Номер провадження: 22-ц/785/6992/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2017 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Ващенко Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря - Сідлецької Ю.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору позики та розписки недійсними,

в с т а н о в и л а:

07.11.2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 визнання договору позики та розписки недійсними, посилаючись на те, що їй стало відомо що ОСОБА_3 надав позику - грошові кошти в розмірі, еквівалентному 130 000 доларів США ОСОБА_4 та ОСОБА_5, зобовязавшись повернути їх до 01 вересня 2015 року, про що було складено розписку від 3 квітня 2015 року. Проте, вона як дружина ОСОБА_4 (у шлюбі з 15.10.2005 року) при складанні розписки від 03.03.2015 року присутньою не була та письмової згоди не надавала, але договір позики фактично створює і для неї обовязки, тому є недійсним і вона вимушена звернутися до суду.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, 26.07.2017 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, просить рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення позову.

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи, 03 квітня 2015 року ОСОБА_3 було надано ОСОБА_4та ОСОБА_5 позику у вигляді розписки - грошові кошти у розмірі еквівалентному 130 000,0 (ста тридцяти) тисячам доларів США. При цьому окремий від розписки договір позики відсутній.

Вищевказану грошову суму в еквіваленті 130 000, 00 доларів США у гривні по курсу НБУ до долара США на день виплати відповідачі зобовязались виплатити в строк до 01 вересня 2015 року.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що необізнаність позивачки про укладений договір не підтверджена, і відсутність нотаріально посвідченої згоди не є підставою для визнання угоди недійсною.

Колегія суддів погоджується із висновком суду про відмову в задоволенні позову, і доводи апеляційної скарги правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.3ст.65 СК для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого подружжя має бути подана письмово.

Як встановлено, шляхом укладання договору позики ОСОБА_4 не розпоряджався майном, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, відтак підстави, якими обґрунтовані вимоги позивачки для задоволення її вимог відсутні.

Відсутність згоди на укладання договору позики, необізнаність про факт її існування можуть бути підставою для звільнення від відповідальності особи позивача, якщо борг мав місце не в інтересах сімї і таке буде доведено, проте не є підставою для визнання угоди недійсною.

За змістом частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства.

Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину, таких обставин не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для визнання недійсним договору позики та розписки від 03.04.2015 року з підстав, зазначених в позовній заяві та відсутність нотаріальної згоди позивачки не може бути підставою для визнання договору позики недійсним у повному обсязі.

Виходячи з викладеного, висновок суду відповідає обставинам справи та узгоджується з нормами матеріального і процесуального права, які ним правильно застосовані.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст.304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 травня 2017 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: