Справа №588/289/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - Щербаченко М. В.
Номер провадження 22-ц/788/1837/17 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2017 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

за участю секретаря судового засідання - Новікової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 19 жовтня 2017 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А :

07 березня 2017 року ОСОБА_4 звернулась до суду з даним позовом, який мотивує тим, що вони з ОСОБА_3 перебували в шлюбі з 08 листопада 2008 року, який рішенням суду від 06 жовтня 2016 року було розірвано в судовому порядку. Під час шлюбу ними була придбана квартира АДРЕСА_1, право власності на яку було зареєстроване одноосібно на відповідача. Посилаючись на те, що вона має право на спірну квартиру як подружжя, просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 19 жовтня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 640 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. При цьому вважає, що судом при ухваленні оскаржуваного рішення безпідставно відхилені докази, якими підтверджуються отримання коштів на придбання спірної квартири ним від матері - ОСОБА_5 в борг. Зазначає, що позивач не приймала участі в придбанні квартири ні коштами, ні працею, а тому дане майно не є об'єктом спільної сумісної власності подружжя.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що договір купівлі-продажу укладено в інтересах сім'ї, спірне майно набуте сторонами у справі у період шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, а тому підлягає поділу між ними в рівних часинах - по 1/2 частини кожному.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 08 листопада 2008 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі (а. с. 9).

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 06 жовтня 2016 року, яке набрало законної сили 18 жовтня 2016 року, шлюб між сторонами розірвано (а. с. 21).

За час шлюбу, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 08 серпня 2012 року, ОСОБА_3 придбано квартиру АДРЕСА_1 (а. с. 11-13).

Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст. 70 СК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21 грудня 2007 року роз'яснено, що до складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Судом першої інстанції надана відповідна правова оцінка доказам відповідача, на які він також посилається в апеляційній скарзі, з якою колегія суддів погоджується.

Оцінивши зазначені докази: показання свідків та розписки про отримання в борг грошових коштів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідачем не надано суду належних та достовірних доказів на підтвердження того, що спірна квартира придбана ним за особисті кошти.

Матеріали справи також не містять належних і допустимих доказів, які б спростовували презумпцію спільності майна та доводили існування обставин, передбачених ст. 57 СК України, відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що спірна квартира є спільною сумісною власністю сторін, а тому підлягає поділу між ними, виходячи із рівності їх часток.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування оскаржуваного рішення. Правильно встановивши фактичні обставини справи, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п.1; 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 19 жовтня 2017 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -