Справа № 750/9195/17
Провадження № 2/750/2376/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2017 року м.Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Литвиненко І.В.

за участі секретаря Юрченко І. В.,

за участю позивача, представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Державного професійно-технічного навчального закладу «Чернігівський професійний будівельний ліцей» про визнання незаконним та скасування наказу від 31.08.2017 року № 38-К, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Державного професійно-технічного навчального закладу «Чернігівський професійний будівельний ліцей», Державного професійно-технічного навчального закладу «Чернігівський професійний ліцей деревообробної промисловості» та просив визнати незаконним та скасувати наказ Державного професійно-технічного навчального закладу «Чернігівський професійний ліцей деревообробної промисловості» від 31.08.2017 № 38-К «Про звільнення з роботи ОСОБА_3 І.», поновити його на посаді сторожа Державного професійно-технічного навчального закладу «Чернігівський професійний будівельний ліцей» середній заробіток за час вимушеного прогулу. Позовні вимоги обгрунтовував тим, що відповідно до ч. 3 ст. 36 КЗпП України, у разі реорганізації дія трудового договору договору продовжується, припинення трудового договору можлива лише у разі скорочення чисельності або штату працівників, проте попередження і звільнення відбулось лише з мотивів реорганізації закладу, при звільненні позивач мав перевагу більший безперервний стаж роботи, накази про попередження та про звільнення підписані головою ліквідаційної комісії, хоча створення ліквідаційної комісії не було, відповідно до ст.. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця можливе лише за попередньою згодою виборного органу первинної профспілкової організації, згоди на звільнення позивача. як члена профспілкової організації та звернення до профспілкової організації не було, реального скорочення посад сторожів не відбулось, троє із сторожів були прийняті на роботи після реорганізації, а на четверту посаду було прийнято працівника, який до цього в реорганізованому навчальному закладі займав посаду бухгалтера.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, подала заперечення проти позову, в яких зазначила, що позивач був повідомлений у встановленому порядку про наступне вивільнення у зв'язку із скороченням чисельності (штату) працівників, голові профкому Чернігівського ліцею деревообробної промисловості було надіслано подання з пропозицією надати згоду на звільнення, на четверту посаду сторожа була прийнята бухгалтер ліцею деревообробної промисловості, якій до пенсії залишилось менше трьох років, позивачу не було запропоновано вакантних посад Чернігівського професійного будівельного ліцею, у звязку із тим, що вакантні посади не відповідали професійним здібностям чи спеціальності ОСОБА_3

Судом встановлено, що ОСОБА_3 працював на посаді сторожа в Чернігівському професійно-технічному навчальному закладі «Чернігівський професійний ліцей деревообробної промисловості» з 07.09.2001 року, що підтверджується копією трудової книжки(а. с. 4).

Згідно із копією наказу Міністерства освіти та науки України від 21.06.2017 року № 891, припинено Державний професійно-технічний навчальний заклад «Чернігівський професійний ліцей деревообробної промисловості» шляхом приєднання до Державного професійно-навчального закладу «Чернігівський професійний будівельний ліцей», пунктом другим цього наказу встановлено, що ліцей є правонаступником всього майна, прав та обовязків Закладу. Також пунктом 3 цього наказу було утворено комісію з припинення Державного професійно-технічного навчального закладу «Чернігівський професійний ліцей деревообробної промисловості» (а. с. 5-6).

Наказом № 68 від 29.06.2017 Державного професійно-технічного навчального закладу «Чернігівський професійний ліцей деревообробної промисловості» було створено ліквідаційну комісію, яким було визначено попередити до 01.07.2017 року працівників Державного професійно-технічного навчального закладу «Чернігівський професійний ліцей деревообробної промисловості», про те, що у звязку із припиненням даної юридичної особи з ними будуть припинені трудові відносини згідно із ч. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 31-33).

З наказом Міністерства освіти і науки України № 891 від 21.06.2017, позивач був ознайомлений, що підтверджується його підписом, коли він ознайомлений з даним наказом не зазначено (а.с. 33).

Наказом № 14-к від 29.06.2017 року ДПТНЗ «Чернігівський професійний ліцей деревообробної промисловості» працівників попереджено про наступне вивільнення у звязку із скороченням (штату) чисельності працівників, повязане з реорганізацією, про що попереджений в тому числі і позивач (а.с. 42-43).

Згідно із копією подання голова ліквідаційної комісії ОСОБА_4 склав подання про надання згоди на звільнення за скороченням штату (чисельності), п. 1 ст. 40 КЗпП України, працівників ліцею, яких саме працівників в поданні не зазначено. Доказів про те, що вказане подання надсилалось адресату суду не надано. Не надано також доказів про отримання головою профкому цього подання та надання відповідної згоди (а.с. 34).

