Провадження № 2/761/1086/2017
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

23 червня 2017 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Гуменюк А.І.

при секретарі Бондарю В.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Українська страхова група «Життя» про стягнення страхової виплати, пені та коштів за порушення грошового зобов'язання, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - Позивач), в особі свого представника, 04 липня 2016 року звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група «ЖИТТЯ» (далі - Відповідач) про стягнення виплати за договором добровільного страхування життя.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 07 жовтня 2008 року між ОСОБА_2 та Відповідачем було укладено договір добровільного страхування життя, строком до 07 серпня 2018 року. Зауважив, 05 жовтня 2012 року сторони Договору страхування уклали додаткову угоду до нього, якою внесені зміни стосовно розміру страхових виплат. Представник Позивача зазначив, що страхову виплат на випадок смерті застрахованої особи за Договором страхування встановлено у розмірі 1 396 доларів США 53 центи та 100 % вигодонабувачем за даним договором визначено ОСОБА_1. Зауважив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_2 померла, відтак настав страховий випадок за Договором страхування та Позивач отримала право на виплату страхової суми. Представник Позивача стверджує, що 14 грудня 2015 року Позивач звернулася до Відповідача із заявою про здійснення страхової виплати у зв'язку зі смертю застрахованої особи. Згодом, 24 березня 2016 року Відповідач листом № 410 повідомив Позивача про визнання події страховим випадком та прийняття рішення про здійснення страхової виплати. Зазначив, що за умовами Договору страхування, страхова виплата здійснюється протягом 15 днів після прийняття рішення про виплату та підписання страхового акту, отже останнім днем для здійснення страхової виплати у добровільному порядку було 14 квітня 2016 року, однак Відповідач страхову виплату Позивачу не здійснив. Позивач неодноразово зверталася до Відповідача із заявами про виконання Відповідачем умов Договору страхування, але вони залишилися без реагування зі сторони Відповідача. За підрахунками Позивача, у Відповідача виникла заборгованість згідно Договору страхування у розмірі 38 883 грн. 79 коп. Представник Позивача просив суд ухвалити судове рішення, яким стягнути вказану суму із Відповідача на користь Позивача, а також відшкодувати понесені Позивачем та документально підтверджені витрати на правову допомогу у розмірі 13 000 грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

В ході судового розгляду справи, представник Позивача неодноразово звертався до суду із заявами про доповнення та уточнення позовних вимог, в остаточній заяві про доповнення (уточнення) позовних вимог, поданої представником Позивача суду 16 лютого 2017 року, останній просив суд з підстав зазначених у позовній заяві ухвалити судове рішення, яким стягнути із Відповідача на користь Позивача заборгованість за Договором страхування у розмірі 47 541 грн. 72 коп., а також відшкодувати понесені Позивачем та документально підтверджені судові витрати, пов'язані із розглядом справи, що полягають у витратах на правову допомогу у розмірі 13 000 грн. 00 коп. та судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп.

У судовому засіданні, представник Позивача позов, з підстав зазначених у позовній заяві, з урахуванням уточнень підтримав. Позовні вимоги просив суд задоволити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Про місце, день та час судового розгляду повідомлений належним чином. Про причину неявки суд не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за його відсутності, як і заперечень на позов, до суду не подавав.

Суд вважає можливим розгляд справи за відсутності Відповідача, на підставі наявних у справі доказів, ухваливши у справі заочне рішення, враховуючи той факт, що представник Позивача не заперечував проти розгляду справи за відсутності сторони Відповідача та ухвалення у справі заочного рішення.

Заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі статтею 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року, добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно із частиною 1 статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За змістом частин 1 та 2 статті 985 Цивільного кодексу України, страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов'язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку.

Страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування.

Судом встановлено, що 07 жовтня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група «ЖИТТЯ», що в подальшому було перенайменовано на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група «ЖИТТЯ», та ОСОБА_2 було укладено Договір добровільного страхування життя № 03-1310-2984 (далі - Договір страхування), строком дії до 07 жовтня 2018 року, за умовами якого об`єктом страхування визначено майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству України, пов'язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованої особи (а.с. 20).

Крім того, судом встановлено, що 05 жовтня 2012 року між тими ж сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору страхування, згідно якої внесено зміни щодо розміру страхової суми за випадками передбаченими Договором страхування, змінено страховий тариф та порядок сплати страхових платежів (а.с. 21).

Згідно пунктів 1.3., 3.2., 4.1., 4.3. Договору страхування, з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою № 1 від 05 жовтня 2012 року, 100 % вигодонабувачем за Договором страхування визначено ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1;

страховим випадком є смерть застрахованої особи під час дії цього договору;

страхова сума за випадком згідно пункту 3.2. цього договору - 1 396 доларів США 53 центи;

страховий платіж сплачується щороку, до закінчення періоду, за який було внесено попередній страховий платіж, у розмірі 100 доларів США 00 центів (а.с. 20, 21).

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

З копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2, виданого Відділом реєстрації смерті у м.Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у місті Києві ІНФОРМАЦІЯ_2 року, вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, актовий запис № 18287 (а.с. 22).

Згідно з частиною першою статті 990 Цивільного кодексу України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 14 грудня 2015 року звернулася до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група «ЖИТТЯ» із письмовою заявою на здійснення страхової виплати (а.с. 24).

За змістом пункту 3) статті 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 992 Цивільного кодексу України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Згідно пункту 11.2. Договору страхування, страхова виплата здійснюється протягом 15 днів після рішення про виплату та підписання страхового акту, не враховуючи вихідних та святкових днів. Страховик сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період затримки виплати, від належної до виплати суми за кожен день затримки (а.с. 20).

