові по справі №6-42цс14 від 14 травня 2014 року, зазначивши, що оскільки відповідно до ч.2 ст548 ЦК Української РСР прийнята спадщина належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (аналогічні положення містяться в ч.5 ст. 1268 ЦК України), то факт отримання чи неотримання таким спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не впливає на його право власності.

Отже, звернення до суду за захистом свого права (ст. 16 ЦК України) позивачем є обґрунтованим, оскільки воно продиктоване тою обставиною, що при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця, з'ясувалося, що відсутні документи на спадкове майно.

З огляду на викладене суд констатує, що позивач прийняв спадщину після смерті ОСОБА_3, набувши тим самим право власності на спадкове майно - земельну ділянку площею 1,64 га вартістю 49776,85 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Загнітківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім'я померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, який був утрачений.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 1235 ч.1, 1268 ч.5 ЦК України, керуючись ст.ст.10,60, 130, 174, 213,215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Загнітківької сільської ради, Кодимського району, Одеської області, про визнання права власності на спадкове майно задовольнити в повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, право власності на земельну ділянку площею 1,64 га вартістю 49776,85 грн., надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Загнітківської сільської ради на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого Кодимською райдержадміністрацією на ім'я померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3, який був утрачений.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через Кодимський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І.ГУРА