Згідно із повідомленням Первинної профспілкової організації ДПТНЗ «Чернігівський професійний ліцей деревообробної промисловості» від 20.09.2017 року № 1, ОСОБА_3 є членом Профспілки працівників освіти та науки України, подання роботодавця про надання згоди на звільнення ОСОБА_5 з посади сторожа згідно п. 1 ст. 40 КЗпП України до Первинної профспілкової організації ДПТНЗ «Чернігівський професійний ліцей деревообробної промисловості» Профспілки працівників освіти і науки України не надходило (а.с. 9).

Як вбачається із довідки про наявність вакантних посад Чернігівського професійного будівельного ліцею, вакантними були посади вихователь гуртожитку, інженер-електронік, слюсар-сантехнік 3 розряду, електромонтер 4 розряду, штукатур 3 розряду, столяр 4 розряду, каштелян. (а.с. 35)

Жодної з цих посад позивачу не було запропоновано, хоча за освітою ОСОБА_3 є слюсарем сантехніком, що підтверджується атестатом № 402 Головного управління професійно-технічної освіти при ОСОБА_6 Української РСР. Також йому могла бути запропонована посада каштеляни, як вбачається із посадової інструкції каштеляни, ця професія належить до професійної групи «Найпростіші професії» та на цю посаду може бути призначена особа, яка має повну загальну середню освіту без вимог до стажу роботи (а.с. 54).

Наказом від 31.08.2017 року № 38-к ОСОБА_5 було звільнено з посади сторожа за п. 1 ст. 40 КЗпП України, в звязку із скороченням штату (чисельності) працівників, повязане з реорганізацією Державного професійно-технічного навчального закладу «Чернігівський професійний ліцей деревообробної промисловості», шляхом приєднання до Державного професійно-технічного навчального закладу «Чернігівський професійний будівельний ліцей» (а.с. 41).

В постановах Верховного Суду України від 10 березня 2015 року та від 1 квітня 2015 року, містяться висновки про те, що роботодавець зобовязаний запропонувати працівнику всі вакансії, які відповідають освіті,кваліфікації та досвіду працівника і які існують на даному підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільняється, працював.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з розясненнями викладеними в п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992року(з наступними змінами) №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно зясовувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням), і перевіряти їх відповідність законові.

Відповідно до приписів п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 ''Про практику розгляду судами трудових спорів'' (із змінами і доповненнями, внесеними Постановами Пленуму Верховного Суду України від 1 квітня 1994 року № 4, від 26 жовтня 1995 року № 18, від 25 травня 1998 року № 15), розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1ст.40 КЗпП, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. У випадках зміни власника підприємства (установи,організації) чи його реорганізації (злиття з іншим підприємством, приєднання до іншого підприємства, поділу підприємства, виділення з нього одного або кількох нових підприємств, перетворення одного підприємства в інше, наприклад, державного підприємства в орендне підприємство або підприємства в господарське товариство) дія трудового договору працівника продовжується (ч.3 ст.36 КЗпП в редакції від 19 січня 1995 року). При реорганізації підприємства або при його перепрофілюванні звільнення за п.1 ст.40 КЗпП може мати місце, якщо це супроводжується скороченням чисельності або штату працівників, змінами у їх складі за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професіями. Працівник, який був незаконно звільнений до реорганізації, поновлюється на роботі в тому підприємстві, де збереглося його попереднє місце роботи.

До штатного розпису ДПТНЗ «Чернігівський професійний ліцей деревообробної промисловості» станом на 01.07.2017 року входило 4 штатних одиниці сторожів (а.с. 39-40).

До штатного розпису ДПТНЗ «Чернігівський професійний будівельний ліцей станом на 01.07.2017 року входило 4 штатних одиниці сторожів (а.с. 72-73)

До штатного розпису ДПТНЗ «Чернігівський професійний будівельний ліцей» (після проведення реорганізації) станом на 01.09.2017 року входило 8 штатних одиниць сторожів (а.с. 44-45). А отже число посад сторожів не було фактично скорочено.

Скорочення штату відбувається шляхом затвердження нового штатного розпису, про що має бути виданий керівником відповідний наказ, або шляхом прийняття наказу про внесення змін до діючого штатного розпису.

Відповідного наказу про скорочення чисельності або штату працівників суду не надано.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом, у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що вона передбачає декілька самостійних підстав для розірвання з ініціативи власника трудового договору з працівником, як-от: ліквідацію; реорганізацію; банкрутство; перепрофілювання підприємства, установи, організації; скорочення чисельності працівників; скорочення штату працівників.