Згідно з частинами 1-3 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин 1-3 статті 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищенаведене, та беручи до уваги ту обставину, що Відповідач участі у розгляді справи не взяв, доказів, які б спростовували доводи Позивача не надав, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим, а позовні вимоги - такими, що підлягають задоволенню.

За підрахунками Позивача, перевірених судом, з Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором страхування у розмірі 47 541 грн. 72 коп., з яких 1 396 доларів США, що в гривневому еквіваленті станом на 16 лютого 2017 року становить 39 787 грн. 13 коп. - страхова виплата, 35 доларів США 35 центів, що в гривневому еквіваленті станом на 16 лютого 2017 року становить 1 007 грн. 12 коп. - 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов'язання, 6 747 грн. 47 коп. - пеня.

До того ж, Позивач просила суд стягнути з Відповідача на її користь витрати на правову допомогу у розмірі 13 000 грн. 00 коп.

Позов в цій частині підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1, пункту 2 частини 3 статті 79 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу.

Згідно з частиною 1 статті 84 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

За змістом частини 1 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до частини 2 статті 84 Цивільного процесуального кодексу України, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Згідно статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року, розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

За змістом частини 1 статті 56 Цивільного процесуального кодексу України, правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.

Судом встановлено, що 23 травня 2016 року між Адвокатським об`єднанням «Безпалий та партнери» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання правової допомоги № 00101, згідно пункту 1.1. якого клієнт в порядку та на умовах, визначених цим Договором та діючим законодавством України, доручає, а Об`єднання зобов'язується відповідно до доручення клієнта надавати за плату правову допомогу в обсязі та на умовах, визначених законодавством України та цим договором (а.с. 11-15).

З матеріалів справи вбачається, що сторонами Договору про надання правової допомоги № 00101 від 23 травня 2016 року затверджено план дій по захисту прав та законних інтересів ОСОБА_1 (а.с. 43).

На підставі Договору про надання правової допомоги від 23 травня 2016 року, 04 липня 2016 року адвокатом Журавським Євгенієм Борисовичем на ім`я ОСОБА_1 виписано Ордер серії КС № 219288 на надання правової допомоги у Шевченківському районному суді м. Києва (а.с. 17).

Крім того, 18 липня 2016 року до суду звернувся адвокат Журавський Євгеній Борисович із клопотанням про залучення представника в порядку статті 56 Цивільного процесуального кодексу України, в якому просив залучити до участі у справі адвоката Журавського Євгенія Борисовича в якості законного представника ОСОБА_5 з усіма правами, наданими законом учасникам цивільного процесу, про що винести відповідну ухвалу.

Згідно Наказу з основної діяльності № 1/1-ОД від 10 лютого 2016 року, затверджено розмір погодинних ставок АО «Безпалий та партнери» (а.с. 44).

З матеріалів справи вбачається, що 30 червня 2016 року ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «Безпалий та партнери» було затверджено та підписано Акт № ОУ-0404 здачі-приймання робіт (надання послуг), за змістом якого виконавцем згідно договору № 00101 від 23 травня 2016 року надана правова допомога в узгодженому обсязі та на погоджених заздалегідь умовах, загальною вартістю послуг у розмірі 13 000 грн. 00 коп. (а.с. 46).

Судом встановлено, що згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 45 від 02 червня 2016 року, на підставі Договору про надання правової допомоги № 00101 від 23 травня 2016 року, ОСОБА_1 сплатила на користь АО «Безпалий та партнери» 13 000 грн. 00 коп. (а.с. 47).

Таким чином, суд приходить до висновку, що Позивачем обґрунтовано та доведено вимогу щодо присудження із Відповідача на її користь витрат на надання правової допомоги у розмірі 13 000 грн. 00 коп., яка підлягає стягненню із Відповідача на користь Позивача, а також виходячи із вимог статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, із Відповідача на користь Позивача підлягає присудженню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

А всього підлягає присудженню із Відповідача на користь Позивача судових витрат, пов'язаних із розглядом справи, у розмірі 13 551 грн. 20 коп.

З урахування викладеного, на підставі статей 526, 610, 611, 625, 979, 985, 989, 990, 992 Цивільного кодексу України, статей 6, 16, 28 Закону України «Про страхування» від 07 березня 1996 року, статті 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року, статей 10, 11, 13, 56, 57, 60, 61, 79, 84, 88, 209, 212-215, 226-228 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Українська страхова група «Життя» про стягнення страхової виплати, пені та коштів за порушення грошового зобов'язання - з а д о в о л ь н и т и у повному обсязі.

Стягнути із Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Українська страхова група «Життя» (Код ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) страхову виплату у розмірі 1 396,53 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16 лютого 2017 року еквівалентно 39 787 (тридцять дев'ять тисяч сімсот вісімдесят сім) гривень 13 коп., три відсотки річних у розмірі 35,35 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 16 лютого 2017 року еквівалентно 1 007 (одна тисяча сім) гривень 12 коп., пеню у розмірі 6 747 (шість тисяч сімсот сорок сім) гривень 47 коп. та судові витрати, пов'язані із розглядом справи, у розмірі 13 551 (тринадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят одна) гривню 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте Шевченківським районним судом м. Києва за письмовою заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «Українська страхова група «Життя» .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене Приватним акціонерним товариством «Страхова Компанія «Українська страхова група «Життя» до Апеляційного суду м. Києва в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення суду може бути оскаржене ОСОБА_1 шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ :