РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/53/16-ц
Провадження № 6/327/19/2017
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" грудня 2017 р. смт. Розівка

Розівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Завіновської А.П.

при секретарі судового засідання - Пригінській О.В.

за участю представника Розівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Розівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_2,

в с т а н о в и в:

12.12.2017 року начальник Розівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним поданням, в обґрунтування якого зазначала наступне.

На виконанні у Розівському РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області знаходиться виконавче провадження № 53771616 з примусового виконання виконавчого листа Розівського районного суду Запорізької області у справі № 327/53/16-ц від 23.02.2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 15 514, 43 грн., з яких 1 928,74 грн. заборгованість за тілом кредиту, 9 720, 72 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 2 650, 00 грн. заборгованість за пенею та комісією, 500, 00 грн. штраф (фіксована частина), 714, 97 грн. штраф (процентна складова), а також суму понесених судових витрат в розмірі 1 378, 00 грн.

За вказаним виконавчим документом боржником є ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

13.04.2017 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копія якої разом з викликом рекомендованим листом направлена ОСОБА_2 за адресою зазначеною у виконавчому листі. Разом з тим, на адресу Розівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області повернувся зазначений конверт з відміткою пошти «за зазначеною адресою не проживає».

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що згідно інформації наданої Розівською селищною радою від 08.09.2017 № 406/01-22-03, боржник на території селищної ради зареєстрований, але не проживає. Відповідно до відповіді Розівського РС УДМС в Запорізькій області № 2338/621 від 13.09.2017 року, ОСОБА_2 має документований паспорт громадянина України, а паспорт громадянина України для виїзду за кордон не документувався. Також під час проведення виконавчих дій встановлено, що у боржника відсутнє рухоме та нерухоме майно, яке належить йому на праві приватної власності. Крім того, зі слів матері боржника - ОСОБА_3 відомо, що її син знаходиться на заробітках за межами України, точного місця перебування їй не відомо.

Таким чином, рішення суду на сьогоднішній день не виконано, а тому останній ухиляється від його виконання.

З огляду на зазначене, начальник Розівського РВ ДВС просила тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим листом, виданим Розівським районним судом Запорізької області у справі № 327/53/16-ц від 23.02.2017 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України судове засідання проведено без виклику та повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, але за участю державного виконавця.

Представник Розівського РВ ДВС ОСОБА_1 в судовому засідання повністю підтримала подання та просила його задовольнити на підставах, зазначених у ньому.

Заслухавши ініціатора подання, перевіривши докази, які містяться в матеріалах справи, суд доходить наступного висновку.

На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд за кордон здійснюється в порядку, передбаченому ст. 377-1 ЦПК України. Питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Подання державного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність обмежити право особи на виїзд за межі України.

Пунктом 5 статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» встановлено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку , коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

При розгляді питання про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон необхідно враховувати той факт, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки вона пов'язана з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання. Судові рішення у зазначеній категорії справ мають бути постановлені з ретельним вивченням та обґрунтуванням наданих державним виконавцем доказів навмисного ухилення боржника від виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

В свою чергу, статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Аналізуючи наведене, суд доходить висновку, що наданими до подання письмовими доказами та поясненнями ініціатора подання не доведено, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов'язання, покладеного на нього рішенням суду.

Так, згідно до матеріалів подання, постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.04.2017 року за № 53771616, виклик державного виконавця від 13.04.2017 року за вих. № 16.26-39/843, ОСОБА_2 не отримував, про що свідчить конверт, який повернувся до районного відділу державної виконавчої служби без вручення адресату із поміткою пошти «за зазначеною адресою не проживає» (а.с. 6, 7).

Згідно до акту державного виконавця від 22.11.2017 року, ОСОБА_2 за зареєстрованим місцем проживання не проживає, виїхав на заробітки за кордон (а.с. 17).

Відповідно до реєстру поштових відправлень простої кореспонденції районного відділу державної виконавчої служби від 06.12.2017 року, ОСОБА_2 було направлено зазначене подання, водночас дані, які б свідчили про отримання останнім цього процесуального документу, в матеріалах справи відсутні (а.с. 18).

Таким чином, наведені обставини свідчать про те, що ОСОБА_2 взагалі необізнаний про існування виконавчого провадження, а тому відсутні підстави вважати, що він ухиляється від виконання судового рішення.

За таких обставин, суд доходить висновку, що ініціатором подання не доведено обставин ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення суду, а тому відмовляє у задоволенні подання.

Керуючись ст. 313 ЦК України, ст. ст. 10, 209-210, 377-1 ЦПК України, Конституцію України, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України», Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, суд

у х в а л и в:

у задоволенні подання начальника Розівського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржника ОСОБА_2, відмовити.

Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: А.П. Завіновська