За таких обставин підставою для розірвання з працівником трудового договору у звязку з ліквідацією підприємства, установи, організації згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України може бути ліквідація саме підприємства, установи, організації як юридичної особи.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 104, 105, 110 ЦК України ліквідація є такою формою припинення юридичної особи за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами у передбачених ними випадках, у результаті якої вона припиняє свою діяльність (справи і майно) без правонаступництва, тобто без переходу прав та обовязків до інших осіб.

Іншою формою припинення юридичної особи є передача всього свого майна, прав та обовязків іншим юридичним особам-правонаступникам у результаті злиття, приєднання, поділу чи перетворення (ст. ст. 104-109 ЦК України).

У розумінні зазначених норм закону приєднання це така форма реорганізації, при якій одна юридична особа включається до складу іншої юридичної особи, що продовжує існувати й далі, але в більшому масштабі. Приєднувана ж організація припиняє свою діяльність як самостійна юридична особа. У разі приєднання на підставі передавального (а не ліквідаційного) акта орган, який здійснює державну реєстрацію юридичної особи, виключає юридичну особу, яка припинила діяльність, з державного реєстру.

Юридична особа-правонаступник, до якої внаслідок приєднання перейшли майно, права та обовязки припиненої юридичної, несе відповідальність за її зобовязаннями в повному обсязі (ст. 107 ЦК України).

Згідно із передавальним актом, затвердженим Міністерством освіти і науки України 11.10.2017 року, передано майно, документація ДПТНЗ «Чернігівський професійний ліцей деревообробної промисловості» ДПТНЗ «Чернігівський професійний будівельний ліцей (а.с. 67-71)

Відповідно до ч. 3 ст. 36 КЗпП України, відповідно до якої в разі реорганізації підприємства, установи, організації (злиття, приєднання, поділ чи перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (п 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України).

Отже на підставі вищевикладеного, суд доходить висновку, що звільнення позивача було незаконним, оскільки відповідачем не доведено скорочення штату або чисельності працівників, суду не надано відповідних наказів, також суд зауважує, що відповідач мав намір розірвати трудовий договір не у зв'язку із скороченям чисельності (штату) працівників, а у зв'язку із припиненням юридичної особи , про що свідчить наказ № 68 від 29.06.2017 Державного професійно-технічного навчального закладу «Чернігівський професійний ліцей деревообробної промисловості», позивачу також не було запропоновано вакантних посад, не направлено та не отримано згоду профспілкового комітету на звільнення, в порушення вимог ч. 1 ст. 43 КЗпП України, у звязку із чим позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу Державного професійно-технічного навчального закладу "Чернігівський професійний ліцей деревообробної промисловості" від 31.08.2017 № 38-К "Про звільнення з роботи ОСОБА_3 І." та поновлення ОСОБА_3 на посаді сторожа Державного професійно-технічного навчального закладу «Чернігівський професійний будівельний ліцей» підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 235 КЗпП при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч. 7 ст. 235 КЗпП України рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Оскільки позивача було звільнено з займаної посади 31.08.2017 року, часом вимушеного прогулу є період з 01.09.2017 року по день ухвалення цього рішення, тобто по 05.12.2017 року включно, що становить 67 робочих днів (згідно даних про норми тривалості робочого часу на 2017 рік). Відповідно до довідки № 103 від 10.10..2017 року, середньоденна заробітна плата складає 161,40 грн. Отже, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу складає 10813 грн 80 коп.

На користь держави з відповідача належить стягнути судовий збір в сумі 1280 грн.

Керуючись ст. ст. 60, 212, 213, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

позовні вимоги ОСОБА_3 до Державного професійно-технічного навчального закладу «Чернігівський професійний будівельний ліцей» про визнання незаконним та скасування наказу від 31.08.2017 року № 38-К, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати наказ Державного професійно-технічного навчального закладу "Чернігівський професійний ліцей деревообробної промисловості" від 31.08.2017 № 38-К "Про звільнення з роботи ОСОБА_3 І."

Поновити ОСОБА_3 на посаді сторожа Державного професійно-технічного навчального закладу «Чернігівський професійний будівельний ліцей».

Стягнути з Державного професійно-технічного навчального закладу «Чернігівський професійний будівельний ліцей» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 10975 (десять тисяч дев'ятсот сімдесят п'ять) грн 20 коп.

Рішення в частині поновлення на роботі ОСОБА_3 підлягає негайному виконанню.

Стягнути із Державного професійно-технічного навчального закладу «Чернігівський професійний будівельний ліцей» судовий збір в сумі 1280 грн на користь держави.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя : І. В. Литвиненко